Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-21 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа в якій вказувала, що [INFO] у с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] . Заявниця, як спадкоємиця за законом, прийнявши спадщину, звернулася до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори з приводу посвідчення своїх спадкових прав на будинок. Проте нотаріус відмовила [PERSON] у вчиненні відповідної нотаріальної дії з підстав відсутності доказів належності спадкодавиці спадкового майна (в правовстановлюючому документі на будинок прізвище власника майна зазначено « [PERSON] », тоді як в свідоцтві про смерть спадкодавиці її прізвище зазначено « [PERSON] »). У зв`язку з цим заявниця просила про встановлення в судовому порядку факту належності спадкодавиці правовстановлюючого документа, вказуючи на те, що можливість встановлення такого факту в адміністративному чи іншому порядку на час розгляду справи втрачена. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила задовольнити заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Представник заінтересованої особи Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Оскільки матеріали містять необхідну для вирішення справи інформацію, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявниці та представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що [INFO] у с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області померла мати заявниці [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] . Заявниця, як спадкоємиця за законом, прийнявши спадщину, звернулася до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори з приводу посвідчення своїх спадкових прав на будинок. Проте нотаріус відмовила [PERSON] у вчиненні відповідної нотаріальної дії з підстав відсутності доказів належності спадкодавиці спадкового майна (в правовстановлюючому документі на будинок прізвище власника майна зазначено « [PERSON] », тоді як в свідоцтві про смерть спадкодавиці її прізвище зазначено « [PERSON] »). Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження\~ це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Факт належності спадкодавиці правовстановлюючого документа повністю підтвердився в сукупності дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: - копією довідки старости сіл Новогригорівка та Ракове виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області від 26 січня 2022 року №80 (а.с. 12), згідно якої [PERSON] дійсно була зареєстрована та постійно до смерті проживала в житловому будинку по [ADDRESS] ; - наявністю у спадкодавиці, а в подальшому - заявниці оригіналів правовстановлюючого документа та технічної документації на житловий будинок по [ADDRESS] ; - іншими доказами. Можливість встановлення факту належності правовстановлюючого документа в адміністративному порядку на час розгляду справи втрачена. З матеріалів справи не вбачається спору про право. Враховуючи встановлені судом обставини, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved