Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - позивач) звернулося до [PERSON] (далі - відповідач) з позовом про стягнення у порядку суброгації 36 991,77 грн шкоди. В обґрунтування позову позивач вказав, що 04 квітня 2018 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Фармаско» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-5004-18-00002, предметом якого є страхування транспортного засобу Audi, д.н.з. [NUMBER] . 15 січня 2019 року у місті Києві по вул. Подільський узвіз, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Audi», державний номерний знак д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Skoda, д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . За даними централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, цивільна відповідальність власника застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АМ6427266 у ПрАТ «СК «Юнівес». Згідно постанови Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/1288/19 від 22.02.2019 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України. 16 січня 2019 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 16 січня 2019 року представник позивача здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено акт огляду. 22 січня 2019 року позивачем на підставі рахунку вартості ремонту ТОВ «Порше Інтер Авто Україна» № 2019000983/1 від 17.01.2019 року було складено страховий акт № ДККА-64130 та розрахунок страхового відшкодування до нього. 22 січня 2019 року на підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 85 099,06 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1375 від 22.01.2019 року. Отже, позивач відшкодував шкоду, завдану транспортним засобом Skoda, д.н.з. [NUMBER] , яким на час ДТП керував відповідач. 11 квітня 2019 року позивач звернувся з заявою на виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Юнівес», яка застрахувала відповідальність відповідача. 27 червня 2019 року ПрАТ «СК «Юнівес» здійснила неповне відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 48 107,29 грн. 19 березня 2021 року у зв`язку з тим, що страхової виплати ПрАТ «СК «Юнівес» недостатньо для повного відшкодування понесених збитків, позивач звернувся до відповідача з вимогою № 28/21 сплатити позивачеві різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Враховуючи, що відповідач не сплатив позивачу 36 991,77 грн (85 099,06 грн - 48 107,29 грн) різниці компенсованої страхової суми, позивач звернувся з позовом до суду. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач відзиву на позов не подав. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити із таких підстав. 04 квітня 2018 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Фармаско» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-5004-18-00002, предметом якого є страхування транспортного засобу Audi, д.н.з. [NUMBER] . 15 січня 2019 року у місті Києві по вул. Подільський узвіз, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Audi», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Skoda, д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . За даними централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, цивільна відповідальність власника застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АМ6427266 у ПрАТ «СК «Юнівес». Згідно постанови Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/1288/19 від 22.02.2019 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України. 16 січня 2019 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 16 січня 2019 року представник позивача здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено акт огляду. 22 січня 2019 року позивачем на підставі рахунку вартості ремонту ТОВ «Порше Інтер Авто Україна» № 2019000983/1 від 17.01.2019 року було складено страховий акт № ДККА-64130 та розрахунок страхового відшкодування до нього. 22 січня 2019 року на підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 85 099,06 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1375 від 22.01.2019 року. Позивач відшкодував шкоду, завдану транспортним засобом Skoda, д.н.з. [NUMBER] , яким на час ДТП керував відповідач. 11 квітня 2019 року позивач звернувся з заявою на виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Юнівес», яка застрахувала відповідальність відповідача. 27 червня 2019 року ПрАТ «СК «Юнівес» здійснила неповне відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 48 107,29 грн. 19 березня 2021 року у зв`язку з тим, що страхової виплати ПрАТ «СК «Юнівес» недостатньо для повного відшкодування понесених збитків, позивач звернувся до відповідача з вимогою № 28/21 сплатити позивачеві різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 36 991,77 грн (85 099,06 грн - 48 107,29 грн). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ч. 2 ст. 1188 ЦК України). Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу 36 991,77 грн страхового відшкодування. Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 36 991,77 грн страхового відшкодування підтверджується наявними матеріалами справи, є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved