Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 2/3 частини та за [PERSON] 1/6 частину, земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5121081400:02:002:0037, розташованої в [ADDRESS] , пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] помер\~її чоловік\~ [PERSON] ,\~який до\~дня смерті\~проживав за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~У зв`язку\~з відкриттям\~спадщини,\~позивач,\~як спадкоємиця\~першої черги\~за законом,\~звернулася від\~свого імені\~та від\~імені неповнолітньої\~доньки померлого\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~до державного\~нотаріуса Біляївської\~районної державної\~нотаріальної контори\~Одеської області\~із заявами\~про прийняття\~спадщини,\~однак нотаріусом\~було відмовлено\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~щодо земельної\~ділянки.\~Так 11\~червня 2021\~року нотаріус\~видала позивачу\~два правовстановлюючих\~документи на\~домоволодіння:\~свідоцтво про\~право власності\~на Ѕ частину у\~спільному сумісному\~майні подружжя\~(реєстровий\~№ 2-1101)\~та свідоцтво\~про право\~на спадщину\~на 1/6\~частину зазначеного\~вище житлового\~будинку (реєстровий\~№ 2-1103)\~з урахуванням\~часток доньки\~ [PERSON] та\~доньки померлого\~від попереднього\~шлюбу -\~ [PERSON] ,\~-\~відповідачки по\~справі.\~Присадибна земельна\~ділянка належала\~чоловікові на\~підставі державного\~акту на\~право власності\~на земельну\~ділянку серії\~ОД №\~043481,\~виданого 26\~січня 2004\~року Великодальницькою\~сільською радою\~Біляївського району\~Одеської області.\~Площа земельної\~ділянки становила\~0,25\~га,\~з цільовим\~призначенням -\~для будівництва\~і обслуговування\~жилого будинку,\~господарських будівель\~і споруд.\~Однак,\~у зв`язку\~з тим,\~що спірне\~домоволодіння є\~об`єктом права\~спільної сумісної\~власності подружжя,\~присадибна земельна\~ділянка також\~перебуває у\~спільній власності\~незалежно від\~того,\~що її\~приватизація здійснена\~на ім`я\~одного з\~подружжя.У зв`язку з вище викладеним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач та її представник на позові наполягали та просили його задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про причини не явки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, шляхом надіслання смс-повідомлення на номер телефону, який міститься в матеріалах справи. Крім того, в матеріалах справи міститься відзив відповідача на позовну заяву (а.с. 91-94), обґрунтований тим, що зазначене\~у позовній\~заяві майно,\~а саме:\~домоволодіння,\~що розташоване\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~(колишня\~адреса:\~ [ADDRESS] ),\~і земельна\~ділянка загально\~площею 0,25\~га,\~кадастровий номер\~-\~5121081400:02:002:0037,\~з цільовим\~призначенням -\~для будівництва\~і обслуговування\~жилого будинку,\~господарських будівель\~і споруд,\~які розташовані\~вище вказаною\~адресою -\~були придбані\~її батьком\~ [PERSON] до\~укладення шлюбу\~з позивачкою,\~тому вважає\~це майно\~є особистою\~приватною власністю\~її батька\~-\~ [PERSON] ,\~як таке,\~що набуте\~ним до\~укладення шлюбу\~з позивачкою.\~Відповідачка вважає,\~що все\~майно її\~батька,\~яке було\~придбано ним\~за життя,\~але до\~укладення шлюбу\~з позивачкою\~є його\~особистою приватною\~власністю та\~підлягає поділу\~між спадкоємцями\~першої черги\~в рівних\~частках у\~відповідності до\~ч.1\~ст.\~1278\~Цивільного кодексу\~України.У зв`язку із чим, просила відмовити у задоволенні позову. Оскільки відповідачка\~була належним\~чином повідомлена\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання,\~в судове\~засідання не\~з`явилася\~без поважних\~причин,\~а позивачка\~та її\~представник не\~заперечували проти\~проведення розгляду\~справи у\~відсутність відповідача,\~а також\~в матеріалах\~справи міститься\~відзив відповідача\~на позовну\~заяву,\~відповідно до\~якого відповідачем\~були викладені\~обставини та\~висловлена її\~позиція щодо\~позову,тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.08.2020 року, [INFO] помер [PERSON] (а.с.9), який є чоловіком позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.02.2020 року (зареєстрований шлюб повторно) (а.с. 10). Від шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] , згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.02.2008 року (а.с. 11). У зв`язку з відкриттям спадщини, позивачка, звернулася від свого імені та від імені неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявами про прийняття спадщини, однак листом №1671/02-14 від 11 червня 2021 року нотаріусом було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо земельної ділянки з підстав невідповідності часток в успадкованому будинку та присадибної земельної ділянки та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 15-16). 11.06.2021 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.06.2021 року (реєстровий №2-1101) на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] (а.с. 13) та свідоцтво по право на спадщину за законом на 1/6 частину зазначеного житлового будинку (реєстровий №2-1103) з урахуванням часток доньки [PERSON] та доньки померлого від попереднього шлюбу [PERSON] (а.с. 12). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №043481 від 26.01.2004 року, [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,250 га, що розташована в [ADDRESS] (а.с. 14). Як вбачається зі спадкової справи № 542/2020 року, позивачка та відповідачка є спадкоємцями за законом на спадкове майно, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців немає (а.с. 28-81). Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої\~статті 16\~ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Таким чином, визнання особистою приватною власністю є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб. Із змісту нормативних положень глав 7 та 8\~СК України\~власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені тощо. Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. На підставі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Щодо викладених відповідачем обставин у відзиві на позовну заяву про те, що домоволодіння і земельна ділянка загальною площею 0,25 га, кадастровий номер - 5121081400:02:002:0037, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ) - були придбані її батьком [PERSON] , який помер [INFO] , до укладення шлюбу з позивачем, а саме до [INFO] , тому це майно є особистою приватною власністю її батька - [PERSON] , спростовується матеріалами справи, поясненнями позивачки та її представника у судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 01.11.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження № [NUMBER] від 01.11.2003 року (а.с. 35). Відповідно до заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02.06.2017 року, шлюб було розірвано (а.с. 43). При цьому, державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, кадастровий номер - 5121081400:02:002:0037, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , було видано 26.01.2004 року, тобто в період шлюбу. Повторно позивачем було зареєстровано шлюб з [PERSON] , на який посилається відповідач у відзиві, 28.02.2020 року. У зв`язку з відкриттям спадщини, позивачка, як спадкоємиця першої черги за законом, звернулася від свого імені та від імені неповнолітньої доньки померлого - [PERSON] , [INFO] , до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявами про прийняття спадщини. На підставі чого позивачем були отримані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок. У зв`язку із викладеним, доводи відповідача викладені у відзиві, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінивши зібрані \~докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved