Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Позивач звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Наразі, по вказаній квартирі зареєстрована [PERSON] , [INFO] , реєстрація якої чинить позивачеві перешкоди у користуванні своїм майном. Ухвалою суду від 26.07.2021 року відкрито провадження у справі, встановлено загальний порядок позовного провадження для її розгляду, призначено підготовче засідання на 01.09.2021 року. 01.09.2021 року у зв`язку з неявкою сторін підготовче засідання відкладено на 16.11.2021 року. 16.11.2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14.12.2021 року. 14.12.2021 року слухання справи відкладено на 03.02.2022 року у зв`язку з необхідністю витребування доказів. 03.02.2022 року слухання справи відкладено на 23.03.2022 року у зв`язку з необхідністю виклику відповідача. 23.03.2022 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 10.05.2022 року. У судове засідання 10.05.2022 року сторони не з`явилися, викликані. Представник позивача подав заяву, якою позов підтримав, просив задовольнити та закінчити розгляд справи за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Поштова кореспонденція, направлялась відповідачу на адресу його реєстрації, проте рекомендовані повідомлення поверталися до суду з відміткою «адресат відсутній». Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та допитавши свідка, оцінивши докази в їх сукупності доходить наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності [NUMBER] від 18.07.2011 року. Відповідно до листа Департаменту надання адміністративних послуг ОМР № Т1-140469-ф/л від 15.06.2021 року на вказаній житловій площі зареєстрована, зокрема, з 11.11.2019 року [PERSON] , [INFO] . Факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується договором від 11.11.2019 року про надання житлового приміщення [PERSON] в найм до 11.11.2019 року; Актом №б/н від 19.07.2021 року, складного мешканцями будинку [ADDRESS] щодо не проживання [PERSON] у вказаній квартирі; даними прикордонної служби про виїзд 25.12.2019 року [PERSON] за межі України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved