Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 12 травня 2014 року між Банком та [PERSON] був укладений договір (без номеру), згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 30 січня 2019 року вони підписали додаткову угоду, відповідно до якої Банк здійснює анулювання частини боргу у разі якщо відповідач здійснить платежі по погашенню заборгованості в розмірах та строки узгоджені в угоді. Додаткова угода укладена відповідно до положень статті 212 ЦК України під відкладальну обставину. Вказуючи, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим умови додаткової угоди щодо прощення частини боргу та зменшення відсоткової ставки не вступили в дію, станом на 10 вересня 2021 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 33788.37 гривень, Банк просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а. с. 94, 95 на звороті), до позовної заяви додав клопотання, в якому вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності (а. с. 34). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся (а. с. 91, 101), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 12 квітня 2022 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. У\~статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 12 травня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір (без номеру) шляхом підписання анкети-заяви (а. с. 5). Банк, надавши відповідачу кредитну картку та грошові кошти, свої зобов`язання за договором виконав. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог\~статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість. 30 січня 2019 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору (а. с. 5-6). У пункті 1.1 додаткової угоди сторони узгодили, що сума заборгованості, яка виникла в період з дати укладення договору до дати підписання цієї угоди, становить 35648.88 гривень. Умовами угоди передбачено, що Банк здійснює прощення (анулювання) частини заборгованості (пункт 1.2), строк повернення кредиту встановлено до 25 квітня 2019 року (пункт 1.3), відсоткова ставка за кредитом зменшується до 0.01 % (пункт 1.4). Згідно з пунктом 1.5 угоди погашення заборгованості відповідач повинен здійснити шляхом внесення платежів на картку № [NUMBER] таким чином: один платіж у розмірі 1080 гривень не пізніше 30 січня 2019 року, один платіж у розмірі 2034 гривні до 25 лютого 2019 року, один платіж у розмірі 2034 гривні до 25 березня 2019 року, один платіж у розмірі 2034.01 гривні до 25 квітня 2019 року (а. с. 6 на звороті). За змістом пункту 1.6 угоди вона укладена відповідно до положень статті 212 ЦК України під відкладальну обставину, а саме: у разі належного виконання відповідачем зобов`язань, передбачених договором та пунктом 1.5 угоди, вступають в дію умови про прощення заборгованості, визначені пунктом 1.2 угоди, та умова про зміну процентної ставки, передбачена в пункті 1.4 угоди. У разі прострочення виконання відповідачем будь-якого із зобов`язань, передбачених пунктом 1.5.2 угоди та договору, на 31 день умови про прощення боргу та зміну відсоткової ставки, передбачені в пунктах 1.2 та 1.4 угоди, не застосовуються (пункт 1.6.1 угоди). З матеріалів справи видно, що відповідач перший платіж в розмірі 1080 гривень здійснив 30 січня 2019 року (а. с. 7), однак взяті на себе зобов`язання щодо сплати інших платежів у визначені угодою строки не виконав, у зв`язку з чим передбачена в угоді відкладальна обставина не настала й умови укладеної між сторонами угоди про часткове прощення боргу та зміну відсоткової ставки і дію не вступили. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що сторони в угоді узгодили та зафіксували розмір заборгованості за кредитним договором 35648.88 гривень, то суд не перевіряє правильність нарахування вказаної суми. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 33788.37 гривень, що не перевищує суму заборгованості, визначену сторонами в угоді. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Банку та наявність підстав для задоволення позову. У відповідності до вимог частини першої статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 гривень. На підставі викладеного, статей 526, 530, 610, 612,\~626, 629, 1054\~ЦК України та

Outcome: approved