Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: збільшити розмір аліментів, визначений за рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 01.03.2018 у цивільній справі № 342/1345/17 та стягувати з відповідача в користь позивачки на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка з відповідачем по справі одружилися 30.09.2006. Від шлюбу у них народилася [INFO] донька [PERSON] , яка в даний час проживає з позивачкою та перебуває на її вихованні та утриманні. Рішенням Городенківського районного суду від 07.06.2013 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано, неповнолітню доньку [PERSON] залишено проживати з позивачкою. Цим же судовим рішенням позивачці відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Оскільки, позивачка та відповідач не дійшли згоди стосовно участі відповідача в утриманні дитини, рішенням Городенківського районного суду від 01.03.2018 по справі 342/1345/17 визначено сплату відповідачем аліментів на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. З моменту призначення аліментів ціни на продукти харчування, одяг, шкільне приладдя та послуги суттєво зросли, внаслідок чого визначений судом обсяг коштів вже не покриває навіть необхідних витрат на утримання дитини. Протягом останніх років витрати позивачки на утримання доньки збільшилися. У липні 2018 року у [PERSON] виявили астигматизм. У зв`язку з цим вона систематично (раз на 6 місяців) проходить спеціальні обстеження та курс плеопто-ортоптичного лікування. Позивачка придбала їй окуляри для корекції зору. Донька також хворіє на алергію, перебуває на обліку Городенківської ЦРЛ, як схильна до алергічних реакцій. Потребує періодичного лікування та гіпоалергенного харчування. Донька постійно займається хореографією в студії спортивно-бального танцю « [INFO] », позивачка щомісячно сплачує 500 грн. за заняття, забезпечує придбання тренувального одягу та спеціального взуття, пошиття концертних костюмів, участь у конкурсах та концертах. Також, дитина потребує збалансованого харчування, вітамінів, предметів гігієни, літератури та шкільного приладдя, добротного одягу та взуття, оплати Інтернету та телефонного зв`язку, що особливо актуально в період дистанційного навчання. При стрімкому рості цін, який зараз відбувається, все це потребує значних матеріальних витрат, а згідно закону участь відповідача у їх забезпеченні є його обов`язком. Відповідач фізично здоровий, працездатний. Інших утриманців не має. Він постійно працює священником на двох парафіях в с. Ліски та с. Лісний Хлібичин Коломийського району, на кожній з яких отримує заробітну плату. Частину доходів він одержує в натуральній формі та у вигляді разових платежів від парафіян за проведені церковні обряди. З часу присудження аліментів в 2018 році матеріальне становище відповідача значно покращилося. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] придбав у приватну власність квартиру у [ADDRESS] . Також, відповідач має у власності квартиру в [ADDRESS] , придбану 14.05.2015 на підставі договору купівлі-продажу . У його власності є автомобіль, яким він користується для власних потреб. Отже, відповідач отримує стабільний хороший дохід, який дозволяє йому купляти нерухомість та утримувати її. Відповідачем подано відзив на позовну заяву. В поданому відзиві відповідач просить суд відмовити в задоволенні позивних вимог про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн., а призначити стягнення аліментів в розмірі 2000 грн. щомісячно. Зазначив, що частково визнає вимоги позивачки зазначаючи, що він розуміє свій обов`язок щодо сплати аліментів та не має наміру від нього ухилятися, але сплата аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. є для нього непосильною. Його середня місячна заробітна плата складає 4700 грн., яку він отримує працюючи одразу на двох парафіях в с. ліски та с. Лісний Хлібичин Коломийського району. Як батько він не ухиляється, а навпаки добровільно виконує свій обов`язок по утриманню доньки, піклується про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, створює належні умови для розвитку, бере активну участь у вихованні доньки, намагається забезпечити їй гідне майбутнє, усілякими способами сприяє навчанню та становленню її в суспільстві. Даний факт підтверджується навіть інформацією, зазначеною у довідці, виданій Студією спортивно-бального танцю « [INFO] », що долучена позивачем до позовної заяви, згідно якої придбання тренувального одягу та костюмів для виступів здійснюється за кошти батьків, а не лише матері. Оплату витрат на участь у танцювальних конкурсах, змаганнях та фестивалях теж проводять батьки, а не лише сама мати. Зокрема, для участі у всеукраїнському конкурсі спортивних танців в грудні 2021 року відповідачем було передано доньці кошти в сумі 3000 грн. більше того, станом на 24.01.2022 по сплаті аліментів обліковується переплата в розмірі 9703,00 грн., оскільки з квітня 2021 року відповідачем щомісячно в рахунок сплати аліментів перераховувались кошти в розмірі 2000 грн., адже це той розмір аліментів, який він спроможний сплачувати. Щодо покращення майнового стану зазначає, що квартира була придбана ним будучи членом обслуговуючого кооперативу «Файно-Захід» шляхом сплати пайових внесків, які сплачувались ним на протязі трьох років. Кошти на сплату пайових внесків були позичені ним у знайомих, які має повернути в строк до грудня 2022 року. Позивачкою подано відповідь на відзив, в якому просить врахувати наведене у даній відповіді на відзив та ухвали рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача - адвокат Ігнатюк Л.В., через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи в його відсутності. Частково визнає вимоги позовної заяви, просить призначити сплату аліментів у розмірі 2000 грн. у зв`язка уз тим. що більше він не взмозі оплачувати бо його заробітна плата на місяць становить 4700 грн. Дитині він оплачує навчання, купляє одяг, сплачує аліменти вчасно. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 серпня 2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, доводиться, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 93 від 01 листопада 2008 р. Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2013 року по справі № 905/2297/2012, яке набрало законної сили 18 червня 2013 р., шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 30.09.2006 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції , актовий запис № 3631 - розірвано. Після розірвання шлюбу за позивачем залишено прізвище « [PERSON] ». Дочку [PERSON] , [INFO] , залишено проживати біля матері. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Статтею 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 184 згаданого Кодексу визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2018 року по справі № 342/1345/17, яке набрало законної сили 10.04.2018, змінено розмір аліментів, визначений за рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15.08.2013 року у цивільній справі № 342/739/13-ц. Ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , місце реєстрації [ADDRESS] , місце проживання - [ADDRESS] в користь [PERSON] , [INFO] , місце проживання - [ADDRESS] аліменти в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. з проведенням індексації відповідно до закону, щомісячно, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Стягнення аліментів в зміненому розмірі проводити з дня набрання чинності рішенням суду в даній справі до досягнення [PERSON] повноліття. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII внесено зміни до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з змінами, внесеними до частини 2 ст.182 Сімейного кодексу України Законом України № 2475-VIII від 03.07.2018 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Із консультативної довідки виданої лікарем [PERSON] від 07.12.2021 та копіями розрахунків від 16.06.2021, 09.12.2021 Медичного центру «Дитячий Зір» ТОВ «Приватна Дитяча Поліклініка» та копіями квитанцій вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проходить курс плеопто-ортоптичного лікування та за дані курси здійснюються оплати. Відповідач [PERSON] є священнослужителем та. призначений адміністратором парохії Успення Пресвятої Богородиці с. Лісний Хлібичин Отинійського протопресвітеріату та парохії Святого Миколая с. Ліски Отинійського протопресвітеріату. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідач [PERSON] у приватній власність має квартиру у [ADDRESS] та квартиру в [ADDRESS] . Посилання відповідача на те, що квартиру у [ADDRESS] він придбав будучи членом обслуговуючого кооперативу «Файно-Захід» шляхом сплати пайових внесків, які сплачувались ним на протязі трьох років, а кошти на сплату пайових внесків були позичені ним у знайомих, які має повернути в строк до грудня 2022 року не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно рішення суду від 01.03.2018 відповідач має сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання доньки, однак як ствердив відповідач, а позивачкою не заперечено, що відповідач сплачує аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 грн., беручи до уваги, що відповідач працює, матеріально забезпечений, має у власності нерухоме майно, від має можливість сплачує аліменти на утримання дитини в збільшеному розмірі. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що з 1 липня 2021 року прожитковий мінімум для дітей віком вiд 6 дo 18 рокiв становить 2510 гривень. З цього слідує, що з 1 липня 2021 року мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути менший, ніж 1255 грн. На час розгляду справи в суді згідно ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2022 рік» визначено, що з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить - 2618 гривень. З цього слідує, що з 1 січня 2022 року мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути менший, ніж 1309 грн. Визначений вищезгаданим рішенням суду розмір аліментів не відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, тому є підстави для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів. Враховуючи обставини, визначені ст.ст. 182, 184, 192 СК України, приймаючи до уваги зазначені позивачкою підстави позовних вимог, розмір встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку, заперечення відповідача щодо задоволення даного позову в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти в збільшеному розмірі на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2600 гривень щомісячно, з подальшою індексації відповідно до Закону.

Outcome: partial