Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

\~Позивач [PERSON] , 31 серпня 2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та Подільської міської ради Подільського району Одеської області та просив провести виділ в натурі 50/200 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що перебуває у спільній частковій власності, визнавши за ним право приватної власності на житловий будинок, що складається з: житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а5» загальною площею 28,1 кв.м., житловою площею 8,1, кв.м., убиральні літ. «Д» огорожі 4. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником 50/200 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Співвласниками інших частин будинку є: [PERSON] - 50/100 частин; [PERSON] - 50/200 частин. Позивач зазначив, що неодноразово звертався до відповідачів в телефонному режимі, а також відповідачам було запропоновано звернутись для цього до нотаріуса, для чого направляв на адреси відповідачів листи з пропозицією відвідати нотаріальну контору, проте відповідачі нічого не пояснюючи і без поважних причин відмовляються відвідати нотаріальну контору і посвідчити відповідний договір виділення в натурі часток із спільної часткової власності. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої на задоволенні позову наполягав та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, вказала, що при розгляді справи покладається на розсуд суду. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутність. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що згідно висновку експертного дослідження № 07/2018 від 22.08.2018 про визначення ринкової вартості 50/200 частини житлового будинку та можливості розподілу житлового будинку виданого [PERSON] , складеного судовим експертом Консул М.Є., розташованого за адресою: [ADDRESS] , за технічними показниками може бути поділено та присвоєно окрему адресу. Склад новоутворених об`єктів нерухомого майна, а саме: житловий будинок літ. «А» з прибудовою літ. «а5» загальною площею 28,1 кв.м., житловою площею 8,1, кв.м., убиральні літ. «Д» огорожі 4, ринкова вартість якого станом на серпень 2018 року становить 35820,00 грн. [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 50/200 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 серпня 2012 року (справа №1516/3319/2012). Згідно технічного паспорту на будинок садибного (індивідуального) житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , який виготовлено станом на 12.09.2012 Комунальним підприємством «Котовське МРБТІ та РОН», де за [PERSON] значиться житловий будинок літ. «А» з прибудовою літ. «а5» загальною площею 28,1 кв.м., житловою площею 8,1, кв.м., убиральні літ. «Д» огорожі 4. Інші 50/200 частини жилого домоволодіння, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] , яка прийняла її в спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Інші 50/100 частини жилого домоволодіння, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] , на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2007 року (справа №2-2634/2007). Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Цивільне судочинство у відповідності до\~статті 12 ЦПК України\~здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, розпоряджатись, користуватись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд. Частиною першою\~ст. 356 ЦК України\~передбачено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1, 2, 3\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникові у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Частиною 1\~ст. 377 ЦК України\~зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1,2\~ст. 120 ЗК України\~у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення. Отже, з переходом права власності на об`єкт нерухомості, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти оскільки визначальним у цих правовідносинах є факт набуття права власності на певний об`єкт, а не спосіб такого набуття. У відповідності\~до п.«г» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~при переході права власності на будівлі та споруди з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до\~статті 377 ЦК\~і\~статті 120 ЗК\~в редакції Закону України від 5 листопада 2009 року. Вказана правова позиція Верховного Суду України висловлена у постановах від 23.12.2015 у справі № 6-244цс15, від 12.10.2016, № 6-2225цс16 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16. Згідно з ч. 1 ст. 116\~ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до п. 4 ст. 120\~ЗК України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з\~ст. 364 ЦК України\~співвласник також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 3\~ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інші співвласники перешкоджають йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такі співвласники мають право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Враховуючи, що відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, частка об`єкту може бути виділена в натурі, проте позивач не оформив своє право власності на 50/200 частин житлового будинку, що унеможливлює виділення частки житлового будинку у позасудовому порядку, тому суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~

Outcome: approved