Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

28 жовтня 2021 року на адресу суду надійшов вказаний позов. Вимоги позову мотивували тим, що позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Рішенням Луцької міської ради від 05.03.2008 №24/22, було визначено передати у спільну сумісну власність гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] земельну ділянку на [ADDRESS] площею 0,0587 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. [PERSON] . На підставі рішення міської ради видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №306453. Співвласниками земельної ділянки в Державному акті зазначені: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Луцького міськрайонного суду від 12 червня 2020 року у справі №161/19208/19 постановлено визначити, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] кожному зокрема, належить на праві власності по ј частині земельної ділянки загальною площею 0,0587 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 0710100000:22:140:0010). Позивачі вказують, що не можуть досягнути домовленості з відповідачем про поділ земельної ділянки в натурі, на даний час у них напружені відносини і спільне користування земельною ділянкою є неможливим. Ухвалою суду від 6 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позов року у справі №не провадження та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні. \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачів подав на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не подавалось. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом встановлено, що позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 36-40), відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Рішенням Луцької міської ради від 05.03.2008 №24/22 було визначено передати у спільну сумісну власність гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] земельну ділянку на [ADDRESS] площею 0,0587 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. [PERSON] . На підставі рішення міської ради видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №306453. Співвласниками земельної ділянки в Державному акті зазначені: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 41). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 12 червня 2020 року у справі №161/19208/19 постановлено визначити, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] кожному зокрема, належить на праві власності по ј частині земельної ділянки загальною площею 0,0587 га, кадастровий номер 0710100000:22:140:0010, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27). Рішення суду набрало законної сили 7 серпня 2020 року. Позивачі стверджують, що не можуть досягнути домовленості з відповідачем про поділ земельної ділянки в натурі, на даний час у них напружені відносини і спільне користування земельною ділянкою є неможливим. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких правових норм. Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Як випливає з положення ч.ч. 1, 3 ст. 367 ЦК України та ст. 88 ЗК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. У частинах першій, третій статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. До матеріалів справи долучено висновок експерта №22 судової земельно-технічної експертизи, складений 14 вересня 2021 року, в якому запропоновано два варіанти поділу земельної ділянки, які враховують ідеальні частки співвласників (а.с. 44-55). Оцінюючи даний висновок, суд виходить з того, що відповідно до ч.5 ст.106 ЦПК України, у висновку експерта зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (а.с. 46). Жодна з сторін, клопотання про призначення додаткової чи повторної експертизи не заявляла. Будь-яких інших експертиз, окрім тих, що долучені до справи суду не представлено. Тому, суд дійшов висновку, що вищевказаний висновок експерта є обґрунтованим, не суперечить матеріалам справи, у суду не виникло сумнівів щодо його правильності. Аналізуючи зміст позовних вимог позивачів та зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Так, варіант поділу (план №1, а.с. 52-53), який просять визначити позивачі згідно з висновком експерта №22 судової земельно-технічної експертизи від 14 вересня 2021 року, узгоджується із частками співвласників, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1, п.1 ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з огляду на викладене, з відповідача на користь [PERSON] , [PERSON] підлягають стягненню понесені ними судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн. та витрат пов`язаних із проведенням експертизи у розмірі 2\~402,00 грн. на користь [PERSON] (а.с. 86). Оскільки позивач [PERSON] при зверненні із позовом була звільнена від сплати судового збору, як особа з інвалідністю другої групи на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача на користь держали слід стягнути 908,00 грн. судового збору.

Outcome: approved