Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивачем подано дану позовну заяву в якій вона просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 31 липня 2012 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №8; після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] »; стягнути з відповідача витрати пов`язані з наданням правової допомоги на суму 3000 грн. та судовий збір в сумі 908 грн.. Вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем знаходяться у шлюбі, який зареєстровано 31 липня 2012 року. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки поступово погіршились, спроби налагодили відносини ні до чого не привели. У зв`язку з небажанням відповідача знайти порозуміння у сімейних стосунках, через різні особистості у питанні сприйняття спільного сімейного життя вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивач та її представник адвокат - Урсаленко О.М. у судове засідання не з`явились. Від останнього надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення про вручення йому судової повістки про виклик до суду. Про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від нього не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, встановив, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 31 липня 2012 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №8 (а.с.5). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між ними припинені, примирення вони не бажають - відповідні заяви до суду не надходили. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між сторонами не можливе, а відповідач будучи належним чином повідомлений в судове засідання не з`явився, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов в частині позовних вимог про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Крім того, після розірвання шлюбу позивач просила відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Так, зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що позивач - [PERSON] народилась [INFO] , її родове прізвище російською мовою вказано як « [PERSON] ». З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, вбачається, що 23 листопада 1996 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , в зв`язку з чим змінила своє родове прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В подальшому рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2009 року вказаний шлюб - розірвано. У зв`язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] позивач змінила своє прізвище « [PERSON] » (набуте в в попередньому шлюбі) на « [PERSON] ». За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Підсумовуючи вказане вище, дошлюбним прізвищем позивача є « [PERSON] », підстав для відновлення прізвища « [PERSON] » в силу положень ст.113 СК України - не вбачається, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Також у своїй заяві позивач просила стягнути з відповідача на її користь витрати пов`язані із наданням правової допомоги на суму 3000 грн.. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою . Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження надання позивачу правничої допомоги суду надано: договір про надання правничої допомоги №189 від 16 грудня 2021 року, укладений між [PERSON] та адвокатом - Урсаленко О.М. (а.с.8), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №279/н (а.с.9), додаток до договору №189 від 16 грудня 2021 року - розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, з описом послуг наданим адвокатом клієнту, згідно якого сторони домовились, що гонорар адвоката становить 3000 грн. (а.с.12). Разом з цим, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження понесення позивачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, у розмірі 3000 грн. суду надано не було, тому у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача підлягає стягнення, сплачений нею за подання даного позову до суду судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial