Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

04 січня 2021 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернувся до суду з позовом до відповідача\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 04 жовтня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 293/17-Тз/ІФ (та додаткова угода № 2 від 27 вересня 2019 року), згідно якого Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 11 квітня 2020 року за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Набережна ім. В. Стефаника, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «GELLY MR», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, під керуванням [PERSON] . Дана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм автомобіля марки «GELLY MR», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 травня 2020 року. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, № 102 від 22 квітня 2020 року, вартість відновлювального ремонту склала 197\~187,07 грн. Відповідно до рахунка-фактури № ИФ-0001435 від 29 квітня 2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ», вартість відновлювального ремонту складає 175\~386,00 грн. Платіжним дорученням № 24420744 від 12 травня 2020 року позивач здійснив оплату коштів в сумі 173\~430,75 грн Товариству з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» за проведення ремонту автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] . Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «GELLY MR», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована Приватним акціонерним товариством «УПСК» (поліс страхування № ЕР-190703908), позивач має право зворотної вимоги до зазначеного товариства. Приватне акціонерне товариство «УПСК» відшкодувало позивачу 100000,00 грн в межах страхового ліміту, а невиплаченими залишилися 73430,75 грн, які і підлягають стягненню з відповідача. Позивач 15 липня 2020 року направив відповідачу претензію про здійснення виплати заборгованості по сплаченому страховому відшкодуванню, проте жодних виплат на користь позивача не здійснено. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача 73430,75 грн як відшкодування витрат, заподіяних позивачу, та 2102,00 грн сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 05 січня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження (т. 1 а.с.54-55). 19 лютого 2021 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що категорично не погоджується з доводами та твердженнями позивача, викладеними у позовній заяві, заявлені ним позовні вимоги не визнає і заперечує в повному обсязі. Зазначає, що позивач у своїй позовній заяві не вказав і не конкретизував, яких саме механічних пошкоджень отримав автомобіль марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В порушення пункту 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених наказом МЮУ і ФДМУ № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, відповідача не запрошували і не повідомляли жодними засобами зв`язку про дату, місце та годину проведення огляду автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , на предмет фіксації механічних пошкоджень, що фактично позбавило її можливості спростувати перелік пошкоджень окремих елементів вузлів і агрегатів автомобіля, а тому із зафіксованими оцінювачем [PERSON] пошкодженнями вона не згідна. Вказує на суперечливість, сумнівність, неоднозначність та необ`єктивність звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 102 від 22 квітня 2020 року, оформленого оцінювачем [PERSON] , у звіті про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, № 102 від 22 квітня 2020 року не зафіксовано, не вказано та не зазначено обсяг і характер ушкоджень агрегатів автомобіля, що, в свою чергу, фактично унеможливлює однозначно визначити вартість конкретних ремонтних операцій з їх відновлення. Ремонтні операції оцінювачем з фарбування приймалися на основі даних системи AZT, проте такі дії оцінювача суперечать пп. 8.5.3. п.8.5. спільного Наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», відповідно до якого визначення необхідних ремонтних операцій, а також трудомісткості ремонту приймається на підставі нормативних документів виробника КТЗ. Акт зовнішнього огляду транспортного засобу від 14 квітня 2020 року оформив та підписав аварійний комісар, оцінювач, а звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, № 102 від 22 квітня 2020 року оформив та підписав експерт-оцінювач, але з наявних у матеріалах справи кваліфікаційних документів оцінювача відсутні докази про присвоєння йому статусу експерта чи аварійного комісара. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів проведення оплати оцінювачу за підготовлений звіт № 102 від 22 квітня 2020 року в сумі 10\~000,00 грн та до позовної заяви не долучено розрахункові документи про оплату послуг правової допомоги. Зазначає, що з долучених відповідачем шести фотосвітлин автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , зроблені нею одразу ж після дорожньо-транспортної пригоди, чітко видно відсутність значних пошкоджень, оскільки ліхтарі передні і задні цілі, скло переднє, заднє та навіть у кришці багажника, бокові у чотирьох дверях є цілими і нерозбитими, а тому має об`єктивні підстави вважати, що пошкодження, зазначені на її фото світлинах, у своїй сукупності не можуть вартувати майже половини ринкової вартості цілого автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] . З підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю (т. 1 а.с.77-81). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2021 року клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання про розгляд справи по суті підготовчим засіданням задоволено, ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (т. 1 а.с. 104-105). Ухвалою суду від 11 березня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 1 а.с. 116-118). 15 березня 2021 року представник позивача подав до суду письмові пояснення, в яких позовні вимоги підтримує, зазначає, що відповідно до рахунку-фактури від 29 квітня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] ,\~2017\~року випуску,\~склала 175386,00\~грн. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» сплатило страхове відшкодування у розмірі 173\~430,75 грн, включаючи передбачену договором страхування франшизу у розмірі 1955,25 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «УПСК», остання в добровільному порядку виплатило Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відшкодування у розмірі 100000,00 грн в межах ліміту страхової відповідальності за полісом № ЕР-190703908. Отже страхова компанія Приватне акціонерне товариство «УПСК» визнала дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 11 квітня 2020 року, як страховий випадок, а надані документи, в тому числі звіт №102 від 22 квітня 2020 року, рахунок-фактуру від 29 квітня 2020 року Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Богдан-Авто\~Івано-Франківськ»,\~як належні\~та достатні\~підстави для\~виплати страхового\~відшкодування (т.\~1\~а.с.120-122). Ухвалою суду від 07 квітня 2021 року винесено ухвалу про витребування доказів у Товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» (т. 1 а.с. 149-152). 01\~вересня 2021\~року відповідачем\~подано до\~суду письмові\~пояснення,\~в яких\~просить у\~задоволенніпозовних вимог відмовити. Вказує, що загальна розбіжність між встановленим станцією технічного обслуговування Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Богдан-Авто\~Івано-Франківськ»рахунком про оплату № ИФ-0001435 від 29 квітня 2020 року та актами виконаних робіт станції технічного обслуговування Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Богдан-Авто\~Івано-Франківськ»№ ИФ-0000879 від 28 липня 2020 і № ИФ-0001370 від 29 вересня 2020 року становить 29\~573,00 грн (т. 1 а.с.227-233). 21 вересня 2021 року представником позивача подано до суду письмові пояснення, в яких вказує, що фактичний розмір понесених позивачем збитків становить 173430,75 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 24420744 від 12 травня 2021 року. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» не є власником пошкодженого транспортного засобу «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, тому не має можливості контролювати обсяг та час проведення відновлювальних робіт. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на умовах, передбачених договором страхування, та, відповідно, має право отримати відшкодування понесених витрат. Зазначає, що звіт № 102 від 22 квітня 20202 року, наданий експертом Євченком Є.М., який діє на підставі свідоцтва оцінювача МФ№ 6199, Сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 573/18 Фонду державного майна України, Свідоцтва про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів з правом оцінки транспортних засобів, є невід`ємними частинами звіту № 102 від 22 квітня 2020 року. Отже, оцінювач [PERSON] має достатній фаховий рівень для оцінки колісного транспортного засобу (т.1 а.с.241-242). 18 листопада 2021 року відповідачем подано до суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що платіжне доручення № 24420744 від 12 травня 2020 року на суму 173430,75 грн в дійсності не є фактичним розміром понесених збитків позивачем, оскільки позивач не займався відновлювальними роботами пошкодженого автомобіля і не контролював хід робіт, а тому, як наслідок, через неналежне виконання позивачем своїх обов`язків призвело до виплати необґрунтованих і зайво безпідставних сум, які не обумовлені пошкодженнями автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, мають місце значні розбіжності в документах, наданих як позивачем, так і станцією технічного обслуговування, де проводився ремонт автомобіля, в частині використання нових запчастин, в частині відремонтованих запчастин і в частині доцільності сплати за невикористані запчастини та невиконані роботи по ремонту автомобіля тощо. Крім того, станція технічного обслуговування так чітко і не зазначила, які саме проводилися контрольно-діагностичні ремонтно-відновлювальні роботи, регулювальні ремонтно-відновлювальні роботи, розбірні, складальні, слюсарні ремонтно-відновлювальні роботи, зварювальні ремонтно-відновлювальні роботи, механічні, електротехнічні, малярні, фарбувальні ремонтно-відновлювальні роботи автомобіля тощо. Вважає, що загальна сума всіх розбіжностей і неточностей складає 69\~653,75 грн., яку вона не повинна оплачувати (т.2 а.с.4-8). 11 січня 2022 року представником позивача подано до суду додаткові письмові пояснення у зв`язку з додатковими поясненнями відповідача від 17 листопада 2021 року, в яких просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначає, що фактичний розмір понесених позивачем збитків становить 173\~430,75 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 24420744 від 12 травня 2021 року. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» не є власником пошкодженого транспортного засобу, тому не має можливості контролювати обсяг та час проведення відновлювальних робіт. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на умовах, передбачених договором страхування, та, відповідно, має право отримати відшкодування понесених витрат. Станцією технічного обслуговування Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Богдан-Авто\~Івано-Франківськ»було\~надано суду\~акти виконаних\~робіт,\~видаткові накладні\~на суму\~165702,00\~грн.\~Позивач здійснив\~виплату страхового\~відшкодування на\~суму 173430,75\~грн.\~Наявна різниця\~сум у\~розмірі 7728,75\~грн виникла\~у зв`язку\~із відсутністю\~на виробництві\~запчастин автомобіля,\~необхідних для\~ремонту і\~які очікуються Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Богдан-Авто\~Івано-Франківськ»,і будуть в подальшому використані для проведення відновлювального ремонту автомобіля. Поряд з цим позивач виконав свої зобов`язання по виплаті страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, поніс збитки, не є власником автомобіля, а отже не має можливості контролювати за ходом проведення ремонту, не має права розпорядження автомобілем, а тому має право на отримання відшкодування у розмірі фактично понесених збитків. Відповідачем не було надано суду жодних доказів на спростування висновків дослідження: звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, № 102 від 22 квітня 2020 року, наданого експертом Євченком Є.М. (т.2 а.с.13-16). Ухвалою суду від 28 квітня 2022 року винесено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання [PERSON] про призначення судово-економічної експертизи (т. 2 а.с.43, 45-47). У судове засідання представник позивача не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без присутності представника позивача на підставі поданих доказів, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторони відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 04 жовтня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування», Страховиком, та [PERSON] , Страхувальником, укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 293/17-Тз/ІФ та Додаткову угоду № 2 від 27 вересня 2019 року, згідно яких Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Строк дії договору страхування з 05 жовтня 2017 року по 04 жовтня 2024 року (т. 1 а.с. 6-16). 13 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (т. 1 а.с.17). [PERSON] має посвідчення водія та є власником транспортного засобу марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] (т. 1 а.с.18). 15 липня 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» зверталася з претензією до [PERSON] про відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , у сумі 73\~430,75 грн (т.1 а.с.19-20). 11 квітня 2020 року було складено схему місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 квітня 2020 року за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Набережна ім. В. Стефаника, за участі автомобіля марки «GELLY MR», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, під керуванням [PERSON] (т. 1 а.с.22). На момент дорожньо-транспортної пригоди поліс № ЕР-190703908 був діючим, страхова компанія - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» транспортний засіб марки «GELLY MR», державний номерний знак [NUMBER] (т. 1 а.с. 21). Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 травня 2020 року, що набрала законної сили 18 травня 2020 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн (т. 1 а.с.23). 07 травня 2020 року затверджений страховий акт № 006.01376320-1, відповідно до якого сума до виплати становить 173430,75 грн (т.1 а.с.24). 29 квітня 2020 року складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого сума до виплати складає 173430,75 грн (т. 1 а.с.25). Відповідно до рахунка-фактури № ИФ-0001435 від 29 квітня 2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ», вартість відновлювального ремонту складає 175\~386, 00 грн (т. 1 а.с.26). Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, № 102 від 22 квітня 2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «HYUNDAI Creta», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» зверталася з претензією до [PERSON] про відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , у сумі 73\~430,75 грн (т.1 а.с.19-20). 11 квітня 2020 року було складено схему місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 квітня 2020 року за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Набережна ім. В. Стефаника, за участі автомобіля марки «GELLY MR», державний номерний знак [NUMBER] , складає 197\~187,07 грн (т.1 а.с.27-44). [PERSON] має посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача від 20 березня 2020 року, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №6199 від 29 липня 2008 року, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 09 жовтня 2008 року №6900, сертифікат №573/18 суб`єкта оціночної діяльності від 17 липня 2018 року (т.1 а.с.45-46). 29 квітня 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» зверталося із запитом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про порядок сплати страхового відшкодування по договору страхування предмету застави автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] (т. 1 а.с.47) та отримало відповідь про перерахунок коштів на рахунок СТО (т.1 а.с.48). Відповідно до\~платіжного доручення\~№ 24420744\~від 12\~травня 2020\~року,Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» здійснено перерахування коштів у сумі 173430,75 грн на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» (т. 1 а.с.49). Згідно платіжного доручення № 11471 від 08 липня 2020 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» отримало кошти у сумі 100000,00 грн як виплату страхового відшкодування згідно страхового акту №ОЦ/037/000/20/0134 від 08 липня 2020 року (т. 1 а.с.50). У відповіді НПУ зазначено, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди від 11 квітня 2020 року є [PERSON] , пошкодження транспортного засобу марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] : передня центральна частина, задня центральна частина (т. 1 а.с.86-90). Представник позивача адвокат Дворський В.М. звертався із запитом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про надання довідки із зазначенням наявних механічних пошкоджень, які транспортний засіб марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , отримав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 11 квітня 2020 року (т.1 а.с.91-93). Представник позивача адвокат Дворський В.М. звертався із запитом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» про надання інформації стосовно вартості ремонту автомобіля марки «HYUNDAI Creta», транспортний засіб марки HYUNDAI Creta, державний номерний знак [NUMBER] (т. 1 а.с.94-97). Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області надана довідка №3020104364398886 про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 11 квітня 2020 року за участі автомобіля марки «GELLY MR», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, під керуванням [PERSON] (т. 1 а.с.113). Відповідно до акту виконаних робіт № ИФ-0000789 від 30 червня 2020 року, вартість відновлювальних робіт автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , яка здійснена Товариством з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ», становить 88065,00 грн. (т. 1 а.с.123, 140, 199). Згідно акту виконаних робіт № ИФ-0000879 від 28 липня 2020 року, вартість відновлювальних робіт автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , яка здійснена Товариством з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ», складає 77193,00 грн. (т. 1 а.с.124, 141, 198). Як вбачається з акту виконаних робіт № ИФ-0001370 від 29 вересня 2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ», вартість відновлювальних робіт автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , становить 342,00 грн, згідно видаткової накладної № ИФ-0001851 від 31 серпня 2020 року - 102,00 грн (т. 1 а.с.125, 142, 143, 200, 201). 13 квітня 2020 року складений Акт № ИФ-0000789/1 передачі-прийняття колісного транспортного засобу Товариством з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» за участі замовника [PERSON] , а саме автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , для проведення відновлювального ремонту (т. 1 а.с.139, 184). Товариством з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» була надана відповідь на ухвалу суду про витребування доказів та довідки про наявність у працівників відповідної кваліфікації (т. 1 а.с.172-183). 01 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хюндай Мотор Україна», Дистриб`ютором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ», Дилером, був укладений дилерський договір № 20DD06 (т.1 а.с.185-197). Як вбачається з видаткової накладної № ХМ10991 від 31 травня 2017 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю «Хюндай Мотор Україна» деталі до машини на загальну суму 676,94 грн (т.1 а.с.202). Згідно видаткової накладної № ХМ2278 від 11 лютого 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю «Хюндай Мотор Україна» деталь до машини на суму 202,50 грн (т.1 а.с.203). Відповідно до видаткової накладної № ХМ14316 від 19 серпня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» купило у Товариства з обмеженою відповідальністю «Хюндай Мотор Україна» ряд деталей для ремонту автомобіля на суму 13752,00 грн (т.1 а.с.204). Як вбачається з видаткової накладної № S330939 від 07 липня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю «Хюндай Мотор Україна» ряд деталей до машини на суму 1660,00 грн (т. 1 а.с.205). Згідно видаткової накладної № ХМ11397 від 10 липня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» купило у Товариства з обмеженою відповідальністю «Хюндай Мотор Україна» деталь до машини на суму 247,50 грн (т. 1 а.с. 206). У відповідності до видаткової накладної № ЧИ-0000012 від 27 липня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» придбало деталь до машини на суму 13000,00 грн (т.1 а.с.207). Відповідно до видаткової накладної № ХМ9871 від 19 червня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» купило у Товариства з обмеженою відповідальністю «Хюндай Мотор Україна» ряд деталей для ремонту автомобіля на суму 19611,00 грн (т.1 а.с.208). Згідно видаткової накладної № ХМ8223 від 27 травня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» купило у Товариства з обмеженою відповідальністю «Хюндай Мотор Україна» ряд деталей для ремонту автомобіля на суму 8392,50 грн (т. 1 а.с.209). Як вбачається з видаткової накладної № 123 від 28 травня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» купило у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛС-ПЛАСТ» деталь до машини на суму 3084,00 грн (т.1 а.с.210). Відповідно до видаткової накладної № ХМ7755 від 20 травня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» купило у Товариства з обмеженою відповідальністю «Хюндай Мотор Україна» ряд деталей для ремонту автомобіля на суму 16155,00 грн (т. 1 а.с.211). Згідно видаткової накладної № ХМ7582 від 18 травня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» купило у Товариства з обмеженою відповідальністю «Хюндай Мотор Україна» деталь до машини на суму 90,00 грн (т.1 а.с.212). Відповідно до видаткової накладної № ХМ7531 від 15 травня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» купило у Товариства з обмеженою відповідальністю «Хюндай Мотор Україна» ряд деталей для ремонту автомобіля на суму 51477,00 грн (т.1 а.с.213). Згідно видаткової накладної № ХМ14224 від 19 серпня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Івано-Франківськ» купило у Товариства з обмеженою відповідальністю «Хюндай Мотор Україна» деталь до машини на суму 76,00 грн (т.1 а.с.214). У відповідності\~зі статтею\~15\~Цивільного кодексу\~України,\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~ Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог частини першої\~статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша\~статті 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 Цивільного кодексу України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої\~статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша\~статті 999 Цивільного кодексу України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у\~статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема,\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Положеннями частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом. Частина перша статті 1188 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої\~статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно зі\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~та\~статтею 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 Цивільного кодексу України та\~стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і\~стаття 993 Цивільного кодексу України та\~стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у\~статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Вимога позивача (страховика потерпілого) до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства. Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі\~статтями 993 Цивільного кодексу України та 27\~Закону України «Про страхування»,\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Стаття 9\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» зазначає, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Згідно\~статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, що є обов`язковою для врахування загальними судами в силу вимог частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язана. Верховний Суд в аналогічних справах дійшов висновку, що відшкодування різниці між розміром завданої шкоди та виплатою страхового відшкодування страховиком винуватця ДТП, має відшкодовувати саме особа, з вини якої сталася ДТП (постанова від 04 березня 2020 року у справі № 331/6395/18, постанова від 11 березня 2020 року у справі №754/5129/15). Судом встановлено, що 11 квітня 2020 року сталася дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля марки «GELLY MR», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «HYUNDAI Creta», державний номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, під керуванням [PERSON] . Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 травня 2020 року, що набрала законної сили 18 травня 2020 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно, на підставі частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 травня 2020 року, що набрала законної сили 18 травня 2020 року, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача, як страховика за договором добровільного страхування, із заявою про виплату страхового відшкодування. У цій справі судом встановлено, що позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 173430,75 грн. В порядку врегулювання страхових правовідносин, на виконання статей 22\~та\~29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~Приватне акціонерне товариство «УПСК» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 100000,00 грн в межах ліміту страхової відповідальності за полісом № ЕР-190703908. Вказане сторонами не оспорюється, представники страхових компаній погодилися із сумами відшкодування, спору у цій частині немає. Крім того, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним\~наказом Міністерства\~юстиції України,\~Фонду державного\~майна України\~від 24\~листопада 2003\~року №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009\~року № 1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга\~статті 1192 Цивільного кодексу України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до\~статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~- виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Тобто наведене обмеження щодо відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, встановлено для страховиків цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У свою чергу, чинне законодавство не містить відповідних положень щодо необхідності урахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу у правовідносинах, що виникли між страхувальником та страховиком відповідно до договорів добровільного страхування майна. Що стосується доводів відповідача про неправильність проведених розрахунків через порушення процедури проведення та оцінки автомобіля, то суд зазначає наступне. Надані позивачем фотографії з місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.98-100) не можуть бути належними та допустимими доказами пошкоджень транспортного засобу, оскільки з даних фотографій суд, не будучи суб`єктом оціночної діяльності, не може оцінити та визначити характер пошкоджень. Визначення розміру пошкоджень автомобіля у схемі місця дорожньо-транспортної пригоди суд вважає загальним, оскільки дані пошкоджені неконкретизовані та не визначені саме оцінщиком. З огляду на те, що стороною відповідача не надано доказів на спростування того обсягу пошкоджень, що були визначені позивачем, а суд позбавлений можливості встановити правильність тверджень відповідача, з огляду на відсутність належних доказів, з урахуванням принципу змагальності, доходить висновку, що відсутні підстави для сумніву щодо правильності визначення необхідного обсягу ремонтних робіт і їх вартості, надані позивачем. Також суд зазначає, що оцінка транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди проведена належним суб`єктом та відповідно до вимог закону. Наданий позивачем звіт № 102 від 22 квітня 2020 року, складений суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , не дає підстав стверджувати про неправильність оцінки. Суд не володіє спеціальними знаннями для рецензування наданих сторонами звітів про оцінку, а відповідач не просила суд призначити її, хоча, згідно положень цивільного процесуального законодавства та статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», мала право на це. Відповідач також не скористалася своїм правом надати суду висновок експерта або подати клопотання про призначення експертизи для вирішення спірного питання вартості колісного транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. З урахуванням доказів, що є у матеріалах справи, виходячи з того, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам\~Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»\~та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами), суд приймає звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, № 102 від 22 квітня 2020 року, акт огляду автомобіля та рахунок-фактуру, надані позивачем. Тим більше суд зазначає, що, в разі сумніву у вартості шкоди, відповідач не була позбавлена заявити клопотання про проведення відповідної експертизи, чим не скористалася, як й не скористалася правом виклику до суду як свідка особи, що складала відповідний доказ. Розмір визначених судом збитків належними і допустимими документальними доказами не спростований, не надано суду посилання на наявність доказів, які спростовують визначений позивачем розмір майнової шкоди згідно рахунку-фактури від 29 квітня 2020 року\~\~(т.1 а.с. 26), матеріали справи не містять інших доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач. Крім того, відповідач посилається на те, що порушений пункт 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним\~наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092. Відповідно до пункту 5.2 вказаної Методики, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Отже, даною Методикою не передбачений обов`язок викликати винну особу для проведення огляду колісного транспортного засобу. При цьому доводи представника відповідача про те, що звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, виконаний на замовлення позивача без відповідача, а тому не може бути прийнятий у якості належного і допустимого доказу, спростовуються також наступним. Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до статті 83 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. За приписами статей 77,\~78 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~статті 79 Цивільного процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. А відповідно до\~частини першої статті 80 Цивільного процесуального кодексу України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частина друга статті 80 Цивільного процесуального кодексу України) З урахуванням вищевказаних вимог процесуального закону, установлених судом обставин справи, з огляду на те, що оспорюваний доказ одержаний у порядку, встановленому законом, суд вважає наданий позивачем доказ належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди майну. За відсутністю доказів на спростування доводів позивача, міркування сторони відповідача є припущенням. Враховуючи викладене, оскільки позивач здійснив страхове відшкодування потерпілій особі, транспортний засіб якого був пошкоджений внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди з вини водія забезпеченого транспортного засобу [PERSON] , вина якої у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди знайшла своє підтвердження, до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування потерпілому, перейшло від останнього право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Доказів відшкодування відповідачем шкоди в сумі 73430,75 грн матеріали справи не містять і відповідачем не надано. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем про пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2102,00 грн (а.с. 5). Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до статей 22, 512, 631, 979, 988, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, статей 5, 6, 7, 27 Закону України «Про страхування», статей 3, 9, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved