Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення, посилаючись на те, що вона є власником нежитлового приміщення площею 26,7 кв.м., що знаходиться в будівлі [ADDRESS] . 30.11.2020 між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення, термін дії договору 12 місяців з моменту прийняття приміщення, що орендується, за актом прийому - передачі. Акт прийому-передачі складений та підписаний 30.11.2020. Згідно договору, розмір щомісячної орендної плати складає на період з 01.12.2020 по 31.01.2021 - 100 доларів США, на період з 01.02.2021 по 31.03.2021 - 150 доларів США, на період з 01.04.2021 по 31.11.2021 - 180 доларів США. При цьому, оренда сплачується не пізніше 5 числа кожного наступного місяця готівкою в доларах США, або на картковий рахунок орендодавця у гривневому еквіваленті за курсом Ощадбанку. Поряд з тим зазначила, що відповідно до договору, у разі, якщо на дату оплати орендної плати заборгованість орендаря становить загалом не менше ніж двохмісячна сума орендної плати або послуг за пунктами 5.6 та 5.7 договору, орендар також сплачує штраф орендодавцю у розмірі 20% від суми заборгованості. На виконання умов договору, оплата відповідачем здійснена 28 грудня 2020 року за грудень 2020 року, 5 лютого 2021 року за січень 2001 року, 12 березня за лютий, 10 квітня за березень, 5, 19 липня за квітень, 13 серпня за липень, про що наголосив відповідач. Однак в подальшому відповідач перестав виконувати умови договору, і станом на день звернення до суду відповідач не сплатив їй орендну плату за травень, червень, серпень, вересень 2021 року по 180 доларів США за кожний місяць, на загальну суму 720 доларів США, що становлять 19641, 60 грн по курсу Нацбанку 27, 28 грн. за 1 долар США. Крім того зазначила, що 01 вересня та 12 жовтня 2021 року вона надсилала відповідачу листи, в яких повідомляла про наявну заборгованість зі сплати оренди за договором оренди та вимогою сплатити заборгованість. З листом від 12 жовтня 2021 року також відправила на адресу відповідача повідомлення про дострокове розірвання договору. Проте, вказаний лист відповідач не отримав, впродовж місяця так і не забрав лист з поштового відділення. А тому, просила стягнути з відповідача в її користь заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення від 30 листопада 2020 року у сумі 720 доларів США, що становлять 19641,60 грн. по курсу Нацбанку станом на 21.12.2021, 27,28 грн. за 1 долар СІНА; штраф у сумі 216 доларів США, що становлять 5892, 48 грн по курсу Нацбанку станом на 21.12.2021 - 27, 28 грн за 1 долар США; 3% річних від суми боргу у розмірі 141,04 доларів США, що становлять 3847,57 грн. по курсу Нацбанку станом на 21.12.2021 - 27,28 грн. за 1 долар США; а також 908 грн. сплаченого нею судового збору. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, відповідач повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи отримав 07.04.2022 року. Аналогічні повідомлення, які направлялись йому неодноразово у період з 28 грудня 2021 року, повертались на адресу суду з відміткою про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з чим, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів відповідача, такий, крім того, про надходження позову та відкриття провадження у справі, 16 лютого 2022 року повідомлялася через офіційний веб - сайт суду. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, позивачці на праві приватної власності належить нежитлове приміщення, загальною площею 26, 9 кв.м. в будівлі [ADDRESS] . Наведене зокрема підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.02.2021, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №244258609, сформованого 12.02.2021, а також технічним паспортом. Поряд з тим встановлено, що 30 листопада 2020 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення, без номера, відповідно до п.1.1 якого, в порядку та на умовах визначених цим договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування приміщення, що в [ADDRESS] . Згідно п.2.1 договору, приміщення, що орендується, надається орендарю для торгівлі непродовольчими товарами. Строк оренди приміщення, відповідно до п.4.1 договору, складає 12 місяців, з моменту прийняття приміщення, що орендується, за Актом прийому - передачі. Згідно п.5.1 та п.5.2 договору, розмір місячної орендної плати складає: на період з 01 грудня 2020 року по 31 січня 2021 року - 100 доларів США, на період з 01 лютого 2021 року по 31 березня 2021 року - 150 доларів США. на період з 1 квітня 2021 року по 31 листопада 2021 року - 180 доларів США. Оренда сплачується не пізніше п`ятого числа кожного наступного місяця готівкою в доларах США або на картковий рахунок орендодавця у гривневому еквіваленті за курсом, Ощадбанку. Як вбачається із матеріалів справи, позивачкою повністю виконані умови договору як орендодавця, передано відповідачу приміщення шляхом складання та підписання між ними акта прийому-передачі. В той же час, як зазначає позивачка, відповідач належним чином не виконував умови договору, зокрема щодо сплати орендної плати. Так, відповідачем було здійснено оплату 28 грудня 2020 року за грудень 2020 року, 5 лютого 2021 року за січень 2001 року, 12 березня за лютий, 10 квітня за березень, 5, 19 липня за квітень, 13 серпня за липень, при цьому, за користування приміщенням за травень, червень, серпень, вересень 2021 року по 180 доларів США за кожний місяць, на загальну суму 720 доларів США, що становлять 19641.60 грн. по курсу Нацбанку 27,28 грн. за 1 долар США, орендну плату не сплатив. Наведене зокрема підтверджується складеними позивачкою розрахунками заборгованості. З приводу несплати орендної плати, позивачка 01 вересня та 12 жовтня 2021 року надсилала відповідачу листи, в яких повідомляла про наявну заборгованість зі сплати оренди за договором та вимогою сплатити таку. З листом від 12 жовтня 2021 року вона також відправила на адресу відповідача повідомлення про дострокове розірвання договору відповідно до п.10.5, згідно якого договір може бути розірваний на вимогу однієї сторони у разі невиконання іншою стороною обов`язків передбачених договором. Згідно з частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 1 ст.627 ЦК України, визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Згідно з ст.762 ЦК України, за оренду майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ст.782 ЦПК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Як встановлено судом, відповідач умови договору не виконав, допустив заборгованість по сплаті орендної плати, у зв`язку з чим суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту. Згідно п. 8.2 договору, у разі якщо на дату оплати орендної плати заборгованість орендаря становить загалом не менше ніж двохмісячна сума орендної плати або послуг за пунктами 5.6 та 5.7 договору, орендар також сплачує штраф орендодавцю у розмірі 20% від суми заборгованості. Згідно ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із наведених у позовній заяві обчисленням позивачкою розрахунків штрафу, відповідно до п.8.2 договору, та 3 % річних від простроченої суми, суд погоджується, а тому враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] підлягає до задоволення, шляхом стягнення з останнього в користь позивачки заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення від 30 листопада 2020 року у сумі 720 доларів США, що становлять 19641, 60 грн. по курсу Нацбанку станом на 21.12.2021 - 27,28 грн. за 1 долар США; штраф у сумі 216 доларів США, що становлять 5892, 48 грн. по курсу Нацбанку станом на 21.12.2021 - 27,28 грн. за 1 долар США; 3% річних від суми боргу у розмірі 141,04 доларів США, що становлять 3847, 57 грн. по курсу Нацбанку станом на 21.12.2021 - 27,28 грн. за 1 долар США. У відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 908 грн. підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки. Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 529, 610, 615, 625, 626, 759, 762, 782 ЦК України та

Outcome: approved