Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути на свою користь з ПрАТ «СК «НОВА» страхове відшкодування у розмірі 90 770,47 грн та судові витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.10.2015 [PERSON] , керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем позивача «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого відбулась дорожньо-транспортна пригода. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області № 161/17045/15-п від 13.11.2015 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. У результаті ДТП автомобіль позивача був пошкоджений та йому була завдана майнова шкода у розмірі 50 000,00 грн, що підтверджується ремонтною калькуляцією. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АІ/5852882 страховою компанією ПрАТ «СК «НОВА». 22.10.2015 відповідач був повідомлений про ДТП та була подана заява про виплату страхового відшкодування, однак по даний час відповідач не виплатив позивачу страхового відшкодування та не прийняв мотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. У зв`язку з невиконанням відповідачем фінансового зобов`язання, позивач за період з 03.03.2016 по 11.02.2021 здійснив нарахування пені у розмірі 7 139,72 грн, 3% річних у розмірі 7 422,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 26 208,75 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.04.2021 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомленням сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та визначено відповідні строки. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем не було отримано, а конверт зі вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Позивачем копію ухвали суду про відкриття провадження було отримано 21.05.2021. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2022 було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні. Відповідач правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався. Від позивача інших заяв по суті справи не надійшло. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного. Статтею 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Як убачається з матеріалів справи убачається, що [PERSON] , 20.10.2015 о 17 год. 25 хв., керуючи автомобілем марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , по вул. Гнідавській в м. Луцьку Волинської області, перед початком руху не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки під час руху транспортного засобу заднім ходом та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2015 по справі № 161/17045/15-п [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.11.2015 по справі № 161/17045/15-п усунуто описку в описовій частині постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2015 по справі № 161/17045/15-п. Станом на день розгляду справи постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2015 по справі № 161/17045/15-п є такою, що набрала законної сили. За нормою ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власником пошкодженого у ДТП транспортного засобу «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER] є позивач, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Відповідно до ремонтної калькуляції № цб-3470 від 19.01.2016 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER] , складає 56 449,44 грн, ПДВ 20% - 11 289,89 грн. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] на момент ДТП була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АІ/5852882 страховою компанією ПрАТ «СК «НОВА», з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 50 000,00 та франшизою 0 грн. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Положеннями ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.п. 33.1.4. п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. 22.10.2015 року позивач звернулася до відповідача із повідомленням про страховий випадок з ОСЦПВ, а 04.12.2015 нею було подано страховику заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з положеннями п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). В той же час, відповідачем не було здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача, що підтверджується відповідною розпискою, тим самим порушено вимоги п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з чим позивач правомірно вимагає стягнення відшкодування на проведення ремонту автомобіля у розмірі 50 000,00 грн, у межах встановленого полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АІ/5852882 ліміту. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Проаналізувавши норми ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України слід дійти висновку, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах виступає страховик. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. З огляду на викладене можна зробити висновок, що правовідносини, які склалися між сторонами у справі на підставі укладеного між особою та страховою компанією договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 07.06.2017 у справі № 6-282цс17. Згідно п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика(МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За наведеного позивачем розрахунку, який судом перевірений та з яким він погоджується, убачається, що за період з 03.03.2016 по 11.02.2021 за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем перед позивачем сума 3% річних становить 7 422,00 грн, сума пені - 7 139,72 грн та інфляційне збільшення боргу - 26 208,75 грн. З огляду на вищевикладене, враховуючи обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування, беручи до уваги відсутність відомостей про здійснення такої виплати та/або відмови у проведенні виплати з боку відповідача, а також заперечень щодо заявлених позовних вимог, суд доходить висновку про правомірність стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн, суми пені у розмірі 7 139,72 грн, 3% річних - 7 422,00 грн, 26 208,75 - інфляційне збільшення боргу, що разом складає 90 770,47 грн. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд доходить висновку про задоволення позову. В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 908,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved