Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь у зв`язку із навчанням сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на період навчання та 6509,15 грн., як поточні понесені додаткові витрати, та 35460,00 грн., як витрати, що очікуються понести на утримання сина. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є студентом Поліського національного агроекологічного університету, у зв`язку із чим він потребує додаткових витрат на навчання та проживання у іншому місті. Загальна сума додаткових прогнозованих витрат на утримання дитини за період навчання та проживання у гуртожитку з 01.09.2019 по 31.06.2023 становить 83938,30 грн. У зв`язку із цим позивач просить стягнути з відповідача на її користь половину вказаних витрат. Ухвалою судді від 12.01.2022 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач\~в судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду також не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги визнає частково, просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Окрім того, відповідач зазначив, що позивачем надано докази проживання сина, як з нею, так і в гуртожитку, та до матеріалів справи долучено квитанцію про видачу готівки, а не оплату послуг за проживання в гуртожитку. Представник відповідача надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, тому суд, розглянув справу без участі сторін, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що сторони\~перебували у\~шлюбі,\~який рішенням\~Радомишльського районного\~суду Житомирської\~області від\~30.08.2011\~розірвано (а.с.\~10).\~Від шлюбу\~мають спільну\~дитину\~ сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~(а.с.\~8),\~який згідно\~довідки ПП\~«ЖИТЛОРЕМСЕРВІС-9»\~№ 713\~від 13.12.2021,\~зареєстрований за\~однією адресою\~разом з\~матір`ю (а.с. 9). Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти №81 від 01.09.2021, [PERSON] навчається за денною формою навчання на першому курсі у Поліському національному агроекологічному університеті. Термін навчання становить з 01.09.2021 до 30.06.2025. Загальна вартість навчання становить 78800,00 грн. (а.с. 13-14). Згідно договору про тимчасове проживання студентів денної форми навчання у студентському гуртожитку Поліського національного університету від 19.08.2021, [PERSON] проживає у гуртожитку вказаного навчального закладу. Вартість проживання за період з 01.09.2021 по 30.06.2022 становить 5100,00 грн. (а.с. 15, 16). Наданими позивачем копіями квитанцій від 19.08.2021, 20.08.2021, підтверджується те, що позивач здійснювала оплату вартості навчання (а.с.17). У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує зміст положень ст. 199 СК України, в тому числі те, що Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на дитину. Аналогічні правові висновки містяться у ряді постанов Верховного Суду, а саме: від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц, від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц, в яких Верховний Суд вказав на рівність обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на повнолітню дитину, незалежно від того, з ким із них вона проживає. Визначаючи розмір аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, суд враховує заявлений позивачем розмір аліментів та зважає на рівність обов`язків обох з батьків брати учать в утриманні сина, а також враховує заяву відповідача про часткове визнання позову. Зважаючи на викладене, а також те, що позивач в повній мірі не довела в суді, що вказані аліменти мають стягуватися з відповідача саме в розмірі ј частини від його доходу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача можливо стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, вважаючи такий розмір аліментів достатнім та справедливим. Що стосується вимоги позивача про стягнення додаткових витрат, суд зазначає наступне. Статтею 185 СК України визначено, що\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз вказаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Однак, навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 01.04.2020 у справі №521/16268/18. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] в частині стягнення додаткових витрат необхідно відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial