Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 29 березня 2022 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті матері [PERSON] . 2.\~Позов обґрунтований\~тим,\~що [INFO] помер\~батько позивача\~ [PERSON] .\~Після його\~смерті відкрилась\~спадщина на\~належне йому\~майно,\~що складається\~із Ѕ частки від 17/100 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS] . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померлий був головою колгоспного двору. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Після смерті померлого успадкувала все спадкове майно його дружина [PERSON] , однак юридично його не оформила. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається із 17/100 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Померла була членом колгоспного двору. На випадок своєї смерті померла зробила розпорядження згідно якого призначила позивача спадкоємцем усього належного їй майна, склавши заповіт посвідчений 28 березня 2011 року секретарем виконкому Суразької сільської ради Кременецького району Тернопільської області Позивач зазначає, що спадщину після смерті померлої він прийняв у відповідності до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно на день її смерті проживав із нею в одному господарстві, що стверджується довідкою Шумської міської ради Тернопільської області. Позивач у позові вказує, що коли він звернувся у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, отримав відмову у якій зазначено, що «у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюваний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку». Позивач зазначає, що на даний час не передбачено реєстрацію права власності на частки в колгоспному дворі, а тому вирішити питання щодо набуття права власності на майно колишнього колгоспного двору можливе лише у судовому порядку. Просить позов задовольнити та визнати за ним, право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, що залишилось після смерті матері [PERSON] ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 04 квітня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 20 квітня 2022 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 20 квітня 2022 року справу призначено до судового розгляду на 05 травня 2022 року. 5. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява від 05.04.2022 року, згідно якої останній просить здійснювати розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. 6.\~Представник відповідача Шумської\~міської ради у підготовче судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позовних вимог позивача не заперечують. 7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 8.\~ [INFO] помер [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 16 серпня 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 27, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого\~16\~серпня 2011\~року Суразькою сільською радою Шумського району Тернопільської області. 9. [INFO] померла [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 08 червня 2012 року зроблено відповідний актовий запис № 13, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 08 червня 2012 року Суразькою сільською радою Шумського району Тернопільської області. 10. На день смерті [PERSON] належала Ѕ частки від 17/100 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS] по закону, як члену колгоспного двору, а також Ѕ частки, як спадкове майно, яке вона прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , як такій, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 11. Із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 23 червня 1987 року, що видане на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів №130 від 22 травня 1987 року, вбачається, що 17/100 жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, у [ADDRESS] , належить колгоспному двору, головою якого є померлий [PERSON] . 12. Із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 23 червня 1987 року, що видане на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів №130 від 22 травня 1987 року, вбачається, що 83/100 жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, у [ADDRESS] , належить колгоспному двору, головою якого є позивач [PERSON] . 13. Із архівного витягу № 03-02/2/2887 від 21.12.2021 року виданого архівним відділом Кременецької РДА Тернопільської області вбачається, що станом на 30.06.1990 року, згідно погосподарської книги №3 Суразької сільської ради Кременецького (Шумського) району Тернопільської області, особовий рахунок № [NUMBER] в колгоспному дворі с. Сураж проживали: [PERSON] (голова колгоспного двору), дружина [PERSON] (член колгоспного двору). 14.\~Відповідно до\~довідки №65 від 01 квітня 2022 року виданої старостою Суразького старостинського округу Шумської міської ради Кременецького району Тернопільської області вбачається, що згідно з архівним витягом із погосподарської книги №3 Суразької сільської ради Кременецького (Шумського) району Тернопільської області за 1986-1990 роки та будинкової книги для прописки громадян, що проживають по [ADDRESS] станом на 30 червня 1990 року в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: [PERSON] (голова колгоспного двору), дружина [PERSON] (член колгоспного двору). 15. Із довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 35 виданої 22 лютого 2022 року КП «Шумське БТІ» вбачається, що 17/100 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у [ADDRESS] , зареєстрований за померлим [PERSON] , 83/100 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у [ADDRESS] , зареєстрований за позивачем [PERSON] на підставі свідоцтв на право особистої власності на жилий будинок з господарськими будівлями, виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів № 130 від 22.05.1987 р. 16. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на 17/100 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у [ADDRESS] . 17. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 листопада 1959 року Шумським р/б ЗАГС Тернопільської області, позивач [PERSON] , народився [INFO] в с. Сураж Шумського району Тернопільської області та в графі батьки вказано [PERSON] та [PERSON] . 18. Як вбачається із заповіту посвідченого 28 березня 2011 року секретарем виконкому Суразької сільської ради Шумського району Тернопільської облаті Ніколюк М.О., померла [PERSON] заповіла все своє спадкове майно позивачу по справі [PERSON] . 19. Із довідки №61 від 29 березня 2022 року виданої старостою Суразького старостинського округу Шумської міської ради Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті постійно проживала та була зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживав та був зареєстрований син [PERSON] , що дає підставу вважати позивача таким, що прийняв спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем. 20.\~Як вбачається\~із листа №24/01-16 від 01 квітня 2022 року виданого завідуючою Шумської державної нотаріальної контори Килимар О.Д. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, поскільки відповідно пп. 4.15 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно по Ѕ частки від 17/100 житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , відсутній, тому свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частки від 17/100 житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд після смерті [PERSON] , який помер [INFO] і свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частки від 17/100 житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на ім`я їх спадкоємців видати неможливо. ІV. Оцінка Суду. 21. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. 22. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 23. Правовий статус майна колгоспного двору був врегульований ст. ст. 120 - 126 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Частиною 1 статті 112\~Цивільного кодексу\~УРСР було передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. 24. Згідно зі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. 25. За змістом ст.\~123\~Цивільного кодексу\~УРСР 1963\~року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. 26. Пунктом 6 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~22\~грудня 1995\~року №\~20\~«Про судову\~практику у\~справах за\~позовами про\~захист права\~приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. 27. Із архівного витягу № 03-02/2/2887 від 21.12.2021 року виданого архівним відділом Кременецької РДА Тернопільської області вбачається, що станом на 30.06.1990 року, згідно погосподарської книги №3 Суразької сільської ради Кременецького (Шумського) району Тернопільської області, особовий рахунок № [NUMBER] в колгоспному дворі с. Сураж проживали: [PERSON] (голова колгоспного двору), дружина [PERSON] (член колгоспного двору). Таким чином, право власності на 17/100 житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] мали [PERSON] , [PERSON] в рівних частках, тобто по Ѕ. 28. Згідно із ст.ст. 1216, 1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 29. У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). 30. Частинами 1, 3, 5 ст.\~1268\~ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 31. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 32. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. 33. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 34. Статтею 392\~ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 35. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 36. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. 37. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. 38. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. 39. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р оку, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. 40. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 41. Положеннями статей 15, 16\~ЦК України, статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 42. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Відтак, права позивача як спадкоємця за заповітом майна померлого члена колишнього колгоспного двору, підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності на майно. Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 43. Позивачем при подачі позову було сплачено 992 грн. 40 коп. судового збору. З цих підстав,

Outcome: approved