Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивачка \~ [PERSON] , 12 серпня 2021 року звернулася до суду із позовом до Подільської міської ради Подільського району Одеської області та просила визнати укладеним договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] ) від 15.11.2002 року укладений між [PERSON] та [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , який складається з житлового будинку під літ. «А» з прибудовами літ. «а, а1, А1» (загальною площею 82,7 кв.м., житловою площею 50,8 кв.м.), сараїв літ. «В» та «У», літнього душу літ. «С», вбиральні літ. «Т», огорожі №1-5, вимощення І, колодязя ІІ. Свої вимоги\~мотивувала тим,\~що 15 листопада 2001 року позивачка придбала у [PERSON] будинок [ADDRESS] (після перейменування м. Подільськ) шляхом укладання біржової угоди (договору), зареєстрованої на Одеській товарній біржі у «Журналі біржових операцій з нерухомістю», реєстраційний №428-К від 15 листопада 2001 року. Право власності позивачки на зазначений будинок було зареєстроване в Котовському ТБІ, інвентарна справа № 1171. В подальшому [PERSON] на підставі рішення виконкому здійснювала прибудови, але не знала, що крім рішення виконкому треба ще декларації ДАБІ, тому прибудови ввела а експлуатацію на підставі «будівельної амністії». В 2021 році позивачка випадково дізналась, що її право власності на будинок не визнається та їй слід визнати право власності, бо ні нотаріуси, ні реєстратори органу місцевого самоврядування не визнають біржові угоди, навіть якщо нерухомість була зареєстрована в БТІ. Вказала, що відповідачем по справі мав би бути [PERSON] , який мешкав в квартирі [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] , яка померла раніше [PERSON] , а саме [INFO] . Від сина продавця [PERSON] , позивачка дізналась, що [PERSON] відчужив квартиру на користь онуки шляхом дарування, тобто на момент його смерті в 2005 році у нього жодного майна не було, ніхто з ним не проживав та зареєстрований не був. Так як жоден спадкоємець не прийняв після смерті [PERSON] спадщину, то відповідачем має бути зазначено орган місцевого самоврядування, тобто Подільську міську раду Подільського району Одеської області. Позивачка у судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги, справу просила розглянути у її відсутність. Представник відповідача Подільської міської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов або заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав. Дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15 листопада 2001 року, між [PERSON] , як продавцем, та [PERSON] , як покупцем, було укладено на Українській товарній біржі договір № 428-К купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 5 договору, будинок продано за 9000,00 грн., які отримані продавцем до підписання цього договору та новим власником нерухомого майна є [PERSON] . Згідно витягу з рішення № 174 від 22.07.2007 виконавчого комітету Котовської міської ради, [PERSON] дозволено прибудову житлового приміщення розміром 10.5х4.0м веранди розміром 2.7х2.7м до існуючого будинку та гаража розміром 7.0х3.5м з улаштуванням виїзду з гаража твердим покриттям до проїжджої частини вулиці, по [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , який виготовлено станом на 26.07.2021 Комунальним підприємством «Інвентаризатор», де замовником вказано [PERSON] , за нею значиться житловий будинок літ. «А» з прибудовами літ. «а, а1, А1» (загальною площею 82,7 кв.м., житловою площею 50,8 кв.м.), сараїв літ. «В» та «У», літнього душу літ. «С», вбиральні літ. «Т», огорожі №1-5, вимощення І, колодязя ІІ. Згідно з актовим записом про смерть № 501 від 23 жовтня 2005 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Котовську [PERSON] , [INFO] у віці 69 років помер [INFO] в м. Котовську Одеської області. Відповідно до відповіді Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса за № 737К/02-14 від 29.11.2021 спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого у 2005 році не заводилась. Відповідно до звіту про оцінку майна СПД [PERSON] від 11.08.2021, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 82,7 кв.м, житловою площею 50,8 кв.м., станом на 11.08.2021 оціночна вартість становить 152700,00 грн. Угода оформлена в письмовій формі, зареєстрована в бюро технічної інвентаризації, але не посвідчена нотаріально, як того вимагала\~стаття 227 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року). Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Спірні правовідносини між сторонами виникли 06 липня 2001 року, а тому при вирішенні спору підлягають застосуванню положення ЦК Української РСР. Відповідно до статті 224\~ЦК\~Української\~РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Відповідно до статті 4\~ЦК\~Української\~РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод. Згідно зі статтею 41\~ЦК\~Української\~РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. За загальним правилом, визначеним у статтях 47,227 ЦК Української РСР\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), договори купівлі-продажу жилого будинку (його частини) підлягали нотаріальному посвідченню. Згідно із частиною першою статті 128 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі. Згідно із\~статтею 47 ЦК УРСР\~(який був чинним на момент укладення біржової угоди щодо спірної квартири) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою\~статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно встановлених фактичних обставин [PERSON] , передав позивачці нерухоме майно, а саме будинок [ADDRESS] , а [PERSON] , сплатила гроші за придбаний будинок. Даний договір зареєстровано на Одеській товарній біржі у «Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю» 15 листопада 2001 року. За договором сторони виконали свої зобов`язання в повному обсязі, угода оформлена в письмовій формі, зареєстрована в бюро технічної інвентаризації, але не посвідчена нотаріально, як того вимагала\~стаття 227 ЦК УРСР. Законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі. Судом встановлено, що при вчиненні договору купівлі-продажу домоволодіння дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу домоволодіння. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК\~України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічний висновок під час розгляду подібного спору Верховний Суд зробив у постанові від 12 вересня 2018 року в справі № 522/50/16-ц. З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», є підстави для визнання договору купівлі-продажу нерухомості від 15 листопада 2001 року, оформленого на Українській товарній біржі, дійсним.

Outcome: approved