Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, у якій просить встановити неправильність запису прізвища батька « [PERSON] » замість « [PERSON] » в актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції №913 від 20 жовтня 2009 року та зобов`язати Малиновський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції №913 від 20 жовтня 2009 року, змінивши у графі відомості про батьку прізвище батька з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Заявник вимогу обґрунтовує тим, що 14 червня 2008 року між нею, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований шлюб . [INFO] в подружжя народилася донька, [PERSON] . В актовому записі про народження №913, складеному 20 жовтня 2009 року Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції прізвище батька зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Відомості про батька були внесені згідно перекладу паспорту [NUMBER] , ОО Кишинів, Республіка Молдова [INFO] . [INFO] в подружжя народилося двоє синів: [PERSON] та [PERSON] . У свідоцтві про народження у графі батько прізвище батька зазначено « [PERSON] ». 19 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про внесення змін до актового запису про народження №913 , складеного 20.10.2009 року. Відповідачем був зроблений висновок про відмову у задоволенні вищевказаної заяви. Встановлення факту неправильності запису порушує права позивача та права дитини, так як батьком вказана людина, яка не є її батьком. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2021 року провадження по справі відкрито. Заявниця у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 червня 2008 року позивач [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 жовтня 2009 року, актовий запис про народження № 913 Батьком [PERSON] вказаний [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 жовтня 2013 року Батьком [PERSON] вказаний [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 жовтня 2013 року Батьком [PERSON] вказаний [PERSON] . Відповідно до Посвідки на постійне місце проживання прізвище третьої особи вказано [PERSON] . Відповідно до Висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану у задоволенні заяви [PERSON] про внесення змін до актового запису про народження № 913 - відмовлено. Відповідно до Паспорта громадянина України прізвище третьої особи вказано [PERSON] . Стаття 49 ЦК України зазначає, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Так, відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, а також засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначено Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року, що діє з 27.07.2010року (із наступними змінами та доповненнями). Відповідно до ч. 5 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін, виправлень до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису. Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року (далі - Правила). Відповідно до пункту 2.13.1 зазначених Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Згідно із п. 2.16.7. Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Крім того, відповідно до абз. 2 п. 3, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07.07.1995 року суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення. Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акту громадянського стану. При цьому, неправильність в актовому записі не обов`язково має бути пов`язана з помилками власне при складенні актового запису чи помилками реєстратора. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно зі ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Згідно зі статтею 300 ЦК України, особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки. Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, ЦК України та іншим законом, не є вичерпним (частина третя статті 270 ЦК України). Позивач звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина перша статті 273 ЦК України) на відображення достовірної інформації в актовому записі. Таким чином позовну заяву [PERSON] до Малиновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та зобов`язання внесення змін до актового запису цивільного стану слід задовольнити.

Outcome: approved