Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

06.12.2021 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути із відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1500 грн, щомісячно, до закінчення сином [PERSON] , [INFO] , навчання до червня 2025 року, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позову зазначила, що син навчається у Житомирському державному університеті імені Івана Франка, на денній формі навчання. Відповідач, як батько, не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Матері одній важко утримувати дитину. Вказує, що відповідач, може надавати аліменти у розмірі 1500 грн. Тому вона звернулася до суду з даним позовом. 22.12.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, заперечила щодо задоволення позову та пояснила, що відповідач на даний час не працює, по можливості пересилає кошти на утримання сина, у свою чергу є повнолітнім. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Довідкою Житомирського дежавного університету імені Івана Франка від 23.09.2021 року № 332 встановлено, що [PERSON] , є студентом 1 курсу денної форми навчання, за державним замовленням, строк закінчення навчального закладу червень 2025 року (а.с.3). Крім цього згідно квитанції, доданих позивачем, [PERSON] проживає у гуртожитку(а.с. 2, 2-а). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володінні та/або користуванні у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 6 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У свою чергу, з огляду на вище вказане, відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів того, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1500 грн, щомісячно. Отже, із врахуванням вищевикладеного, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати із відповідача аліменти на повнолітню дитину у розмірі 700 грн.

Outcome: approved