Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Скальського Андрія Івановича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 28.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Скальським А.І. винесено постанову «Про відкриття виконавчого провадження» ВП №68416167 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованого в реєстрі за №69466, про стягнення на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, що виникла за кредитним договором, який укладений між АППБ «Аваль» (ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] . Вказує, що ТзОВ «Вердикт Капітал» відступлено ТзОВ «ФК «Кредит - Капітал», право вимоги на підставі договору факторингу, якому ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», відступлено право вимоги на підставі договору факторингу, якому АТ «Райффайзен Банк Аваль», відступлено право вимоги на підставі договору факторингу за кредитним договором, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] . Таким чином ТОВ «Вердикт Капітал» є новим кредитором за кредитним договором №014/0001/33643 від 26.05.2006 року укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] . На підставі вказаного виконавчого напису з [PERSON] , за вимогами ТОВ "Вердикт Капітал" стягнуто заборгованість за період з 08.04.2021 року по 25.05.2021 р. на загальну суму в розмірі 20 354, 95 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту -7 740, 14 грн., 12 144, 81'грн. заборгованість за процентами та комісією та за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто 500 грн. 31 січня 2022 року приватним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] , згідно якої звернуто стягнення на заробітну плату боржника по ВП №68416167. Позивачем зазначено, що основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором та підтверджують безспірність вимоги. Нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі пункту 2 "Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, тобто трирічний строк позовної давності сплив 26.05.2012 року. Крім того, вказує на те, що договір на якому може бути вчинено виконавчий напис повинен бути нотаріально посвідчений. Враховуючи наведене, позивач просить визнати виконавчий напис вчинений 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем і зареєстрований в реєстрі за №69466 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "Вердикт Капітал" заборгованість за кредитним договором в сумі 20 354 грн. 95 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 6488, 60 грн. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 28 лютого 2022 року відкрито провадження у справі в спрощеному позовному провадженні. Ухвалою від 28.02.2022 року, винесеною Садгірським районним судом м. Чернівці, задоволено заяву позивача [PERSON] , про забезпечення позову. В судове засідання позивач та його представник адвокат Роскрут О.С. не з`явилися, але до суду направили письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" свого представника в судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Скальський Андрій Іванович в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Згідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки, треті особи приватний нотаріус та приватний виконавець не повідомили про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, відповідно до норм ЦПК України третя особа вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, тому причин для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає і вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №014/0001/33643 від 26.05.2006 року укладеного між АППБ «Аваль» та [PERSON] було надано кредитну лінію на суму 7000,00 грн. строком на три роки. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 28 травня 2021 року вчинено виконавчий напис №69466 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованості. На підставі вказаного виконавчого напису з [PERSON] за вимогами ТОВ "Вердикт Капітал" стягнуто за період з 08.04.2021 року по 25.05.2021 року на загальну суму в розмірі 20 354, 95 грн., з яких заборгованість за сумою кредиту -7 740, 14 грн., та 12 144, 81'грн. заборгованість за процентами та комісією та за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто 500 грн. Судом встановлено, що права вимоги по кредитному договору №014/0001/33643 від 26.05.2006 року укладеного між АППБ «Аваль» та [PERSON] в подальшому перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Вчиняючи 28.05.2021року виконавчий напис №69466, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. неправомірно керувався пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення затвердженого Постановою КМУ №1172 29.06.1999р., у редакції постанови №662, яка на той час уже була нечинною згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23. Нотаріус вчиняв виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідченим та вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5. Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р.№ 1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254КАСУкраїни (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 12 червня 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88ЗаконуУкраїни«Пронотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст.88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі №826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Судом встановлено, що кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріусом та вчинений, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved