Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 липня 2015 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1411, покликаючись на припинення сімейних стосунків. Примирення шлюбу вважає за неможливе. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 17 березня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем, 06 квітня 2022 року подано заяву про визнання позову, примирення та збереження шлюбу вважає за неможливе. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку. У відповідності до ч.ч.1, 4\~ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У ч.3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.112 СК України). \~ Сторони зареєстрували шлюб 07 липня 2015 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1411, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 липня 2015 року. У даному шлюбі мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом установлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, вони тривалий час не підтримують подружні відносини, відсутнє будь-яке порозуміння та повага, відсутні спільні інтереси. Ураховуючи викладене та визнання відповідачем позову, а також те, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально, а тому вважає необхідним шлюб розірвати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 992,40 гривень. Оскільки відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, суд дійшов переконання, що позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 496,20 гривень. Також, в порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 496,20 грн судового збору, сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved