Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 26.09.2008 у розмірі 10541 грн. 17 коп. та судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 26.09.2008, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у сумі 7000 грн. Вона підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умовами та правилами надання банківських послу» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9000 грн. 00 коп., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2 та 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі та на умовах передбачених Договором. Відповідач не надавав своєчасно АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що відображено у розрахунку заборгованості. В порушення умов кредитного договору та норм ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У порушення ст. 610 ЦК України, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушила зобов`язання за даним договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, [PERSON] , станом на 12.07.2021 має заборгованість у сумі 10541 грн. 17 коп., з яких: 8476 грн. 06 коп. за тілом кредиту, 2065 грн.11 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. На даний час [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк» в зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши клопотання про слухання справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явилася, хоча про дату, час та місце слухання справи була повідомленою вчасно та належним чином, про що свідчать поштове повідомлення. Про причину своєї неявки, суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, висловленої у позовній заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, за нормами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом установлено, що 26.09.2008 [PERSON] ознайомившись із Умовами та правилами надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» та склавши заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, стала клієнтом АТ КБ «ПриватБанк». Свої підписом, відповідач надала згоду, що анкета - заява з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» в «ПриватБанк» та «Тарифами Банку», розміщеними на сайті банку, складають договір, укладений між нею та АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до умов якого, [PERSON] отримала кредит у розмірі 7000 грн. 00 коп., у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. За довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» [PERSON] ознайомилася з фінансовими умовами кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами використання кредитних коштів, про що свідчить її особистий підпис від 26.09.2008 у відповідній довідці про умови кредитування, яка є додатком до анкети-заяви. За даними умовами, базова процентна ставка становить 3 % на місяць. За несвоєчасне погашення заборгованості також нараховується пеня, яка складається з базової процентної ставки по договору та 1% від заборгованості але не менше 10 грн. на місяць. Також, при порушенні строків платежів, відповідач зобов`язалася сплатити штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, із урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Позивач зазначає про заборгованість відповідача станом на 12.07.2021 має заборгованість у сумі 10541 грн. 17 коп., з яких: 8476 грн. 06 коп. за тілом кредиту, 2065 грн. 11 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Крім того, позивач вказує, що в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12, сторони дійшли згоди, що у разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язання з погашення кредиту, відповідач зобов`язався сплатити на користь позивача заборгованість за кредитом та відсотки від суми непогашеного кредиту, які встановлюються за домовленості сторін у відсотках від простроченої суми заборгованості у розмірі: 86,4 % - для картки «Універсальна», 84,0 % - для картки «Універсальна голд». При цьому позивач не надав суду доказів того, що після укладення основної угоди 26.09.2008 між банком та [PERSON] укладалися додаткові угоди про зміну умов кредитування з 01.03.2019. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Посилаючись на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України позивач зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03.07.2019, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19) зауважила, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В обґрунтування нарахованих відсотків, позивач посилається на Умови та правил надання банківських послуг. Із таким нарахуванням процентів суд не погоджується, оскільки погоджений сторонами Договору розмір процентів міститься у довідці про умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та, як зазначалося вище, складає 3 % на місяць. У той же час, позивачем надано розрахунок заборгованості процентів, у якому вказано процентну ставку 36%, 30%, 34,8%, 43,2% річних, що не узгоджується з погодженою сторонами Договору процентною ставкою. А тому, оскільки позивачем не надано суду розрахунку процентної ставки в розмірі 3 % на місяць, суд не приймає наданий інший (невірний) розрахунок процентної ставки та в цій частині відмовляє у задоволенні позову. Також суд не приймає до уваги посилання позивача щодо домовленості сторін здійснювати погашення заборгованості відповідно до Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019, та сплачувати на користь позивача заборгованість за кредитом та відсотки у розмірі: 86,4 % - для картки «Універсальна», 84,0 % - для картки «Універсальна голд», оскільки позивачем не надано доказів того, яким чином сторони дійшли згоди щодо зміни процентної ставки з 01.03.2019. Таким чином, суд зазначає про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог і стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованості у розмірі 8476 грн. 06 коп. за простроченим тілом кредиту. У решті позовних вимог слід відмовити. Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1825 грн. 28 коп.

Outcome: partial