Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на підставі судового наказу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 серпня 2021 року на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини заробітку (доходу) на тверду грошову суму в розмірі 50 відсотків встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до судового наказу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.08.2021 року з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти в розмірі з 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 10.08.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття. Позивач надає матеріальну допомогу своєму сину, сплачує аліменти згідно рішення суду та не відмовляється утримувати свою дитину, але на даний час його матеріальне становище погіршилось, він втратив роботу і ніде не працює. Крім цього, на його утриманні знаходиться неповнолітній син від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом з дитинства. Позивач є його єдиним утриманцем , так як мати дитини померла. Син від першого шлюбу є інвалідом, часто хворіє, йому необхідні ліки, на які позивач витрачає значні кошти. Крім цього позивач витрачає кошти на оплату комунальних послуг, придбання продуктів харчування та інше. Позивач змушений заощаджувати абсолютно на всьому. Наявних коштів не вистачає на утримання сина інваліда та на особисте проживання, харчування, забезпечення себе мінімальним набором непродовольчих товарів та послуг, тому виконання обов`язку по сплаті аліментів у визначеному судовим рішенням розмірі є неможливим з об`єктивних причин. Вище перераховані обставини вказують на те, що він не має можливості сплачувати аліменти, зазначені в судовому наказі Золотоніського міськрайонного суду від 18.08.2016 року в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. Оскільки на даний час позивач не працює, то згідно норм ч.2 ст.195 СК України аліменти будуть нараховуватись виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Тому він буде змушений сплачувати близько 3000,00 грн. на аліменти. Виконання обов`язку по сплаті аліментів у визначеному розмірі є для нього неможливим з об`єктивних причин. Заборгованість буде постійно збільшуватись, що призведе до вкрай негативних для позивача наслідків. Позивач вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , має бути зменшений та визначений у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 10.11.2021 р. було відкрито провадження у справі та ухвалено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився та скерував заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. У судове засідання відповідачка не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлялася належним чином. Відзив чи заява про визнання позову до суду не надходили. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явилася без поважних причин, не подала відзив, а позивач не подав заперечень проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.08.2009 р. Коврайською сільською радою вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 6, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.02.2021 р. по справі №695/3143/20 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З копії судового наказу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.08.2021 року по справі №695/2310/21 вбачається, що з [PERSON] користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] наказано стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 10.08.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 08.07.2008 р., [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] являється дитиною з інвалідністю, а [PERSON] є його законним представником (опікуном), що стверджено копією посвідчення серії [NUMBER] . Мати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] [PERSON] (відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] ) померла, що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . З довідки виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради №293 від 30.08.2021 р. вбачається, що [PERSON] , [INFO] перебуває на утриманні батька [PERSON] . Згідно копії трудової книжки [NUMBER] та копії наказу ТОВ «Віджи Продакшин» від 11.08.2021 р. №351-К [PERSON] звільнений з роботи за власним бажанням. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто існує два способи стягнення аліментів у частці від доходу або в твердій грошовій сумі. За судовим наказом від 13.08.2021 р. по справі №695/2310/21. позивач по справі являється платником аліментів, а відповідачка одержувачем аліментів. Позивач хоча й просить зменшити розмір аліментів, але насправді його вимоги стосуються зміни способу стягнення, оскільки аліменти присуджені в частці від доходу, а платник аліментів просить присудити їх стягнення в твердій грошовій сумі. Дана вимога не являється зменшенням розміру аліментів, як помилково вважає позивач, а є зміною способу стягнення. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду лише за позовом одержувача аліментів, як визначено ч.3 ст. 181 СК України. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем залишаються за позивачем та не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed