Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

У березні 2022 року адвокат Брона Мар`яна Василівна, яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем. В своїй заяві зіслалась на наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Сихівським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 31.03.2021 року на підставі актового запису № 343. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно. Оскільки за життя [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не склала, спадкоємцем першої черги за законом є її єдиний син - [PERSON] . З метою належного оформлення своїх спадкових прав [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коцюруби Л.Я. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи в спадковому реєстрі № 66230675 від 01.09.2021 року. Окрім іншого майна, зареєстрованого на ім`я спадкодавця - [PERSON] , заявником було подано нотаріусу сертифікат на право приватної власності на землю серії ЛВ 020083, виданого на ім`я [PERSON] , матері померлої [PERSON] і, відповідно, бабці заявника - [PERSON] , яка померла [INFO] , і яка 06.10.2009 року склала в користь своєї доньки - [PERSON] заповіт, посвідчений секретарем Любинської сільської ради Яворівського району Львівської області за реєстровим № 16, згідно тексту якого заповіла їй все майно, що на день смерті належатиме їй з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось і взагалі все те, на що за законом матиме право, в тому числі і земельний пай за сертифікатом № 020083, зазначивши, що після смерті такої [PERSON] фактично спадщину прийняла відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, однак юридично не оформила. Враховуючи той факт, що до дня смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , а місцем реєстрації [PERSON] у паспорті громадянина України було зазначено м. Львів, нотаріусом було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - [PERSON] на землю, яка належала [PERSON] , та рекомендовано звернутись до суду для підтвердження факту спільного проживання [PERSON] з [PERSON] до дня смерті останньої. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 7 цієї ж постанови Верховного Суду України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] підтверджується Актом № 7 від 14.02.2022 року, затвердженим старостою Любинського старостинського округу Горгут Р.Є., в якому зазначено, що [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , і разом з нею до дня її смерті проживала без реєстрації донька - [PERSON] , що підтверджується показами сусідів - [PERSON] та [PERSON] . Підтвердження факту проживання [PERSON] разом з [PERSON] до дня смерті останньої необхідне [PERSON] для належної реалізації своїх спадкових прав після смерті матері - [PERSON] , а саме для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. З огляду на такі обставини, просить ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , разом з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , до дня смерті [PERSON] - [INFO] . В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник - адвокат Брона М.В. заяву підтримали, зіславшись на обставини, викладені у заяві. Представник заінтересованої особи - Яворівської міської ради в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, та подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення заявника [PERSON] , його представника - адвоката Брони М.В., свідків [PERSON] та [PERSON] , з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Приписами ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході судового розгляду справи встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Сихівським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 31.03.2021 року на підставі актового запису № 343. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно. Оскільки за життя [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не склала, спадкоємцем першої черги за законом є її єдиний син - [PERSON] . З метою належного оформлення своїх спадкових прав [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коцюруби Л.Я. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи в спадковому реєстрі № 66230675 від 01.09.2021 року. Крім іншого майна, зареєстрованого на ім`я спадкодавця - [PERSON] , заявником було подано нотаріусу сертифікат на право приватної власності на землю серії ЛВ 020083, виданого на ім`я [PERSON] , матері померлої [PERSON] і, відповідно, бабці заявника - [PERSON] , яка померла [INFO] , і яка 06.10.2009 року склала в користь своєї доньки - [PERSON] заповіт, посвідчений секретарем Любинської сільської ради Яворівського району Львівської області за реєстровим № 16, згідно тексту якого заповіла їй все майно, що на день смерті належатиме їй з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось і взагалі все те, на що за законом матиме право, в тому числі і земельний пай за сертифікатом № 020083, зазначивши, що після смерті такої [PERSON] фактично спадщину прийняла відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, однак юридично не оформила. Враховуючи той факт, що до дня смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , а місцем реєстрації [PERSON] у паспорті громадянина України було зазначено м. Львів, нотаріусом було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - [PERSON] на землю, яка належала [PERSON] , та рекомендовано звернутись до суду для підтвердження факту спільного проживання [PERSON] з [PERSON] до дня смерті останньої. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що мати заявника [PERSON] проживала разом зі свою матір`ю, а бабцею заявника - [PERSON] по день її смерті за адресою: [ADDRESS] . Крім того, зазначили, що між ними були добрі стосунки, вони вели спільне господарство. Факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] підтверджується Актом № 7 від 14.02.2022 року, затвердженим старостою Любинського старостинського округу Горгут Р.Є., в якому зазначено, що [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , і разом з нею до дня її смерті проживала без реєстрації донька - [PERSON] . Статтею 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно роз`яснень, що містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з п. 3.22 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Таким чином у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки встановлення факту постійно проживання із спадкодавцем має для заявника юридичне значення, та є необхідним для оформлення ним спадкових прав, законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому суд вважає, що заява підставна та підлягає задоволенню.

Outcome: approved