Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" в особі представника Гончарова Р.В. звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього кошти у розмірі 50266,58 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн. Свої вимоги мотивують тим, що 26.12.2018 року, між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - Позивач) та [PERSON] (далі -страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0063064. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 05.11.2019 року, о 09 год. 35 хв. на а/д С-020310 Винниця-Тиврів-Комаргород водій [PERSON] (далі Відповідач) керуючи автомобілем "ВАЗ" державний реєстраційний номер « [NUMBER] », здійснив зіткнення з автомобілем "ВАЗ" державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «ВАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 02.12.2019 року по справі №145/1995/19, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Відповідачем Правил дорожнього руху України чим останній скоїв адміністративні правопорушення передбачені ст. ст. 124, 130 ч. 2 КУпАП. Ухвалою Тиврівського районного суду від 12 січня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, а тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області №145/1995/19 від 02 грудня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ст.124 КУпАП, яке виразилося у тому, що 05.11.2019 р., о 09-35 год., на 38 км. автодороги С-020310 Вінниця-Тиврів-Комаргород, [PERSON] , керував транспортним засобом "ВАЗ 21063" д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера "Драгер" (проба позитивна 0,67 проміле) та не маючи прав керування даним т.з. виїжджаючи із другорядної дороги на головну, не надав переваги в русі т.з. ВАЗ 217030 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого допустив зіткнення даних транспортних засобів, внаслідок чого вище вказані т.з. отримали механічні ушкодження. (а.с.7). Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу "ВАЗ 21063" реєстраційний номер [NUMBER] застраховано ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" на умовах полісу АО/0063064 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів, укладеного 26.12.2018 року (а.с.6). Судом встановлено, що [PERSON] , якому належить пошкоджений автомобіль "ВАЗ 217030" реєстраційний номер [NUMBER] , з метою отримання відшкодування 09 червня 2020 року, на підставі страхового акту № ОЦ/001/000/20/0089 від 09.07.2020 року (а.с. 14), ремонтної калькуляції № 30Е-02/20 від 17.02.2020 (а.с. 32-35), протоколу огляду колісного транспортного засобу від 13 лютого 2020 року (а.с. 42 (на звороті)-43) звернувся до ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" з заявою про страхове відшкодування (а.с.10) та повідомленням про ДТП (а.с. 11). Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи. Позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50266,58 грн., що стверджується платіжним дорученням №11549 від 09 липня 2020 року (а.с. 15). Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч.1 ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Згідно ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У ст.990 Цивільного кодексу України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. Відповідно до ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.993 Цивільного кодексу України та cт.27 Закону України "Про страхування" до страховика (страхової компанії), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до пункту 38.1.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача витрати пов`язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 50266,58 грн. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved