Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

29 листопада 2021 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/14215/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Просто-Страхування» про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. 7 грудня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва від адвоката Якименка М.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно витрат на правничу допомогу. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 14 грудня 2021 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. Звертаючись із поданою заявою, адвокат зазначає, що 29 листопада 2021 року у судовому засіданні позивачка зробила усну заяву, що після ухвалення судового рішення у справі нею будуть подані до суду додаткові докази про понесені витрати на правничу допомогу. Вказує, що відповідно до умов укладеного із позивачем договору, підписаних актів надання послуг, погодження гонорару, позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 18250 грн, які він просить стягнути з відповідача на користь позивача. У судове засідання 10 січня 2022 року учасники справи не з`явились, про день та час розгляду заяви повідомлені належним чином шляхом надсилання судових повісток та sms-повідомлень за номерами телефону вказаних у заяві. Розгляд заяви було відкладено на 28 січня 2022 року. 28 січня 2022 року розгляд заяви не відбувся через тимчасову непрацездатність судді Шаповалової К.В. у період з 24 січня по 3 лютого 2022 року. Розгляд заяви було призначено на 25 лютого 2022 року. 25 лютого 2022 року розгляд заяви не відбувся, оскільки відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Пізніше судове засідання було призначено на 12 травня 2022 року. У судове засідання 12 травня 2022 року позивач та її представник не з`явились, від позивачки 22 квітня 2022 року надійшла заява про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення за її відсутності. Будь-яких заяв з приводу процесуальних питань від відповідачки до суду не надходило, а до суду повернулись конверти із судовими викликами із позначенням «адресат відсутній». Від третьої особи 5 січня 2022 року надійшло клопотання про можливість розгляду заяви без участі їх представника. Відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи положення статті 270 ЦПК України, той факт, що від учасників справи (зокрема відповідача) не надходило заяв про відкладення розгляду справи, з урахуванням Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18 квітня 2022 року, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів, суд вважає за можливе розглядати справу без участі осіб, які не з`явились. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить до наступного висновку. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої ДТП. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування майнової шкоди, що завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 106780 грн, моральної шкоди в розмірі 30000 грн та судовий збір в розмірі 1367,80 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. У заяві, яка була подана адвокатом Якименком М.М. до суду протягом 5 днів після ухвалення судового рішення у справі (з урахуванням надсилання її засобами поштового зв`язку 3 грудня 2022 року) адвокат просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 18250 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи. При цьому, стаття 141 ЦПК України не передбачає можливості поновлення строку для подання заяви про розподіл судових витрат, оскільки визначає такий строк подією, яка неминуче має настати (закінчення судових дебатів). Справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Просто-Страхування» про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою розглядалась судом за правила спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Враховуючи особливості розгляду справи у спрощеному провадженні, відповідна заява стороною про подання додаткових доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу має бути подана до виходу суду в нарадчу кімнату. Позивачка зробила відповідну усну заяву 29 листопада 2021 року до виходу суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Сама заява про ухвалення додаткового рішення також адвокатом була подана в строки, визначені статтею 141 ЦПК України (з урахуванням надсилання її засобами поштового зв`язку 3 грудня 2021 року). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування заяви про понесені позивачем витрати на правничу допомогу, адвокат надав суду договір про надання правової (правничої) допомоги від 1 липня 2021 року, підписаний адвокатом Якименком М.М. та Войцеховською І.М., погодження гонорару за надання правової допомоги від 1 липня 2021 року, підписане тими ж особами, акт № 1 прийому надання правової (правничої) допомоги від 3 грудня 2021 року, відповідно до пункту 2 якого, загальний розмір виплати гонорару адвокату у період з 1 липня по 3 грудня 2021 року включно становить 18250 грн. Отже, адвокатом Якименком М.М. надано суду докази щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 18250 грн, які мають бути сплачені позивачем. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначалося вище, позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково. Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов до висновку про те, що заява адвоката Якименка М.М. підлягає частковому задоволенню в розмірі 12042,48 грн. Відповідачем не було надано будь-яких заперечень щодо поданої адвокатом 7 грудня 2021 року заяви про ухвалення додаткового рішення у справі. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial