Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07 лютого 2022 року позов [PERSON] задоволено частково. Зобов`язано Акціонерне товариство «Універсал Банк» повернути [PERSON] кредитні кошти у сумі 89959 грн 72 коп. шляхом їх відновлення на рахунку [NUMBER] . У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь держави судовий збір у сумі 908\~грн 00\~коп. 10 лютого 2022 року представник позивача [PERSON] адвокат Стадник С.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з АТ «Універсал Банк» на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу, а саме не менше 10000 грн. Заява мотивована тим, що 07 лютого 2022 року адвокат в судовому засіданні в усній формі заявив, що подасть до суду докази щодо витрат на правничу допомогу. Звертає увагу на те, що позивачка сплатила адвокату 20000 грн згідно укладеного договору №\~1 від 24 травня 2021 року, на підтвердження чого надав копію вказаного договору та чотири квитанції про оплату послуг адвоката. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 лютого 2022 року вказана заява призначена до розгляду в судовому засіданні на 01 березня 2022 року. Ураховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.\~1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №\~5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №\~11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24\~лютого 2022 року. Сторони в судове засідання не з`явились, про розгляд заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до частини 4 статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно зі статтею 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час ухвалення 07 лютого 2022 року судом рішення розподіл судових витрат не був вирішений. Судом встановлено, що 24 травня 2021 року [PERSON] уклала договір про надання комплексної професійної правничої (правової) допомоги з адвокатом Стадником С.В. на здійснення представництва в цивільному судочинстві, представлення інтересів потерпілої в кримінальному провадженні, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. У пункті 1 зазначеного договору сторони визначили предмет вказаного договору, відповідно до якого адвокат зобов`язується надати клієнту правову (правничу) допомогу в забезпеченні реалізації її прав та обов`язків щодо подання позовної заяви та представлення інтересів в судах щодо визнання транзакцій нечинними та стягнення з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» незаконно списаних коштів з кредитного рахунку клієнта від 19 травня 2021 року шляхом здійснення оплати частинами на суму 33236 грн. або іншої вірно встановленої суми коштів. Також предметом цього договору визначено, що адвокат зобов`язується надати клієнту правову (правничу) допомогу в забезпеченні реалізації її прав та обов`язків щодо подання позовної заяви та представлення інтересів в судах щодо визнання транзакцій нечинними та стягнення з Акціонерного товариства «Універсал Банк» незаконно писаних коштів з кредитного рахунку клієнта в розмірі 89959 грн 72 коп. або іншої вірно встановленої суми коштів (а.с. 208-212). Відповідно до розрахункових квитанцій до прибуткового касового ордера від 24\~травня\~2021\~року № 25, від 23 червня 2021 року, від 17 липня 2021 року та від 23 вересня 2021 року за виконану роботу [PERSON] сплатила адвокату Стаднику С.В. винагороду на загальну суму 20000 грн (а.с. 213). Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року.\~\~Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до\~статті 19 Закону № 5076-VI\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків\~\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Виходячи з предмету договору про надання комплексної професійної правничої (правової) допомоги від 24 травня 2021 року, адвокат зобов`язався надати клієнту правничу допомогу на ведення двох справ: щодо подання позовної заяви та представлення інтересів в судах щодо визнання транзакцій нечинними та стягнення з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» незаконно списаних коштів з кредитного рахунку клієнта від 19 травня 2021 року шляхом здійснення оплати частинами на суму 33236 грн. або іншої вірно встановленої суми коштів, а також щодо подання позовної заяви та представлення інтересів в судах щодо визнання транзакцій нечинними та стягнення з Акціонерного товариства «Універсал Банк» незаконно писаних коштів з кредитного рахунку клієнта в розмірі 89959 грн 72 коп. або іншої вірно встановленої суми коштів (а.с. 208-212). Однак, предметом позову у даній цивільній справі є визнання транзакцій не чинними (неправомірними), зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди щодо одного відповідача Акціонерного товариства «Універсал Банк». На думку суду, оскільки з договору про надання комплексної професійної правничої (правової) допомоги вбачається, що адвокату було сплачено гонорар в сумі 20000 грн за фактичне ведення двох цивільних справ, а отже, слід розуміти, що за ведення кожної справи клієнтом було сплачено по 10000\~грн за кожну справу. Вказане твердження підтверджується і вимогами заяви про ухвалення додаткового рішення, у якій позивачка ставить питання про стягнення правничої допомоги не менше 10000\~грн. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходило. Разом з тим, оскільки рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07 лютого 2022 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, а саме із заявлених трьох позовних вимог суд задовольнив одну вимогу про зобов`язання АТ «Універсал Банк» повернути [PERSON] кредитні кошти у сумі 89959 грн 72 коп. шляхом їх відновлення на рахунку [NUMBER] , тобто позов задоволено на 33,33 %, тому з відповідача АТ «Універсал Банк» на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 3333 грн 00 коп., виходячи з розрахунку 10000\~грн * 33,33 % = 3333 грн 00 коп. Отже, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial