Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, служба у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради у якій просить припинити з 01.09.2020 стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються на підставі рішення Лебединського районного суду Сумської області від 23.05.2019. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який у 2007 році було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення суду з позивача стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому позивач зазначає, що у серпні 2020 року донька вирішила проживати разом з батьком у м. Харкові. За згодою матері, [PERSON] забрав документи з Лебединського закладу загальної середньої освіти № 7, де навчалася дитина, та перевів її до Харківської спеціалізованої школи № 75. З листопада 2020 року позивач з донькою проживають в [ADDRESS] . [PERSON] знаходиться на повному утриманні та вихованні батька, навчається у Харківській спеціалізованій школі № 163. Оскільки донька проживає разом із батьком та перебуває на його утриманні, а він продовжує сплачувати аліменти, зважаючи на зміну сімейного стану позивача, останній вважає за необхідне припинити стягнення з нього аліментів у судовому порядку. Ухвалою від 14.01.2022 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 08.02.2022 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву в якій справу просив розглянути без його участі у зв`язку з військовими діями, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, право на подання відзиву не реалізувала. 07.02.2022 звернулась до суду із заявою у якій позовні вимоги визнала, справу просила розглянути без її участі. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились, письмових пояснень щодо суті спору не подали. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.03.2007 по справі № 2-1089/2007 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.01.2007 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). У подальшому, рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 23.05.2019 по справі № 580/827/19 задоволено позов [PERSON] та змінено розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.03.2007 та стягнуто з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-13). Як зазначив позивач у своєму позові, з серпня 2020 року його донька [PERSON] проживає разом із ним у м. Харків. Так, згідно з довідкою Харківської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 75 від 09.11.2021 № 137, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчалася з 09.09.2020 по 11.06.2021 в Харківській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 75 у 10-А класі (а.с. 15). Крім того, згідно з довідкою Харківської гімназії № 163 від 12.11.2021 № 01-27/524, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в Харківській гімназії № 163 в 11-А гімназійному класі з українською формою навчання з вивченням профільного предмета (а.с. 16). Згідно акту № 2 від 14.12.2021, складеного за участі позивача та [PERSON] , [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з листопада 2020 по теперішній час проживають разом з власником житла [PERSON] її чоловік [PERSON] , його дочка [PERSON] , 2004 року народження, та діти [PERSON] [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Згідно з п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини (20.11.1989 року) держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому ч. 1 ст. 273 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. У постанові від 15.05.2019 по справі № 511/219/18 Верховний Суд зазначив, що норми цивільного права поділяються на норми матеріального та норми процесуального права. За загальним поняттям нормами матеріального права є правові норми, які визначають права та обов`язки учасників суспільних правовідносин, правила їх суспільної поведінки та санкції за порушення цих приписів, а нормами процесуального права є правила про порядок реалізації норм матеріального права та вирішення судової справи (порядок розгляду справи в суді тощо). При цьому норми матеріального права можуть міститься у законодавчому акті, який за загальним своїм змістом є процесуальним законом і навпаки, норми процесуального права можуть міститься у законодавчому акті, який за своєю суттю є матеріальним законодавчим актом. Так, за правилами ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі суті цієї норми не змінює. Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку. При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому не можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Судом встановлено, що дитина [PERSON] [PERSON] , на утримання якої з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/6 його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на підставі рішення Лебединського районного суду Сумської області від 23.05.2019 по справі № 580/827/19, фактично проживає з батьком у м. Харкові та перебуває на його утриманні. Вказана обставина матір`ю [PERSON] (відповідачем по справі) не оспорюється. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином обставини, на підставі яких з позивача стягуються аліменти на утримання [PERSON] змінилися, а саме дитина на момент звернення до суду проживає разом із платником аліментів батьком, перебуває на його утриманні, а тому подальше стягнення з нього аліментів, які сплачуються на користь матері на утримання дитини, суд вважає безпідставним. Обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дитини припинився після того, як дитина перейшла на утримання батька та почала проживати разом з ним. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме в частині моменту з якого позивач просить припинити стягнення аліментів з моменту звернення до суду з 05.01.2022.

Outcome: partial