Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області про скасування обтяження, яке накладено на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] , проте із даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, йому стало відомо про заборону, зареєстровану Кривоозерською державною нотаріальною конторою 22 червня 2006 року за №3368113, власником вказана [PERSON] .. Посилаючись на те, що обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , у виді заборони накладено помилково, тому просила про задоволення позовних вимог. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Кривоозерської селищної ради Миколаївської області надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, рішення ухвалити на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши надані письмові докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно положення ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" та ст.321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно приписів ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] , що підтверджено даними відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 42792011(а.с.7). Згідно даних Інформаційної довідки №270812589 від 17 серпня 2021 року відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на об`єкт обтяження - житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , накладено обтяження за №3368113 у виді заборони на підставі повідомлення, 2, 13 квітня 1979, Кривоозерського відділення держбанку, власником нерухомості вказана [PERSON] (а.с.7 зворот). Виходячи із встановлених судом фактичних обставин, а саме, що на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , зареєстровано обтяження №3368113 у виді заборони на будинок, внесене 22 червня 2006 року за повідомленням 2, 13 квітня 1979, Кривоозерського відділення держбанку, власником нерухомості вказана [PERSON] , що не відповідає дійсності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню на підставі ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України.

Outcome: approved