Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Коцюба Н. Я. пред`явила до суду позов до відповідача ТОВ «Форвард Фінансів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Снігур Олег Юрійович, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №70231 від 11 червня 2021 року, вчинений нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною щодо звернення стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 9\~437,06 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в жовтні 2021 року на адресу Тернопільського міського територіального центру соціального обслуговування населення місце роботи позивача, надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура О. Ю. від 04.10.2021 року по виконавчому провадженню № 66752757, відповідно до якоi звернуто стягнення на заробітну плату позивача, винесену при примусовому виконанні Виконавчого напису № 70231 від 11.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. на користь стягувача ТОВ «Форвард Фінансів» щодо стягнення заборгованості в сумі 9 437,06 грн. Зазначає, що згідно даної постанови про звернення стягнення на її заробітну плату, загальна сума, яка підлягає стягненню з її заробітної плати за виконавчим провадженням № 66752757, з врахуванням витрат виконавчого провадження, складає 10 605,76 грн. Окрім цього, позивачка вважає, що виконавчий напис № 70231 вiд 11.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. на користь стягувача ТОВ «Форвард Фінансів» про стягнення заборгованостi в сумі 9 437,06 грн. за кредитним договором здійснено з грубим порушенням вимог чинного законодавства i вiдповiдно виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Також, позивачка вважає, що спірний виконавчий напис було вчинено після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги, тобто поза межами строків, встановлених законом. Крім того, виконавчий напис було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально. Також вказує, що у приватного нотаріуса були відсутні достатні підстави для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, зокрема безспірність розміру заборгованості за кредитним договором. За вказаних обставин просить позов задовольнити, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий №70231 від 11 червня 2021 року, вчинений нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною щодо звернення стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 9 437,06 гривень, стягнути з відповідача понесені судові витрати по розгляду даної справи. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Від відповідача ТОВ «Форвард Фінансів» надійшов відзив на позов, у якому заперечують проти позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів вказують на те, що в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. За умовами п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні від 31.01.1992 року № 2 оскаржується тільки відмова у вчиненні виконавчого напису, а правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, може бути оскаржена боржником лише в позовному порядку. При безспірності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у їх задоволенні, а у разі часткової їх обґрунтованості - постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. Крім того, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком, а нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. При цьому Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 р. у справі № 6-158цс15 також висловлена правова позиція, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. За вказаних обставин просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Окрім цього, від представника відповідача ТОВ «Форвард Фінансів» надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, у якому вказує на необґрунтованість заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки до позовної заяви не подано належних та допустимих документів,які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату. 25 січня 2022 року судом закрито підготовче судове засідання у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті, про що постановлено ухвалу суду, занесену до протоколу судового засідання. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Коцюба Н. Я. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, а також стягнути витрати пов`язані з розглядом даної справи, а саме судовий з бір за подання позовної заяви у сумі 908 грн., заяви про забезпечення позову у сумі 454 грн. та витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 2 500 гривень. Представник відповідача ТОВ «Форвард Фінансів» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Снігур О.Ю., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, заяв про розгляд справи за їх відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавали. Судом встановлено, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис за №70231, яким звернуто стягнення з [PERSON] , яка є боржником Кредитним договором № 11-2/1700633 від 05 червня 2007 року, укладеним з публічним акціонерним товариством «Універсал банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами UB-ОР/16-132 від 14 листопада 2016 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №1КІ від 21 грудня 2020 є Tовариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами ВК/03 від 08 квітня 2021 року є Tовариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №20-04/21 від 20 квітня 2021 року є Tовариство з обмеженою відповідальністю «Центр фінансового лізингу», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №02-06/21 від 02 червня 2021 року відступили всі права по даному договору є Tовариство з обмеженою відповідальністю «Форвард фінансів», яке є стягувачем за Кредитним договором № 11-2/100633 від 05 червня 2007 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05 червня 2007 року по 07 червня 2021 року. Сума заборгованості складає 8\~787,06 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 208,55 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5\~033,37 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями 3\~545,14, плата за вчинення цього виконавчого напису 650 гривень. Загальна сума заборгованості 9\~437,06 гривень. 08 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Снігуром Олегом Юрійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66752757 з примусового виконання виконавчого напису№70231, вчиненого 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною про стягнення із боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» заборгованість у розмірі 9 437,06 гривень. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Суд зауважує на помилковому застосуванні при вчинені виконавчого напису пункту 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Ним визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказаний пункт внесено в зміст переліку документів на підставі п.2 «Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662. («Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Однак, матеріали цивільної справи не містять, а відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що при вчиненні напису нотаріусу було надано відповідачем оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу нотаріально не посвідчений кредитний договір, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 11 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Представником відповідача не спростовано твердження представника позивача про те, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусам для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Доказів на спростування зазначених обставин представником відповідача не було надано. Крім того, відповідач не спростував належними та допустимими доказами доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинено із порушенням, а саме поза межами трьохрічного строку з дня виникнення права вимоги, передбаченого статтею 88 Закону України «Про нотаріат». Зазначені обставини в сукупності вказують на недотримання приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною законодавства України під час вчинення виконавчого напису від 11 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №70231, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Форвард Фінансів» заборгованості у сумі 9437,06 гривень. За таких обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги позивачки про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2500 гривень, суд зазначає наступне. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Як убачається з договору про надання правничої допомоги, укладеного 12 жовтня 2021 року між [PERSON] (клієнтом) та адвокатом Коцюбою Н. Я., адвокат зобов`язується здійснювати представництво клієнта у суді у справі про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. № 70231 від 11.06.2021 року, таким, що не підлягає виконанню. Згідно додатку до договору про надання правничої допомоги від 12 жовтня 2021 року, сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару за надання адвокатом правничої допомоги вказаної у договорі у визначеному розмірі 2\~500 грн., а саме підготовка та подання адвокатських запитів 400 грн., підготовка та подання позовної заяви 1000 грн., підготовка та подання заяви про забезпечення позову 800 грн., складання інших документів процесуального характеру в ході розгляду справи та участь у судових засіданнях 300 грн. Також, представником позивача надано Акт приймання-передачі наданих послуг від 25 лютого 2022 року до договору про надання правової допомоги від 12 жовтня 2022 року, у якому зазначено вид та обсяг наданих послуг професійної правничої допомоги. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що вимоги про стягнення із відповідач витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 гривень є підставними та підлягають до задоволення. У силу вимог статті 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Форвард Фінансів» в користь позивача [PERSON] слід стягнути 1 362 грн. судового збору, сплаченого позивачем за звернення до суду із позовом та заявою про забезпечення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved