Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. \~ \~ \~ \~До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 12 січня 2022 року надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в листопаді дізнався що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. відкрито виконавче провадження № 66152034 з примусового виконання виконавчого напису № 1460 від 27 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 26257019226440 від 06 серпня 2013 року. Вказаний виконавчий напис, позивач вважає таким, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, а саме за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору, з пропуском строку. Просив суд визнати виконавчий напис № 1460 від 27 травня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором № 26257019226440 від 06 серпня 2013 року з АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» у загальному розмір 53\~951,08 грн. таким, що не підлягає виконанню (а.с. 1-9). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 12 січня 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.85-86). \~ \~ \~ \~17 січня 2022 року ухвалою суді відкрито провадження у справі позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 87-89). Ухвалою суду від 17 січня 2022 року задоволено клопотання позивача про забезпечення позову (а.с. 90-92) \~ \~ \~ \~ Відповідач 20 квітня 2022 року на адресу суду, надіслав заяву про визнання позову. Треті особи правом на надання до суду пояснень по суті спору не скористалися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи заяву відповідача про визнання позову, суд дійшов наступного. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 27 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу БригідаВ.О., вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1460, про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №26257019226440 від 06 серпня 2013 року, укладеним ним та ПАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший український міжнародний банк», заборгованості за цим кредитним договором. Строк платежу за кредитним договором №26257019226440 від 06 серпня 2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27 травня 2021 року по 22 грудня 2020 року. Сума заборгованості складає 53\~701,08 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 25\~243,45 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом\~15\~457,63 грн, неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 1\~300 грн. (а.с.35). Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. на виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса, 21 липня 2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 66152034(а.с.37). Мотивована оцінка\~кожного аргументу,\~наведеного позивачем,\~щодо наявності\~чи відсутності\~підстав для\~задоволення позову.\~Норми права,\~які застосував\~суд,\~та мотиви\~їх застосування. \~ За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014року №662«Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а)оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в)засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г)оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26листопада 2014року №662«Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Доводи позивача про відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору між ним та відповідачем, про неповідомлення його про наявність заборгованості та пропозиції надати свої заперечення на вказану заборгованість, відповідачем не спростовуються. Представником відповідача АТ «ПУМБ» подано заяву про визнання позовних вимог [PERSON] .. Відповідно до положень ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, який регулює спірні правовідносини, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим приймає визнання відповідачем позову, що є підставою для його задоволення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на викладене наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тому позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 908 грн., а також витрати, пов`язані з подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн,\~останньому підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 681 грн, а решту судових витрат у розмірі 681 грн слід стягнути з відповідача на його користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved