Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду\~з\~позовною заявою\~до\~ [PERSON] \~\~про визнання\~його\~таким,\~що\~втратив\~право користування\~жилим\~приміщенням\~-\~будинком\~ [ADDRESS] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач це її колишній чоловік, у вказаному будинку зареєстрований, але не проживає за вказаною адресою понад 7 років і в добровільному порядку відмовляється знятись з реєстрації. Позивач надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив не надав, тому суд, у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, відповідно до якої просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення . Дослідивши надані письмові докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку. За положеннями ст.41, 47 Конституції України гарантовано кожному громадянину право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до положень ч.1 ст.321\~ЦК\~України право власності є непорушним. Згідно положень ст.9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом. Відповідно до статті 72\~ЖК\~Української\~РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За положеннями ч.2 ст.405 ЦК України, визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Окрім того, суд бере до уваги, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення Європейського суду з прав людини у справі "МакКенн проти Сполученого Королівства" від 13 травня 2008 року пункт 50, "Кривіцька та Кривіцький проти України" від 02 грудня 2010 року). Втручання держави є порушенням статті 8\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод (далі - Конвенції), якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється "згідно із законом" та не може розглядатись як "необхідне в демократичному суспільстві" (рішення у справі "Савіни проти України" від 18 грудня 2008 року). У пункті 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі "Прокопович проти Росії" Європейський суд з прав людини зазначив, що концепція "житла" за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. "Житло" - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. Тому чи є місце конкретного проживання "житлом", що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (рішення Європейського суду з прав людини по справі "Баклі проти Сполученого Королівства" від 11 січня 1995 року, пункт 63). Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, [ADDRESS] , що підтверджується даними договору дарування від 28 вересня 2021 року посвідченого приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Шинкарук Н.І. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №277020503 від 28 вересня 2021 року (а.с.5-11). За даними акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї підтверджується, що [PERSON] , який зареєстрований по [ADDRESS] , у вказаному будинку не проживає понад 7 років (а.с.12-13). Аналіз статей 71, 72\~ЖК\~Української\~РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71\~ЖК\~Української\~РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач довів. Належні та допустимі докази на підтвердження наявності поважних причин не проживання відповідача у спірному жилому з січня 2021 року, відсутні. Враховуючи,\~що\~відповідач\~ [PERSON] \~відсутній за\~зареєстрованим\~місцем місцем\~проживання\~більше\~семи років,\~фактично\~проживає\~в іншому\~житловому\~приміщенні,\~проте\~в\~добровільному порядку\~відмовляється\~переоформити\~реєстрацію місця\~проживання,\~тому\~є\~підстави для\~визнання\~його\~таким,\~що\~втратив\~право користування\~житловим приміщенням\~-\~будинком\~ [ADDRESS] .

Outcome: approved