Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 Позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб та судові витрати. В обґрунтування посилається на те, що 12 вересня 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого народились сини [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. З початку 2022 року з відповідачем проживають окремо, але позов про розірвання шлюбу ще не подала, тому що станом на 27.01.2022 меншому сину не виповнилось року. Чоловік не надає допомоги на утримання дітей та на неї. Сама ж не працює, оскільки весь час приділяє догляду за малолітніми синами, з якими проживає разом. Вік дітей ускладнює та фактично унеможливлює її працевлаштування. Має велику потребу у фінансовій допомозі, подала заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей. Вважає, що відповідач, який є фізично здоровим, не має на утриманні інших осіб, працевлаштований неофіційно та отримує регулярний дохід, здатний надавати їй аліменти в розмірі 2000 грн. і це не буде для нього надто обтяжливо. 1.2. 08.04.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вимоги не визнає та просить відмовити у повному обсязі. Посилається на те, що позивачкою не доведено можливість надавати ним матеріальну допомогу. Деякий час працював в м. Києві, отримував хоч і не регулярні, але доходи, однак, у зв`язку з оголошенням воєнного стану з 24 лютого 2022 року та ведення бойових дій втратив роботу. Розуміє свій невід`ємний батьківський обов`язок утримувати дітей, тож сплачує аліменти для них у розмірі 3806 грн. Якщо віддати ще 2000 грн. на дружину, то від мінімального розміру заробітної плати для нього лишається тільки 700 грн., що поставить його у вкрай складне матеріальне становище. Тому можливості сплачувати аліменти на утримання дружини не має (а.с.35-36). ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі В судове засідання сторони не з`явились, позивачка просила справу розглянути у її відсутність та позовні вимоги задовольнити (а.с.12), відповідач та його представник адвокат Вишковська В.І. просила відмовити в позові та справу розглянути без їх участі (а.с. 41-43). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 12 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, актовий запис №239, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). У сторін в шлюбі народились сини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.7, 9), які проживають разом з матір`ю [PERSON] в с.Липа Дубенського району, Рівненської області (а.с.8, 10, 11). 17.02.2022 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області видано судовий наказ про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання синів в розмірі 1/3 частини його доходу, починаючи з 27.01.2022 та до досягнення дітьми повноліття (а.с.37). Згідно з довідкою про нараховані та сплачені аліменти №99 від 07.04.2022, виданою начальником Дубенського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі, зі [PERSON] стягуються аліменти з 27.01.2022 у розмірі 3806 грн. щомісячно з розрахунку середньої зарплати для місцевості, заборгованість зі сплати аліментів станом на 07.04.2022 становить 888,92 грн. (а.с.8). Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 08.04.2022, у [PERSON] відсутня інформація про доходи за 2, 3 та 4 квартали 2021 року (а.с.39). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності зі ст. 77, 79 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Відповідно до роз`яснень п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" N3 від 15.05.2006 року, максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. V. Мотивована оцінка і висновки суду. При вирішенні спору суд враховує, що у сторін є двоє малолітніх дітей, з яких один син 2021 року народження, діти мешкають разом з позивачкою. Відповідач працездатний, фізично здоровий, однак наразі офіційно не працює, як і офіційних доходів не мав впродовж 2-4 кварталу 2021 року. Доказів того, що він не може працювати, суду не надано. Таким чином суд вважає, що у батька [PERSON] є фізична можливість працювати, яку він має змогу реалізувати, бо являється чоловіком працездатного віку, тож може надавати матеріальну допомогу. Натомість у матері [PERSON] можливості працювати фізично немає, оскільки вона проживає разом з малолітніми дітьми та займається їх вихованням і доглядом, тому потребує матеріальної підтримки від чоловіка-батька спільних дітей. Обов`язки утримувати і доглядати дітей в рівній мірі покладено на матір і батька. Тому в цій ситуації у сторін однакові утриманці і те, що батько сплачує аліменти на дітей не свідчить про його неспроможність фінансово підтримувати матір дітей. Також суд приймає до уваги, що даний вид аліментних зобов`язань є недовготривалим, і призначається лише до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає розумним і достатнім стягнути з відповідача на утримання дружини аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, що відповідатиме інтересам обох сторін. Суд враховує, що відповідач регулярно сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі 3806 грн. щомісяця, середня заробітна плата працівника для цієї місцевості становить 11418 грн, згідно з відомостями наданими Дубенським відділом ДВС. Таким чином сукупний розмір стягуваних аліментів зі [PERSON] після присудження аліментів на утримання дружини складатиме 4806 грн., що менше 50% заробітної плати в регіоні проживання відповідача. Щодо вимоги стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави. За таких обставин,

Outcome: partial