Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

07 лютого 2022 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області в якій вона просить встановити факт, що свідоцтво № [NUMBER] видане Тираспольським професійно торговим кулінарним училищем Молдавської РСР 28 липня 1977 року належить їй. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 31 травня 2002 року Великомихайлівським РВ УМВС України в Одеській області, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Полезненською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області 06 лютого 1962 року, актовий запис № 6 свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС Великомихайлівського райвиконкому Одеської області 05 червня 1982 року, актовий запис № 33, де вона є [PERSON] , [INFO] . Проте в її свідоцтві № [NUMBER] , виданому Тираспольським професійно торговим кулінарним училищем Молдавської РСР 28 липня 1977 року у її прізвищі, імені та по батькові вказано [PERSON] . 26 січня 2022 року їй виповнилось 60 років і вона буде мати право на звернення до управління Пенсійного фонду України для оформлення на пенсію за віком у зв`язку з вказаними розбіжностями у свідоцтві № 1052 про освіту у неї можуть виникнути ускладнення при оформленні пенсії за віком, а саме час навчання в Тираспольському професійно торговому кулінарному училищі з 1 вересня 1976 року по 28 липня 1977 року. На даний час, коли у світі вирує інфекція корона вірус, а також із-за матеріального становища, вона не має змоги побудувати у сусідній з Україною невизнаною Придністровською Молдавскою Республікою щоби усунути допущену при видачі свідоцтва помилку, і так само ж при необхідності отримати довідку про неможливість усунути помилку у її прізвищі, імені та по батькові при видачі їй свідоцтва про закінчення нею Тираспольського професійно торгового кулінарного училища Молдавської РСР. У зв`язку з вищевикладеним, для встановлення факту, що свідоцтво № [NUMBER] , видане Тираспольським професійним торговим кулінарним училищем Молдавської РСР 28 липня 1977 року належить їй вона вимушена звернутись до суду. В судове засідання заявник не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки до суду не повідомила. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від них надійшла заява в якій вони просять розглядати справу у їх відсутність, не заперечують проти позовних вимог [PERSON] . Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із п. 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Глава 6 ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію. В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , виданого 06 лютого 1962 року Полезненською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 6, з якого вбачається, що в графі батьки вказано: батько « [PERSON] », матір « [PERSON] ». Також в матеріалах справи наявна копія свідоцтва № [NUMBER] видане Тираспольським професійним торговим кулінарним училищем м. Тирасполь на ім`я [PERSON] . В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 05 червня 1982 року відділом РАЦСу Великомихайлівського райвиконкому Одеської області, з якого вбачається, що 05 червня 1982 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис № 33. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Так, згідно копії паспорту України серії [NUMBER] виданого 31 травня 2002 року Великомихайлівським РВУМВС України в Одеській області прізвище, ім`я та по батькові заявниці вказано як « [PERSON] ». Згідно з частинами першою, другою, п`ятою\~статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6\~ст. 273 ЦПК\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до\~ст. 258 ЦПК України\~у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Згідно узагальнення Верховного Суду України від 19.06.2013 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення. 2. Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. 3. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). 4. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Таким чином, згідно норм чинного процесуального законодавства, для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. Суд виходить з вимог ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~за якою доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, захист порушеного права заявника має відбуватися за умови неможливості реалізувати своє право у класичний для відповідних правовідносин позасудовий спосіб - тобто відмови Головного управління\~пенсійного фонду\~України в\~Одеській областів оформленні пенсії. Заявницею не\~подано суду\~доказів того,\~що вона\~зверталась до\~Головного управління\~пенсійного фонду\~України в\~Одеській областіі їй було відмовлено в оформленні пенсії за віком, через розбіжності в написанні по батькові в її паспорті та свідоцтві про освіту. У зв`язку з зазначеним, суд вважає, що подання нею заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів є передчасним, тому у її задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed