Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка \~ [PERSON] \~ звернулася\~ в\~суд з\~позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Позовні вимоги\~обґрунтовано тим,\~що позивачка є власницею житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 15 вересня 2015 року приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 1523 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 43844553 від 15 вересня 2015 року. В даному житловому будинку, крім позивачки ще зареєстрований відповідач [PERSON] , однак, він не проживає в даному житловому будинку впродовж останніх десяти років. \~ \~ \~ \~Позивачка просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Сідорова І.А. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просять їх задоволити, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання, однак в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, тому, згідно з частиною 4 статті 223, статті 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Ухвалою судді від 15 лютого 2022 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09 березня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, зі слідуючих міркувань. З свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 вересня 2015 року приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1523 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 43844553 від 15 вересня 2015 року вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності - [PERSON] . З акту обстеження, складеного депутатом Кременецької міської ради Аврамишиним А.М. слідує, що в ході обстеження встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає за даною адресою з 01 вересня 2011 року по даний час. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог\~статті 72 Житлового Кодексу України\~- визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно\~статті 150 ЖК України, статей 319,\~321,\~391 ЦК України\~- власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Згідно абз. 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин не проживання відповідача у спірному житлі. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що реєстрація відповідача [PERSON] в належному позивачці житловому будинку, який не проживає за місцем реєстрації з 01 вересня 2011 року, порушує її права, як власниці належного їй житлового будинку, в можливості розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. \~ \~ \~ \~На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved