Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 31.01.2022 року заявниця - [PERSON] , звернулась до суду з вищезазначеною заявою в якій просить суд: - встановити юридичний факт, що [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Дібрівка Лисянського району Черкаської області, є єврейкою за своїм національним походженням по матері [PERSON] ; - встановити неправильність запису щодо національності [PERSON] в актовому записі № 1 від 08.01.1947 року про народження [PERSON] , де в графі «національність» матері дитини [PERSON] вказано «українка» замість «єврейка»; - зобов`язати Лисянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис № 1 від 08.01.1947 року про народження [PERSON] [INFO] , складений виконавчим комітетом Дібрівської сільської ради Черкаської області, де в графі «національність» матері [PERSON] вказати «єврейка» замість «українка». - встановити юридичний факт, [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Черкаси, Черкаської області, є єврейкою за своїм національним походженням по матері [PERSON] . - встановити неправильність запису щодо національності [PERSON] в актовому записі № 729 від 26.03.1970 року [PERSON] , де в графі «національність» матері дитини [PERSON] вказано «українка» замість «єврейка». - зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис № 729 від 26.03.1970 року про народження [PERSON] , [INFO] , складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, де в графі «національність» матері [PERSON] вказати «єврейка» замість «українка»; - зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис № 23 від 04.01.1992 року про шлюб [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, де в графі «національність» нареченої вказати «єврейка» замість «українка». Свою заяву заявниця [PERSON] , обґрунтовує зокрема тим, що вона - [PERSON] народилася [INFO] у м. Черкаси, Черкаської області. Батьками заявниці є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.01.2021 року. Мати заявниці [PERSON] , [INFO] , народилася в Черкаській області, що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.03.1947 серії [NUMBER] , виданого Дібровською сільською радою . В дійсності мати заявниці народилася в сім`ї, рідні якої, тобто дідусі та бабусі, прадіди та прабаби, за своїм етнічним походженням були євреями. У свідоцтві про народження від 17.03.1947 серії [NUMBER] матері заявниці [PERSON] в графі «мати» - «національність» бабусі заявниці [PERSON] вказано - «українка». Однак, в дійсності бабуся заявниці та мати є єврейками, оскільки справжню національність бабуся та мати не вказували з політичних міркувань. Бабуся [PERSON] народилася у 1922 році у єврейки та напівєврея що підтверджується довідкою виданої архівом, що додається до матеріалів справи. Зі слів бабусі, [PERSON] , та матері [PERSON] , заявниці стало відомо, що побоюючись репресій і переслідувань з боку німецько - фашистських окупантів та радянської влади вони були вимушені змінити свою національність. Оскільки її бабуся та мати відчували утиски та зневажливе ставлення до себе, як представників єврейського народу, вони були змушені всіляко приховувати факт належності до національності євреїв. З метою відновлення своєї дійсної національності заявниця зверталася до відділу реєстрації актів цивільного стану, щодо внесення змін в актові записи, однак їй пояснили, що така зміна національності не входить до компетенції відділів РАЦС і це питання можливо вирішити тільки у судовому порядку. За своє життя родина заявниці відносить себе як до єврейської громади, однак не приділяли уваги оформленню документів, боялися відрізнитися на фоні всіх своєю національністю. Встановлення факту національності по матері та внесення змін до актових записів про народження про національність матері та бабусі і зокрема про їх єврейське етнічне походження необхідне заявниці для впорядкування документів; для реалізації особистих прав, в тому числі права на ідентифікацію своєї національності, на повноправну участь у єврейських національно-культурних товариствах і об`єднаннях, участь у єврейських національно-культурних заходах, святах; для отримання - документа, який підтверджує приналежність до єврейського народу. З урахуванням вищезазначеного, заявниця була вимушена звернутися до суду з вищезазначеною заявою, задля захисту своїх національних прав та інтересів.(а.с.1-5) Процесуальні дії Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, Завірюхою В.О. , від 01.02.2022 року, було заявлено самовідвід по вказаній справі, та передано справу для повторного розподілу до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.(а.с.18-19) 01.02.2022 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було розподілену на суддю Боярського О.О.(а.с.21) Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, Боярського О.О. від 02.02.2022 року, було відкрито провадження по вищезазначеній справі, та призначено справу до розгляду.(а.с.23) В судове засідання призначене на 12.04.2022 року сторони не з`явились. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомленні належним чином. Заяв чи пояснень стосовно розгляду справи не подавали. Адвокат Грицюк О.О, який діє на підставі адвокатського ордеру, в інтересах заявниці - [PERSON] , подав до суду заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу без участі сторони. На задоволені заявлених вимог наполягає. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановлені судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого від 17.03.1949 року, [PERSON] , народилась [INFO] , про що було зроблено актовий запис № 26 від 17.03.1947 року, Дібровською сільською радою. В графі мати зазначено - [PERSON] , національність «українка», в графі батько зазначено [PERSON] , національність, «українець».(а.с.13) Однак, як зазначає заявниця її бабуся та мати є єврейками, оскільки справжню національність бабуся та мати не вказували з політичних міркувань. Бабуся [PERSON] народилася у 1922 році у родині євреїв що підтверджується довідкою виданої архівом та поясненнями свідків, що додається до матеріалів справи. Як зазначає заявниця, її бабуся [PERSON] , та матір [PERSON] , побоюючись репресій і переслідувань з боку німецько - фашистських окупантів та радянської влади вони були вимушені змінити свою національність. Оскільки її бабуся та мати відчували утиски та зневажливе ставлення до себе, як представників єврейського народу, вони були змушені всіляко приховувати факт належності до національності євреїв. Судом встановлено, що в матеріалах справи знаходиться нотаріально посвідчення письмова заява (пояснення) зареєстрована в реєстрі під № 281, відповідно до якої гр. [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , в якій зазначає, що він особисто був знайомий з [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що за віросповіданням [PERSON] , сповідувала іудаїзм, регулярно святкувала всі єврейські свята, ходила в Синагогу. Також [PERSON] , носила прикраси з єврейською символікою. Як зазначає гр. [PERSON] , під час однієї зустрічі з [PERSON] , показувала йому фотокартки, які у неї збереглися до теперішнього часу. На цих картках були зображені її родичі в національному єврейському одязі. Таким чином гр. [PERSON] , зазначає, що [PERSON] , за своїм походженням і національністю є єврейкою. Судом встановлено, що в матеріалах справи знаходиться нотаріально посвідчення письмова заява (пояснення) зареєстрована в реєстрі під № 282, відповідно до якої гр. [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , в якій зазначає, що він особисто був знайомий з [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що за віросповіданням [PERSON] , сповідувала іудаїзм, регулярно святкувала всі єврейські свята, ходила в Синагогу. Також [PERSON] , носила прикраси з єврейською символікою. Як зазначає гр. [PERSON] ,, під час однієї зустрічі з [PERSON] , показувала йому фотокартки, які у неї збереглися до теперішнього часу. На цих картках були зображені її родичі в національному єврейському одязі. Таким чином гр. [PERSON] , зазначає, що [PERSON] , за своїм походженням і національністю є єврейкою. Факт родинних відносин заявниці - [PERSON] , з [PERSON] , підтверджується наступним: З свідоцтва про народження (виданого повторно) серії [NUMBER] виданого 26.01.2022 року вбачається, що [PERSON] , народилась [INFO] , в м. Черкаси, Черкаської області, про що в книзі реєстрації актів про народження було зроблено актовий запис № 729 від 26 березня 1970 року народження. В графі батько вказано - [PERSON] , в графі мати вказано - [PERSON] .(а.с.8). В подальшому [PERSON] , змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Також суд бере до уваги події які відбувалися на території України з 1917-1933 рік, де встановлено історичним фактом, що на території сучасної Черкаської та Одеської області, були переслідування народу євреїв. У період Української революції 1917-1921 рр. єврейські поселення потерпали від погромів, грабунків та реквізицій. Єврейські сім`ї були вимушені переховуватися, змінювати своє походження. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; - інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Оцінка Суду. Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що мати заявниці - [PERSON] [INFO] , є уродженою єврейкою, та про те, що заявниця [PERSON] , [INFO] є єврейкою за своїм національним походженням по матері. Цей факт підтвердився у судовому засідання, за наданих до суду матеріалів справи, а саме: письмових пояснень свідків, актових записів та свідоцтв про народження. При таких обставинах заявлені вимоги [PERSON] про встановлення юридичного факту підлягають задоволенню.

Outcome: approved