Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що від спільного шлюбу із відповідачем по справі, у них народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] не виконує жодного обов`язку покладеного законом на батьків. Не бере участі у вихованні дітей, не провідує їх, не цікавиться здоров`ям дітей, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує. Крім того, відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню дітей, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом їхнього здоров`я, фізичним розвитком, не проявляє батьківських почуттів, піклування та турботи. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 10 лютого 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 09 березня 2022 року. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Покотило Ю.В. позовну заяву підтримав з підстав викладених у ній, просив позовні вимоги задовольнити, щодо постановлення заочного рішення не заперечив. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у відсутності, також подано суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2017 року. У даному шлюбі в них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області та донька - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2016 року, вирішено стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1000 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи стягувати з 13 квітня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно розрахунку заборгованості із сплати аліментів, станом на 24.11.2021 за [PERSON] числиться заборгованість в сумі 19 735 грн. Як встановлено в судовому засіданні, діти проживають із матір`ю [PERSON] , утримуються та виховується нею. Як вбачається із довідки середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №180 м. Києва від 10.11.2021 №109, [PERSON] , [INFO] , дійсно є учнем 6-А класу. Протягом 2021 року батько [PERSON] , участі в шкільному житті [PERSON] не брав. Також, згідно довідки середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №180 м. Києва від 10.11.2021 №110, [PERSON] , [INFO] , дійсно є ученицею 3-А класу. Протягом 2021 року батько [PERSON] , участі в шкільному житті [PERSON] не брав. Згідно висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що він ухиляється від виховання та утримання дітей. У висновку зазначено, що батьки дітей [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в травні 2017 року. З того часу малолітні [PERSON] та [PERSON] постійно проживають з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яка самостійно займається їх вихованням та утриманням. Батько дітей, [PERSON] , мешкає за адресою: Тернопільський район, с. Романівка, з дітьми не проживає, вихованням та утриманням не займається, не цікавиться їх життям та здоров`ям, інтересами, не бере участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дітей, матеріально не допомагає, має заборгованість по сплаті аліментів. Малолітні [PERSON] , [INFO]., та [PERSON] , [INFO]., навчаються в середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 180 Дніпровського району м. Києва. Протягом 2021 року батько участі в шкільному житті дітей не брав, що підтверджується довідками, наданими адміністрацією школи. Громадянин [PERSON] жодного разу не звернувся до органу опіки та піклування чи до суду про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей. Це засвідчує, що батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. На засідання Комісії не з`явився, в телефонній розмові повідомив, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, вразі відмови матері дітей від аліментів. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що [PERSON] не виконує обов`язки щодо виховання та утримання дітей, свідомо нехтує ними та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до вимог ст.154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини. Відповідно до ст. 165, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пленум Верховного Суду України в Постанові №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Судом встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу свідомо нехтує свої батьківські обов`язки щодо виховання дітей. При цьому жодних перешкод відповідачу у вихованні та спілкування з дітьми позивач не чинить. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, у зв`язку з чим, враховуючи інтереси малолітніх дітей, необхідність умов для їхнього нормального виховання та розвитку, вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про позбавлення батьківських прав. На підставі наведеного,

Outcome: approved