Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про захист прав споживачів,визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення грошових коштів. В обґрунтування вимог зазначив, що у 2020 році придбававтомобіль на умовах договору фінансового лізингу, укладеного з ТОВ «Автокредит Плюс». 12 жовтня 2020 року позивач підписав заяву про приєднання до публічного договору № АРКR000000000114855 з надання фінансового лізингу, що розміщений на офіційному веб-сайті компанії. У відповідності до п. 14 умов заяви про приєднання до публічного договору № АРКR000000000114855 лізингодавець передає лізингоодержувачу в лізинг автомобіль згідно Специфікації, викладеної в Додатку № 1 на 60 місяців з моменту підписання Додатку № 2 (графік лізингових платежів) (п. 14.1.2). Відповідно до п. 14.1.7 умов заяви про приєднання до публічного договору №APKR000000000114855 після прийняття лізингодавцем позитивного рішенняпро надання фінансового лізингу Лізингоодержувач вносить аванс у розмірі 55\~000 грн на транзитний рахунок № 29092648135001 МФО339500 ОКПО 3377217051 відкритий в AT«ТасКомБанк» (IBAN [NUMBER] \~ОКПО 3377217051) для подальшого зарахування на рахунок ТОВ «Автокредит Плюс». Відповідно до п. 14.2 умов заяви про приєднання до публічного договору № APKR000000000114855 лізингоодержувач сплачує щомісячний платіж в у розмірі 5 280,00 грн. (п`ять тисяч двісті вісімдесят гривень 00 коп. у період з 20\~по 25\~число кожного\~місяця (п.\~14.1.4)\~на транзитний\~рахунок№ [NUMBER] МФО 339500 ОКПО 3377217051 відкритий в AT «ТасКомБанк» (IBANUA983395000000029092648135001\~ОКПО 3377217051) (п. 14.1.5). 16 жовтня 2020 року позивач отримав у лізинг від ТОВ «Автокредит Плюс» транспортний засіб автомобіль GEELIEGRANDXкузов№ [NUMBER] , реєстраційний [NUMBER] , 2014 року випуску, вартістю 220\~000 грн разом із свідоцтвом про його реєстрацію та ключем. Позивач згідно Договору фінансового лізингу вніс аванс у розмірі 55\~000 грн та добросовісно щомісячно сплачував внески за користування автомобілем. В подальшому, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем позивач не мав можливості сплатити грошові кошти відповідно до графіку лізингових платежів у березні та квітні 2021 року, про що повідомив представника відповідача. У травні 2021 року представником ТОВ «Автокредит Плюс» вручено позивачу повідомлення про подію «Дефолт» та одностороннє розірвання договору фінансового лізингу у разі не усунення події «Дефолт». Після вручення даного повідомлення представником ТОВ «Автокредит Плюс» складено акт приймання-передачі предмету лізингу на підставі події «Дефолт» та передано автомобіль відповідачу. 17.05.2021позивач звернувся з письмовою заявою до ТОВ «Автокредит Плюс» щодо узгодження питання про погашення ним заборгованості за два місяці та надання йому можливості отримати в користування предмет лізингу, однак до теперішнього часу відповіді не надано. З метою захисту своїх прав звернувся за наданням правничої допомоги до адвоката, якою 28.05.2021 до ТОВ «Автокредит Плюс» надіслано адвокатський запит про надання відповіді на заяву позивача від 17.05.2021 та надання копії договору про надання фінансового лізингу № APKR000000000114855 від 12.10.2020 року, однак до теперішнього часу ТОВ «Автокредит Плюс» відповідь на адвокатський запит не надано. Тому вимушений був звернутись до суду про визнання договору про надання фінансового лізингу № APKR000000000114855 від 12.10.2020 року недісним. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. 22 листопада 2021 року представником відповідача надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву, яким вважають позов безпідставним, необґрунтованим, таким, що не відповідає дійсності та не підтвердженим доказами. Не погоджуються щодо необхідності нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу транспортного засобу за участю фізичної особи, оскільки чинним законодавством не передбачений прямий обов`язок нотаріально посвідчувати договір фінансового лізингу транспортного засобу, стороною якого є фізична особа та враховуючи презумпцію правомірності правочину,зазначають, що укладений договір не можна вважати нікчемним відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України. У позивача був вилучений предмет лізингу законного через грубе невиконання вимог укладеного договору пов`язані з несплатою лізингових платежів. Загальна сума заборгованості позивача перед відповідачем за договором становить 196\~180 грн, що підтверджується наданою позивачем копією повідомлення про подію «Дефолт» та не заперечується позивачем. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу заперечують, так як позивач не надає договір про надання правової допомоги, детальний перелік наданих послуг та підтвердження факту оплати послуг адвоката, що унеможливлює заявляти клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Представником позивача-адвокатом Гуцул М.С. 17.12.2021 року надано до суду відповідь на відзив, в якому зазначають, що у заяві позивача про приєднання до публічного договору № APKR000000000114855 з надання фінансового лізингу відсутні істотні умови договору та лише зазначено, що публічний договір №APKR000000000114855 про надання фінансового лізингу розміщений на офіційному веб-сайті Компанії www.planetavto.ua. Позивачу сам договір для ознайомлення не був наданий, а лише зазначено, що в разі потреби останній може з ним ознайомитися за вказаною вище адресою на офіційному веб-сайті Відповідача. Тобто позивач був позбавлений можливості ознайомитися з умовами договору як це передбачено ч. 1 ст. 638 ЦК України, а також порушено право позивача як споживача фінансових послуг. Зазначає, що виходячи з норм чинного законодавства є правові підстави для визнання договору нікчемним та стягнення у відповідності до ст. 216 ЦК України, з ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» на користь позивача сплаченої суми у розмірі 79140 грн., оскільки грошові кошти були сплачені позивачем на виконання нікчемного правочину. Просить позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача адвокат Гуцул М.С. надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, позов просять задовольнити в повному обсязі.. Представник відповідача в судове не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову заперечують в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що12 жовтня 2020 року позивач підписав заяву про приєднання до публічного договору № АРКR000000000114855 з надання фінансового лізингу, що розміщений на офіційному веб-сайті компанії. У відповідності до п. 14 умов заяви про приєднання до публічного договору № АРКR000000000114855 лізингодавець передає лізингоодержувачу в лізинг автомобіль згідно Специфікації, викладеної в Додатку № 1 на 60 місяців з моменту підписання Додатку № 2 (графік лізингових платежів) (п. 14.1.2). Відповідно до п. 14.1.7 умов заяви про приєднання до публічного договору №APKR000000000114855 після прийняття лізингодавцем позитивного рішенняпро надання фінансового лізингу Лізингоодержувач вносить аванс у розмірі 55 000,00 грн на транзитний рахунок № [NUMBER] МФО 339500 ОКПО 3377217051 відкритий в AT «ТасКомБанк» (IBAN [NUMBER] \~ОКПО 3377217051) для подальшого зарахування на рахунок ТОВ «Автокредит Плюс». Відповідно до п. 14.2 умов заяви про приєднання до публічного договору № APKR000000000114855 лізингоодержувач сплачує щомісячний платіж в у розмірі 5\~280 грн. (п`ять тисяч двісті вісімдесят гривень 00 коп. У період з 20\~по 25\~число кожного\~місяця (п.\~14.1.4)\~на транзитний\~рахунок № [NUMBER] МФО 339500 ОКПО 3377217051 відкритий в AT «ТасКомБанк (IBANUA983395000000029092648135001\~ \~ \~ ОКПО 3377217051) (п. 14.1.5) (а.с. 13). 16 жовтня 2020 року позивач отримав у лізинг від ТОВ «Автокредит Плюс» транспортний засіб автомобіль GEELIEGRANDXкузов№ [NUMBER] , реєстраційний [NUMBER] , 2014 року випуску, що підтверджується Специфікацією та Актом приймання-передачі від 16.10.2020 року (а.с. 14) Позивач згідно Договору фінансового лізингу вніс аванс у розмірі 55\~000 грн та щомісячно сплачував внески за користування автомобілем, згідно Додатку № 2 до Договору, що підтверджується Витягом АТ «ТасКомБанк» за картковим рахунком [NUMBER] за період з 15.10.2020 24.05.2021 року (а.с. 18). Позивачем 12.10.2020сплачено відповідачу через мобільний додаток «Приват 24» грошові кошти в сумі 3\~000 грн комісія за проведення ТОВ «Автокредит Плюс» аукціону з продажу предмета лізингу, що підтверджується скріншотом з мобільного додатку (а.с. 19). 06.03.2021 сталась поломка автомобіляGEELIEGRANDX, реєстраційний номер [NUMBER] , на ремонт якого позивачемвитрачено кошти в розмірі 22\~000 грн, з яких 18\~750 грн витрачено на автозапчастини та надані послуги з ремонту автомобіля та 3\~250 грн витрачено на ремонт додаткових вузлів двигуна, що підтверджується Актом виконаних робіт № 96 від 06.03.2021 (а.с. 24). У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем позивач не мав можливості сплатити грошові кошти відповідно до графіку лізингових платежів у березні та квітні 2021 року, про що повідомив представника відповідача. У травні 2021 року представником ТОВ «Автокредит Плюс» вручено позивачу повідомлення про подію «Дефолт» та одностороннє розірвання договору фінансового лізингу у разі не усунення події «Дефолт», згідно якого у позивача утворилась заборгованість у розмірі 196\~180,13 грн, яка складається з: 173\~190,53 грн - по відшкодуванню вартості предмета лізингу; 3633,32 грн прострочена заборгованість по вартості предмету лізингу; 0,04 грн за простроченими відсотками; 6886,64 грн. за простроченою комісією; 9000 грн за нарахованими штрафами (а.с. 16). ЗгідноАкта приймання-передачі предмету лізингу на підставі події «Дефолт» № 100005758 позивачем передано автомобіль відповідачу (а.с. 17). 17.05.2021 позивач звернувся з письмовою заявою до ТОВ «Автокредит Плюс» щодо узгодження питання про погашення ним заборгованості за два місяці та надання йому можливості отримати в користування предмет лізингу, однак до теперішнього часу відповіді не надано (а.с. 20). Статтею 1\~Закону України\~"Про\~фінансовий лізинг" визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу - лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк, не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.\~215\~ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У разі недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину він є нікчемним, тобто його недійсність виникає відповідно до закону й не потребує рішення суду про визнання такого договору недійсним. Згідно ч.1ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг) або майно спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізиногоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ч. 2\~ст.\~806ЦК\~України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1ст.\~807\~ЦК України передбачено, що предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно достатті 628 ЦК України. Згідно статті 799\~ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини 1статті 220\~ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Судом встановлено, що договір фінансового лізингу від 12.10.2020 року №APKR000000000114855, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс», нотаріально посвідчено не було, повного виконання договору не відбулось, на підставі чого суд дійшов до висновку, що вищенаведений договір фінансового лізингу є нікчемним через недодержання сторонами вимоги закону про його нотаріальне посвідчення. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно з п.п. 7, 10 Постанови пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Оскільки позовна вимога позивача про стягнення з відповідача коштів, сплачених ним за договором фінансового лізингу, є наслідком недійсності нікчемного правочину, вона підлягає задоволенню з огляду на вимоги ст. 216 ЦК України. Таким чином, кошти в сумі 79\~140,00 грн, сплачені [PERSON] .. Товариству з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс», підлягають поверненню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. [PERSON] поніс витрати на професійну правничу допомогу, які підтверджені належними та допустимим доказами, а саме ордером та розрахунковою квитанцією серії ВААВ № 478515 від 29.11.2021 року, згідно якої надано правову допомогу на суму 10 000 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 865, 866 ЗУ «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved