Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до відповідачів про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до судового наказу Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області №212/2759/18 від 30.07.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу). Також відповідно до судового наказу Южного міського суду Одеської області по справі №519/972/20 від 16.11.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] , стягуються аліменти щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу). Крім того, відповідно до рішення Южного міського суду Одеської області по справі №519/973/20 від 09.02.2021 з [PERSON] на користь [PERSON] , стягуються аліменти щомісячно, на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. У зв`язку\~з невеликою\~заробітною платою\~відповідача після\~сплати всіх\~обов`язкових платежів\~та аліментів\~у позивача\~не залишається\~коштів на\~задоволення будь\~ яких\~потреб.\~Просить зменшити\~розмір стягуваних\~з нього\~аліментів з\~1/4\~на 1/6\~частину всіх\~видів його\~заробітку (доходів),\~так як\~вважає,\~що зменшення\~є розумним,\~не суперечить\~нормам матеріального\~права,\~а також\~буде справедливим\~балансом щодо\~захисту неповнолітніх\~дітей.\~ 16.02.2022 до суду надійшов відзив від представника відповідачки [PERSON] , згідно якого представник просить у позові відмовити на підставі того, зменшення розміру аліментів в зв`язку з наявністю у позивача на утриманні двох неповнолітніх дітей, без доведення погіршення його майнового становища, на буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 13.12.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу слухати у її відсутність, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що відповідно до судового наказу Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області №212/2759/18 від 30.07.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу). Відповідно до судового наказу Южного міського суду Одеської області по справі №519/972/20 від 16.11.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] , стягуються аліменти щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу). Крім того, відповідно до рішення Южного міського суду Одеської області по справі №519/973/20 від 09.02.2021 з [PERSON] на користь [PERSON] , стягуються аліменти щомісячно, на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Відповідно до ст.128 КЗПП при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Згідно ч.3 ст.70 Закону України про виконавче провадження Загальний розмір\~усіх відрахувань\~під час\~кожної виплати\~заробітної плати\~та інших\~доходів боржника\~не може\~перевищувати 50\~відсотків заробітної\~плати,\~що має\~бути виплачена\~працівнику,\~у тому\~числі у\~разі відрахування\~за кількома\~виконавчими документами.\~Це обмеження\~не поширюється\~на відрахування\~із заробітної\~плати у\~разі відбування\~боржником покарання\~у виді\~виправних робіт\~і стягнення\~аліментів на\~неповнолітніх дітей.\~У таких\~випадках розмір\~відрахувань із\~заробітної плати\~не може\~перевищувати 70\~відсотків. Таким чином розмір, аліментів, які відраховуються із зарплати відповідача перевищує розмір встановлений ст.128 КЗпП України та ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143 цс 13. Відповідно до ч.1 ст.18, ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Отже, з урахуванням тієї обставини, що на утриманні у позивача перебувають дві малолітні дитини та [PERSON] , що перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, та враховуючи ту обставину, що з позивача стягуються аліменти в загальному розмірі, визначеному на одну дитину на малолітніх дітей, додатково стягуються аліменти на утримання [PERSON] , до досягнення дитиною трирічного віку, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів, тобто позивача. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітніх дітей, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітніх дітей, в зв`язку з чим позовна заява підлягає задоволенню. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання відповідача [PERSON] суд ухвалює відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, в зв`язку з визнанням відповідачем позову. Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved