Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

28.12.2021 року, представник позивача звернувся до суду із позовом до ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог вказує на те, що 02.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О. відкрито виконавче провадження № 65638719 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 24367 грн. За місцем працевлаштування позивача надійшла постанова приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника № 65638719 від 09.06.2021 року, винесена при примусовому виконанні виконавчого напису №4423 виданого 20.01.2021 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ», сума боргу у розмірі 24367 грн. Відповідно до наданої копії Виконавчого напису №4423 виданого 20.01.2021 року, зазначено що на підставі Договору № 2513292 від 29.06.2019 року загальна заборгованість за Позивачем на користь Відповідача складає 24367 грн. Виконавчий напис вчинено Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Кредитний Договір був нібито укладений з TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», згодом на підставі договору про відступлення права вимоги відступлено право вимоги відповідачу. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме: без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу; позивачем не було отримано письмове повідомлення про факт вчинення виконавчого напису нотаріусом; без отримання необхідного оригіналу нотаріального договору чи його дублікату який необхідний для вчинення виконавчого напису. Повідомляє, що між позивачем і відповідачем не укладалися договори які б посвідчувались нотаріусом і разом з тим також не укладалися з попередніми кредиторами, які нібито здійснили відступлення права вимоги відповідачу, договори які б були посвідчені нотаріально. Позивачу, перед вчиненням оспорюваного виконавчого напису, не направлялося вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Позивача не було повідомлено щодо звернення відповідача за вчиненням виконавчого напису. Недотримання тридцятиденного строку з моменту повідомлення унеможливлюють вчинення виконавчого напису, оскільки неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4423 виданий 20.01.2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення боргу у розмірі 24367 грн. на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ»; стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. за подання позовної заяви та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позовної заяви; стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.12.2021 року відкрито провадження по справі, та встановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.12.2021 року зупинене стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису №4423 виданий 20.01.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 24367 гривень на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» по виконавчому провадженню №65638719 відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Чубарем Олександром. 28.01.2022 року, до суду від відповідача, надійшов відзив на позов, у якому вказано, що ознайомившись з обставинами викладеними в позовній заяві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню Відповідач вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Також вказано, що виконавчий напис №4423 від 20.01.2021 року підтверджує право ТОВ «ФК «Профіт Капітал» як стягувача на стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №2513292 від 29.06.2019 року на загальну суму 23367 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6000 грн.; прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 17367 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями 0,00 грн. Дане право підтверджується Договором факторингу №03042017 від 03.04.2017 р. відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №2513292 від 29.06.2019 року на загальну суму 23367 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6000 грн.; прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 17367 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 грн.: строкова заборгованість за штрафами і пенями 0,00 грн. Станом на 19.01.2022 року Договір факторингу №03042017 від 03.04.2017 р., укладений між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» невизнаний недійсним в судовому порядку, а відповідно залишається правомірним й таким, що встановлює для ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право вимоги до [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №2513292 від 29.06.2019 року загальну суму 23367 грн. На момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за Кредитним договором №2513292 від 29.06.2019 року на загальну суму 23367 грн. Відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення заявлених позивачем вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивачем не було доведено порушення, невизнання або оспорювання його прав внаслідок виконання виконавчого напису, що є підставою для їх захисту відповідно до вимог чинного законодавства, а головне позивачем не спростовано факт існування заборгованості за Кредитним договором №2513292 від 29.06.2019 року на загальну суму 23367 грн. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень, а також розумність та співмірність таких витрат із заявленими позовними вимогами немайнового характеру. Просить суд в задоволенні позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити в повному обсязі. Від представника позивача, до суду, надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, просить вимоги задовольнити. Відповідач ТОВ «ФК «Профіт Капітал», до суду не з`явився, повідомлявся належним чином, текст відзиву на позов містить посилання на проведення розгляду справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарев О.О. в судове засідання не з`явились. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За дослідженими матеріалами справи, судом встановлено, що 20.01.2021 року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4423, про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором №2513292 від 29.06.2019 року укладеного з TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №03042017 від 03.04.2017 року є ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.11.2019 року по 06.01.2021 року. Сума заборгованості складає 23367 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6000 грн.; прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 17367 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 грн.: строкова заборгованість за штрафами і пенями 0,00 грн., також за вчинення виконавчого напису 1000 грн., та загальна сума, що підлягає стягненню 24367 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубарева О.О. від 02.06.2021 року(ВП №65638719) відкрите виконавче провадження. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Чубарева О.О. від 09.06.2021 року(ВП №65638719) звернуто стягнення на заробітну плату та інші доходи позивача за виконавчим написом № 4423 від 20.01.2021 року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на момент ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність з цього дня. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затверджений постановою Кабінет Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем. Згідно з позицією, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, як вбачається з матеріалів, на підставі яких приватним нотаріусом був вчинений виконавчий напис, відсутні підтвердження надсилання письмової вимоги (повідомлення) про існування заборгованості. Крім того, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Крім того суд враховує, що договір факторингу №03042017 між TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладений 03.04.2017 року, а Кредитний договір №2513292 між [PERSON] та TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», укладений 29.06.2019 року. Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 908 грн., сплаченого при поданні позову, та сплачений судовий збір за забезпечення позову в розмірі 454 грн. Що стосується витрат на правничу допомогу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Аналогічні виводи містяться у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) та постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У відповідності до п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Матеріали справи містять письмові докази щодо надання правової допомоги адвокатом Скрима В.А. клієнту [PERSON] , а саме(копії): договір про надання правничої(правової) допомоги № 143/21 від 15.11.2021 року; Додаткова угода № 1 від 21.12.2021 року; Акт здачі - приймання робіт(надання послуг) від 22.12.2021 року, довідка №1/143/21 від 22.12.2021 року про підтвердження факту оплати; додаток № 15 попереднього(орієнтовного) розрахунку суми судових витрат; додаток №16 детальний опис робіт(надання послуг); ордер; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Враховуючи складність справи, та виконану адвокатом роботу, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу, є обґрунтованими, співмірними та доведеними.

Outcome: approved