Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

Керівника Гайсинської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі позивачів: Вінницької обласної ради (орган управління), Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» із позовом до [PERSON] , про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину Прокурор зазначив, що вироком Гайсинського районного суду від 16.12.2021 [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вирок 17.01.2022 набрав законної сили, вироком встановлено, що він 24.06.2021 біля 21 год., рухаючись у м. Гайсин Вінницької області автомобілем Renault Kangoo д.н.з. [NUMBER] , в якому на задньому сидінні перебували двоє його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , рухаючись по вул. 1 Травня в напрямку м. Умань Черкаської області, всупереч вимогам п. 16.6 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо, під час проїзду на зелене світло світлофору на перехресті вулиць 1-го Травня та Бакалова в м. Гайсин не надав перевагу автомобілю Honda Accord д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по зустрічній смузі руху в напрямку центра м. Гайсин, та допусив з ним зіткнення. У результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітня [PERSON] випала із заднього сидіння автомобіля Renault Kangoo д.н.з. [NUMBER] на проїжджу частину дороги та отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, яка проявилася лінійними переломами склепіння черепа і є небезпечною для життя в момент заподіяння, тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді закритих переломів обох кісток правої гомілки, а також легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забійної рани голови та черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку. Згідно довідки комунального некомерційного підприємства "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради" (далі КНП "ВОДКЛ ВОР") № 01/55 від 10.01.2022, потерпіла від злочину [PERSON] , [INFO] , знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні черепно-лицьової хірургії КНП "ВОДКЛ ВОР" з 25.06.2021 по 05.07.2021. Закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від злочину було затрачено 15 358 грн. 60 коп., а саме: медичне обслуговування за рахунок лікарні - 10 ліжко-днів х 1 535 грн. 86 коп. (середня вартість 1 ліжко-дня) = 15 358 грн. 60 коп. (п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят вісім гривень 60 коп.), у тому числі витрати на медикаменти - 1 774 грн. 23 коп., які прокурор просив суд стягнути із відповідача на користь медичного закладу, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Представник позивача прокурор Романова Л.М. в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила їх задовільнити. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Доведено, що внаслідок протиправних дій вчинених [PERSON] неповнолітня потерпіла [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, яка проявилася лінійними переломами склепіння черепа і є небезпечною для життя в момент заподіяння, тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді закритих переломів обох кісток правої гомілки, а також легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забійної рани голови та черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» (далі Порядок) затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року. Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Згідно довідки комунального некомерційного підприємства "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради" № 01/55 від 10.01.2022р. потерпіла від злочину [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні черепно-лицьової хірургії комунального некомерційного підприємства "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради" з 25.06.2021р. по 05.07.2021р. Приймаючи до уваги те, що між злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілої на лікуванні в медичному закладі є причинний зв`язок, що доведено належними та допустимими доказами, відтак суд вважає, що є усі достатні правові підстави для відшкодування витрат з відповідача на стаціонарне лікування потерпілої в медичному закладі від злочину на користь комунального некомерційного підприємства "Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради". З урахуванням встановлених по справі обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України, а також приписами спеціального Закону України «Про судовий збір», відповідно до п.6 ч.1 ст.5 якого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору, отож суд присуджує їх стягнути із відповідача в дохід держави, від сплати яких позивач був звільнений. На підставі наведеного,

Outcome: approved