Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, з огляду на наступне. [INFO] у місті Донецьк померла [PERSON] . Позивач [PERSON] є онуком померлої, що встановлено рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.01.2021 р. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить невиплачена за її життя пенсія, яка була нарахована, але нею не отримана. Позивач є єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців немає, заповіт померлою не складено. З метою отримання спадщини позивач у квітні 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хрипун Олександри Вікторівни з заявою про прийняття спадщини та видачі відповідного свідоцтва. Проте, приватним нотаріусом надано роз`яснення про те, що у зв`язку із тим, що [PERSON] пропустив встановлений законом строк для подачі такої заяви та фактично не вступив в управління майном, йому необхідно звернутися до суду. Причиною несвоєчасного звернення з заявою про прийняття спадщини стало те, що місцем смерті бабусі є м. Донецьк, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та з метою отримання свідоцтва про смерть позивач змушений був спочатку звернутися до суду для встановлення факту смерті [PERSON] . Окрім цього, через бойові дії і карантинні заходи позивач довгий час не мав можливості виїхати на підконтрольну Україні територію. За таких обставин представник позивача просить суд визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Донецьк, тривалістю три місяці від дня набрання рішенням суду законної сили. Провадження у справі відкрито 15.06.2021 р., відповідно до приписів ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Представник Київської міської ради направив в адресу суду пояснення, просив прийняти законне та об по справі, яку розглянути за його відсутності. Представник Пенсійного фонду України в своїх поясненнях, направлених в адресу суду вказав, що для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, до органу, який здійснює такі виплати подається, серед іншого свідоцтво про право на спадщину. Неявка учасників процесу в судове засідання, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду справи по суті. Дослідивши наявні докази та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, і не заперечується учасниками процесу, що [INFO] у м. Донецьк померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 18.02.2021 р. Дарницьким районним у місті Києві відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Свідоцтво про смерть видане на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27.01.2021 р. про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка сталась [INFO] у місті Донецьк. Під час розгляду даної справи було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є онуком померлої [INFO] [PERSON] . Як зазначає представник позивача, за померлою відкрилась спадщина, до складу якої входить нарахована [PERSON] , але не отримана нею за життя пенсія. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) відповідно до положень ст. 1216 ЦК України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як це визначено ст. 1217 ЦК України. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що [PERSON] зробила розпорядження щодо належного їй майна на випадок своєї смерті. За положеннями ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово . Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України. Доказів того, що наявні інші спадкоємці за законом щодо майна померлої [PERSON] крім позивача, під час справи також отримано не було. Час відкриття спадщини, згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи. В свою чергу часом відкриття спадщини, відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За приписами ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 21.04.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хрипун Олександрою Вікторівною надано роз`яснення [PERSON] щодо неможливості видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропущенням останнім встановленого законом строку для звернення з заявою про її прийняття. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таку позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 року та при розгляді 26.09.2012 року справи № 6-85цс12. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Так зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13.03.2020 р. у постанові у справі № 314/2550/17. Представник позивача зазначає, що причини пропуску позивачем 6 місячного встроку, встановленого для подачі заяви проприйняття спадщини є поважними у зв`язку зі складністю процедури отримання відповідних документів та тимчасово окупованій теріторії України і необхідністю встановленя факту смерті спадкодавця та отримання свідоцтва про смерть, виданого підконтрольним України ориганом влади, неможливість вчасно виїхати на таку території через бойові дії та карантинні заходи. Доказів, які в б свідчили про те, що вказані оставини не відповідають дійсності під час розгляду справи отримано не було. Так, як свідчать матеріали справи, свідоцтво про смерть спадкодавця видане 18.02.2021 р. на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27.01.2021 р. Матеріали справи також свідчать про те, що позивач проживав на тимчасово не підконтрольній Україні території у м. Макіївка, Донецької області та 10.03.2021 р. отримав довідку № 3002-5000346058 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст. 79 ЦПК України. В свою чергу положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За обставин встановлених в судовому засіданні, враховуючи, що позивач об`єктивно не мав можливості вчасно подати відповідну заяву до нотаріальної контори, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини та визначити [PERSON] додатковий строк для подання відповідної заяви терміном у 3 місяці. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved