Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Орган опіки та піклування Розвадівської сільської ради звернувяс в суд в інтересах малолітньої: [PERSON] , з позовом до [PERSON] та [PERSON] , третя особа сектор ювенальної провенції ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на обліку в службі у справах дітей Миколаївської РДА перебуває [PERSON] як дитина,яка опинилась у складних життєвих обставинах. Під час проведення перевірки повідомлень начальника Миколаївського ВП про неналежне виконання сім`єю [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов`язків 02.01.2020, 15.01.2020 встановлено, що батьки перебували в нетверезому стані, дитина не доглянута, голодна, знаходилась в антисанітарних умовах. Позивач зазначив, що на [PERSON] та [PERSON] неодноразово складались протоколи про невиконання ними своїх батьківських обов`язків та психологічне насильство відносно малолітньої [PERSON] . У результаті виїзду 11.10.2021 працівниками служби у справах дітей Розвадівської сільської ради та ювенальної превенції ВП № 2 Стрийського РУП було встановлено, що дитина боїться повертатись зі школи додому, відсутність їжі вдома та антисанітарні умови, а [PERSON] з 09.10.2021 проживає у своєї старшої сестри [PERSON] у с. Пісочна Стрийського району. Згідно з розпорядженням голови Розвадівської сільської ради малолітню [PERSON] вилучено від батьків та влаштовано в притулок для дітей служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації. Оскільки [PERSON] та [PERSON] тривалий час неналежно виконують свої батьківські обов`язки відносно малолітньої дочки [PERSON] [INFO] , не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, не створюють належні умови проживання , не забезпечують належного харчування, медичного догляду, просить позов задоволити, позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківський прав відносно малолітньої [PERSON] . Ухвалою суду від 23.11.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 10.01.2022 розгляд справи призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 05.04.2022 провадження у справі закрито в частині позовних вимог до [PERSON] на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Опитана у судовому засіданні малолітня [PERSON] повідомила, що на даний час проживає із старшою сестрою [PERSON] , з якою хоче проживати і надалі, не бажає проживати разом з батьками, які часто вживають алкоголь. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.04.2012, батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з листа № 72 від 08.01.2020, надісланого начальником Миколаївського ВП ГУ НП у Львівській області керівнику служби у справах дітей Миколаївської РДА, на час перевірки сім`ї [PERSON] , встановлено, що дитина [PERSON] проживає в антисанітарних умовах, батьки зловживають алкогольними напоями, дитина голодна. Даний факт підтверджено актом обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] від 15.01.2020. Постановами Миколаївського районного суду Львівської області від 03.02.2020, від 08.12.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП («Невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей»). Відповідно до характеристики від 22.01.2020, наданої Розвадівською сільською радою, на [PERSON] та [PERSON] , такі мають на вихованні малолітню дочку Держипільську [PERSON] , не забезпечують належних умов для виховання та розвитку дитини, не забезпечують потреб у знаннях, спілкуванні, не дбають та не сприяють розвитку здібностей дитини. Згідно з наказом служби у справах дітей № 4 від 29.01.2020, [PERSON] 27.03.2012 взято на профілактичний облік як дитину яка перебуває у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухилянням батьків від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до службової записки спеціаліста служби у справах дітей від 30.09.2020, двічі протягом 2020 року до сім`ї Держипільських викликалися працівники поліції, оскільки [PERSON] та [PERSON] перебували в стані алкогольного сп`яніння, їхня малолітня донька перебувала в стресовому стані. У листі від 28.07.2020 начальник Миколаївського ВП повідомив працівників служби у справах дітей, що під час розгляду матеріалів № 3106 від 22.07.2020 встановлено, що 22.07.2020 за місцем проживання сім`ї [PERSON] та [PERSON] останні, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинили психологічне насильство відносно своєї доньки Держипільської [PERSON] , [INFO] , внаслідок якого погрожували фізичною розправою, виражались нецензурною лайкою, батько погрожував на очах в доньки вчинити самогубство, малолітню [PERSON] забрала до свого дому старша сестра [PERSON] , 2000 року народження. 11 жовтня 2021 року було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, згідно з яким комісією вирішено негайно відібрати малолітню [PERSON] від батьків, оскільки існує небезпека реальної загрози життю та здоров`ю дитини, працівниками було виявлено, що відповідачі перебувають в стані алкогольного сп`яніння, в кімнаті було брудно, електроенергію та газопостачання відключено за неоплату, [PERSON] , яка поверталася зі школи, пояснила, що до дому повертатися не хоче, так як батьки тривалий час п`ють горілку, агресивні, а вдома не має що їсти. Відповідно до розпорядження Розвадівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 11.10.2021 № 151, вирішено негайно відібрати малолітню [PERSON] [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] і влаштувати дитину у притулок для дітей служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації. Дане розпорядження було виконано 11.10.2021, що підтверджується повідомленням, надісланим прокурору Миколаївського відділення Стрийської окружної прокуратури. Згідно з висновком № 1245 від 27.10.2021 орган опіки та піклування Розвадівської сільської ради Стрийського району Львівської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] . Згідно з висновком роботи психолога притулку з [PERSON] від 29.12.2021 за висновками роботи з дитиною з 11.10.2021 встановлено, що основними проблемами є неналежне виховання, відсутність батьківської любові та турботи, що стало причиною психоемоційних проблем, зазначено, що в дитини присутній нічний енурез. Відповідно до характеристики учениці Розвадівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Держипільської Вікторії, яка навчалася в закладі з 2008 року по жовтень 2021 року, батько дівчинки не відвідував навчальний заклад, не цікавився навчальними досягненнями доньки та не брав участі в батьківських зборах та інших шкільних закладах. Відповідно до ч.ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 55 Закону України «Про освіту» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини як особистості. Батьки мають рівні права та обов`язки щодо освіти і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить "якнайкращі інтереси дитини", оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Вищенаведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 по справі № 459/3411/17. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приділяючи увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, беручи до уваги докази свідомого нехтування відповідачем потребами своєї доньки, порушення відповідачем права дитини на належне батьківське виховання, який самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, які свідчать про ухилення ним від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачу, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Відповідно до ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та відповідача, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до задоволення, з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що надасть змогу забезпечити для неї належні умови проживання та розвитку. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 908 грн.

Outcome: approved