Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Правобережне УСЗН Дніпровської міськради 26 листопада 2020 року звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення незаконно отриманої житлової субсидії. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року виправлено описки в ухвалі судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2021 року [PERSON] у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року було відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2021 року заяву [PERSON] про відвід судді Приходченко О.С. визнано необґрунтованою. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2021 року у задоволенні заяви про відвід судді Приходченко О.С. [PERSON] відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, було залучено КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради. Ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2021 року у задоволенні заяв [PERSON] про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» та АТ «Ощадбанк» було відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року [PERSON] у задоволенні клопотання про витребування доказів від ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» було відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року клопотання [PERSON] про витребування доказів від КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради задоволено частково. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року клопотання [PERSON] про витребування доказів від АТ «Ощадбанк» задоволено частково. Позивач у своєму позові, відповіді на відзив посилався на те, що з 2019 року відповідач перебувала на обліку в управлінні соцзахисту як отримувач субсидії. 06 травня 2019 року відповідач звернулася до позивача із заявою про призначення житлової субсидії. У період з 01 травня 2019 року по 30 квітня 2020 року [PERSON] було розраховано житлову субсидію. 23 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою про припинення надання субсидії з 01 грудня 2019 року у зв`язку зі зміною місця проживання. У зв`язку із тим, що за грудень 2019 року житлову субсидію було нараховано, припинення нарахування було здійснено з 01 січня 2020 року та здійснено перерахунок за період з 01 грудня 2019 року 31 грудня 2019 року, обсяг надмірно сплачених коштів склав 1 420 грн. 78 коп. 07 лютого 2020 року на адресу відповідача Управлінням було направлено повідомлення про припинення надання та повернення надміру перерахованої житлової субсидії у грошовій формі за період з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року у розмірі 1 420 грн. 78 коп., яку відповідачем залишено без задоволення. Позивачем повторно 30 березня 2020 року та 10 вересня 2020 року було направлено повідомлення про повернення надмірно перерахованої житлової субсидії. Відповідачем заяву про припинення нарахування субсидії було подано без зазначення додатків та надання будь-яких документів. На час звернення відповідачем реєстри вже було сформовано та передано до Мінсоцполітики, кошти у розмірі 1 430 грн. 73 коп. (1 420 грн. 78 коп. + комісія банку) було перераховано на особовий рахунок [PERSON] по оплаті опалення. До повноважень Управління не входить встановлення місця реєстрації громадян. Оскільки станом на звернення [PERSON] до позивача із заявою про припинення нарахування субсидії грошові кошти було перераховано на особовий рахунок, надмірно виплачені кошти у розмірі 1 420 грн. 78 коп. підлягають поверненню до бюджету. Просив суд стягнути із [PERSON] на користь Правобережного УСЗН Дніпровської міськради надмірно сплачені бюджетні кошти у розмірі 1 420 грн. 78 коп., а також судовий збір у розмірі 2 102 грн. У своїй заяві до суду представник позивача просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві та запереченнях на відповідь на відзив проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначивши, що 23 грудня 2019 року вона звернулася до Управління із заявою, якою повідомила про зміну місця реєстрації та проживання і припинення нарахування субсидії з 01 грудня 2019 року. В результаті недбалості та бездіяльності перевірка підстав правильності нарахування не проводилася, що мало наслідком надмірне нарахування та виплату бюджетних коштів у розмірі 1 420 грн. 78 коп. З особового рахунку було продовжено здійснення перерахунків грошових коштів постачальникам грошових послуг за січень 2020 року і лютий 2020 року. Надмірно сплачений розмір субсидії позивач мав би утримати у період з 23 грудня 2019 року по 31 березня 2020 року у розмірі 1 420 грн. 78 коп. із залишків коштів на її особовому рахунку. Відповідач не є набувачем коштів, тому саме позивачем створено умови для втрати бюджетних коштів. Доказів направлення повідомлення від 07 лютого 2020 року позивачем надано не було. Також позивач не звертався із запитом про реєстрацію місця її проживання. Порядок призначення і виплати субсидії передбачає контроль за правильністю призначення і виплати субсидії. Третя особа КП «Теплоенерго» свого представника у судове засідання не направила, про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином, про причини не направлення свого представника судові не повідомила, письмових пояснень на позовну заяву судові не надала. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 06 травня 2019 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою про призначення їй житлової субсидії на домогосподарство, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Рішенням Правобережного УСЗН Дніпровської міськради від 03 липня 2019 року [PERSON] було призначено грошову безготівкову житлову субсидію з 01 травня 2019 року до 30 квітня 2020 року (а.с. 9-10). 23 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до Правобережного УСЗН Дніпровської міськради із заявою про припинення житлової субсидії з 01 грудня 2019 року у зв`язку із зміною місця проживання (а.с. 12). Згідно з відомостями з особистого кабінету [PERSON] в АТ «Ощадбанк» у грудні 2019 року за теплопостачання було перераховано кошти у розмірі 1 430 грн. 73 коп. (а.с. 73). Також у січні 2020 року було зараховано монетизовану субсидію за послуги за теплопостачання, та лютому 2020 року - електропостачання та теплопостачання (а.с. 74, 75). Відповідно до виписки операцій, проведених по обліковому запису [PERSON] , на підставі меморіального ордеру № 5379238801 від 18 грудня 2019 року Міністерством соціальної політики України було здійснено зарахування субсидії згідно з реєстром за листопад 2019 року (а.с. 224) та меморіального ордеру № 3032971201 від 20 січня 2020 року - згідно з реєстром за грудень 2019 року (а.с. 225), меморіального ордеру № 7977130901 від 19 березня 2020 року - згідно з реєстром за лютий 2020 року (а.с. 226). Згідно з витягу з особистого рахунку № [NUMBER] в КП «Теплоенерго» (м. Дніпро, вул. Д. Галицького, буд. 9-Е, кв. 8), оформленого на ім`я [PERSON] , 20 грудня 2019 року, 20 січня 2020 року та 19 березня 2020 року було здійснено зарахування коштів монетизації житлової субсидії (а.с. 239). Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в частині бездіяльності позивача про верифікацію відомостей місця реєстрації [PERSON] , оскільки зазначена обставина жодним чином не впливає на суть заявлених позивачем вимог. Суд критично оцінює заперечення позивача в частині, що [PERSON] було надано заяву про припинення нарахування їй житлової субсидії з 01 грудня 2019 року лише 23 грудня 2019 року, тобто, після формування списків, оскільки у разі необхідності проведення перерахунку житлових субсидій за минулі періоди строк, за який здійснюється такий перерахунок, не обмежується. При цьому, із матеріалів справи встановлено, що перерахування коштів житлової субсидії відбувалося у лютому 2020 року та березні 2020 року на підставі списків, сформованих позивачем за попередні періоди - січень 2020 року і лютий 2020 року відповідно, тобто, вже після звернення відповідача із заявою про припинення нарахування їй житлової субсидії. За змістом частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, правильність виконаних розрахунків, за якими проведено виплату, а також добросовісність набувача презюмуються, тому зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Згідно із пунктом 1 Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 29.12.1997 № 39/283/90/5, повернення бюджетних асигнувань, надміру перерахованих за призначеними субсидіями, проводиться у випадках виявлення подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями про доходи та майновий стан усіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, приховання заробітку чи іншого доходу, подання фальшивих документів. Механізм повернення надмірно триманих коштів у вигляді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулася з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання (свідоме подання документів з неправильними відомостями, приховування доходу або подання фальшивих документів). Абзацем 2 п. 90 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21 жовтня 1995 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), було передбачено, що громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про виникнення обставин, зокрема щодо зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарств, у складі яких є внутрішньо переміщені особи; у складі яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб; які орендують житлове приміщення для проживання і звертаються за житловою субсидією на оплату житлово-комунальних послуг. П. 94 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21 жовтня 1995 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі необхідності проведення перерахунку житлових субсидій за минулі періоди строк, за який здійснюється такий перерахунок, не обмежується. Як вбачається з матеріалів справи, недобросовісність з боку [PERSON] , що є підставою для повернення суми, яка набута без достатньої правової підстави, судом встановлена не була. Після зміни реєстрації місця проживання, яке мало місце 11 грудня 2019 року, відповідач протягом встановленого 30-денного строку, а саме 23 грудня 2019 року, звернулася до позивача із заявою про припинення нарахування їй житлової субсидії та зміну місця реєстрації, яку було отримано позивачем, про що свідчить відмітка на самій заяві (а.с. 12). Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів наданих у вигляді житлової субсидії саме з недобросовісністю набувача, яку згідно зі ст. 81 ЦПК України має довести позивач. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). За таких обставин, у діях [PERSON] (набувача субсидії) відсутні ознаки недобросовісності, а протилежне не було доведено позивачем у передбачений законом спосіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Правобережному УСЗН Дніпровської міськради до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої житлової субсидії слід відмовити. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що у задоволенні позовних вимог Правобережному УСЗН Дніпровської міськради відмовлено, сплачений ним судовий збір у розмірі 2 102 грн. (а.с. 1), слід віднести за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed