Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Процедура (рух справи): У лютому 2022 року представник заявника - адвокат Гармаш А.В. звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] в період з січня 2015 року по 30 грудень 2021 року. Відповідно до ст.ст. 315, 318 ЦПК України ухвалою суду від 07 лютого 2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. Представник заявника подав до суду заяву про розгляд заяви без його участі та заявника, заяву підтримує та просить її задовольнити. Позиція заявника, [PERSON] : Заявлені вимоги заявниця мотивує тим, що [PERSON] помер [INFO] . Заявник [PERSON] є єдиним спадкоємцем після спадкодавця [PERSON] як спадкоємець четвертої черги, тому з метою прийняття спадщини звертається до суду з даною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем більше 5 років до часу відкриття спадщини. [PERSON] подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини після [PERSON] внаслідок чого було відкрито спадкову справу. Заявниця зазначає, що [PERSON] є чоловіком її матері [PERSON] , тобто є її вітчимом. [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 1398 від 03.06.2014 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками у рівних частинах квартири [ADDRESS] . Мати заявниці [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] помер [INFO] . Заявниця посилається на те, що з січня 2015 року вона проживала разом із своєю матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] та вели спільне господарство, мали спільний бюджет на побутові речі та харчування. За час спільного проживання за спільні кошти було придбано холодильник, індукційну плитку та телевізор, що використовувалися у спільному побуті. Факт проживання, однією сім`єю також підтверджується свідками гр. [PERSON] та [PERSON] . Крім того, згідно довідки виданої ФОП [PERSON] від 29.01.2022 року, виданої про те, що [PERSON] здійснила поховання [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог [PERSON] надала суду такі докази: - копію свого паспорта та РНОКПП; - копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ; - копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] ; - копія свідоцтва про право власності на житло № 1398 ; - витяг № 23841816 від 04.07.2014 року; - копія довідки № 104 від 14.01.2022 року; - копія довідки № 105 від 14.01.2022 року; - копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; - копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; - витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 68310951; - копія довідки про поховання [PERSON] від 29.01.2022 року; - копія акту від 29.01.2022 року; - копії спільних фото [PERSON] та її батьків [PERSON] та [PERSON] ; - копії документів на побутову техніку, яка була придбана за спільні кошти подружжя [PERSON] та [PERSON] . Позиція заінтересованої особи, приватного нотаріуса Світловодського районного нотаріального округу Драної Л.А.: Заінтересована особа до суду не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Письмових пояснень на підтримку або заперечення проти заяви від заінтересованої особи до суду не надходило. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи та зміст заяви по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані заявником докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлені судом обставини справи: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.02.1981 [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 10 вересня 2002 року. Після одруження [PERSON] змінила своє прізвище на " [PERSON] ". Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 1398 від 03.06.2014 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками у рівних частинах квартири [ADDRESS] . З січня 2015 року [PERSON] проживала разом із своєю матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] та вели спільне господарство, мали спільний бюджет на побутові речі та харчування, що підтверджується: - актом про проживання від 29 січня 2022 року складеним свідками [PERSON] та [PERSON] . Згідно даного акту, [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю з січня 2015 року по [INFO] (дата смерті [PERSON] ); - копіями документів на придбану за спільні кошти побутову техніку, що використовувалася у спільному побуті; - спільними фото, на яких зображені [PERSON] разом зі своїм вітчимом [PERSON] та матір`ю [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.10.2021, [PERSON] померла [INFO] . Згідно довідки № 104 від 14.01.2022 року, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , з 26.10.1990 по день смерті [INFO] . На момент смерті разом з нею був зареєстрований [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2022, [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки виданої ФОП [PERSON] від 29.01.2022 року, [PERSON] здійснила поховання [PERSON] , 1953 року народження. Згідно довідки № 105 від 14.01.2022 року, [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті був зареєстрований один. [PERSON] подала заяву до приватного нотаріуса Світловодського районного нотаріального округу Драної Л.А. про прийняття спадщини після [PERSON] , на підставі якої було відкрито спадкову справу, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 68310951 від 29.01.2022 року. У лютому 2022 року представник заявника - адвокат Гармаш А.В. звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] в період з січня 2015 року по 30 грудень 2021 року. Оцінка суду (джерела права): Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі N 644/6274/16-ц (провадження N 14-283цс18), та Верховним Судом у постановах: від 21 березня 2019 року у справі N 461/4689/15-ц (провадження N 61-43735св18); від 10 жовтня 2019 року у справі N 520/8495/17 (провадження N 61-7058св19); від 17 жовтня 2019 року у справі N 712/1294/17 (провадження N 61-34351св18); від 09 січня 2020 року у справі N 186/421/17 (провадження N 48280св18); від 09 червня 2021 року у справі N 346/5702/18 (провадження N 61-17111св20). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Висновок суду: Враховуючи викладене та оцінюючи надані заявницею докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, вважає доведеними обставини на які посилається заявник як на підставу своїх вимог про встановлення факту її спільного проживання однією сім'єю з [PERSON] , починаючи з січня 2015 року по час його смерті, а саме по [INFO] . Встановлення в судовому порядку даного факту необхідно заявниці для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а отже, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо. Таким чином, встановлені у судовому засіданні, на підставі належних та допустимих доказів, фактичні обставини справи переконують суд у тому, що заяву [PERSON] слід задовольнити, та судом встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] у період з січня 2015 року по 30 грудня 2021 року. У відповідності до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати понесені заявником на сплату судового збору в сумі 496,20 грн. не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved