Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Свалявської міської ради, державного нотаріуса Свалявської державної нотаріальної контори про визнання за [PERSON] права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] (помер [INFO] ). В обгрунтування доводів посилається на те, що під час життя брат [PERSON] заповіт не складав, що після смерті брата позивач прийняла спадщину, шляхом подання до Свалявської ДНК заяви про прийняття спадщини від 15.05.2021 року. Для оформлення спадкових прав на спадкове майно (квартиру брата) звернулася до державного нотаріуса із заявою від 02.11.2021 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Вимоги мотивує тим, що згідно відповіді державного нотаріуса Дядюша О.О. від 02.11.2021 року за №527/01-16/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (на квартиру за адресою: [ADDRESS] ) через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В позовній заяві зазначає, що 18.03.2021 року [PERSON] (брат позивача) подав заяву до Свалявської міської ради про надання дозволу на приватизацію квартри, однак у зв`язку зі смертю [PERSON] (помер [INFO] ) неможливо зареєструвати право власності на нерухоме майно за померлою особою. Позивач вказує, що є спадкоємицею за законом другої черги, як рідна сестра померлого [PERSON] , для подальшого утримання та збереження спадкового майна бажає оформити право власності після смерті брата, а тому просить суд визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] (загальна площа 29,2 кв.м) в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . Судові витрати покласти на відповідачів. Суд своєю ухвалою від 30.11.2021 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 28.12.2021 року. Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 29.04.2022 року суд відмовив у задоволенні клопотання адвоката Керечанина Василя Івановича, який діє в інтересах [PERSON] про залучення [PERSON] , мешканки [ADDRESS] в якості третьої особи без самостійних вимог на боці відповідача Свалявської міської ради у цивільній справі №306/2120/21 за позовом [PERSON] до Свалявської міської ради, державного нотаріуса Свалявської ДНК про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Розгляд справи призначений на 11:00 годину 29.04.2022 року. В судовому засіданні представник позивача-адвокат Попова Ганна Михайлівна, яка діє в інтересах [PERSON] (ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АО №1049041 від 28.12.2021 року) заявлені позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування підтримала. Просить задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник відповідача Павлич В.М., яка діє в інтересах Свалявської міської ради (довіреність №530/02-13 від 01.02.2021 року) подала до суду заяву (вх.№9127) про розгляд справи у відсутності представника Свалявської міської ради за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо позову не подано. Представник відповідача Свалявської ДНК подала до суду заяву (вх. № 9167) про розгляд справи у відсутності представника Свалявської державної нотаріальної контори. У задоволенні позовних вимог покладається на розсуд суду. Заперечень щодо позову не надано. Позивач в судове засідання не з`явилася. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив таке. Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України - способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із набуттям права власності на спадкове майно. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), запис №114 від 07.04.2021 року- [PERSON] (брат позивача) помер [INFO] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємця). Відповідно до ст. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом;ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом досліджено: копія витягу 64723936 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.05.2021 року про реєстрацію спадкової справи 67648166 за спадкодавцем [PERSON] (помер [INFO] ); копії витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі про рестрацію видачі свідоцтв про право на спадщину [PERSON] за померлим [PERSON] (помер [INFO] ); копія довідки ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області від 27.08.2021 року, згідно якої [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] ; копія заяви, написаної власноруч [PERSON] на адресу Свалявської міської ради про надання дозволу на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя не отримав правовстановлюючого документу на спірну квартиру. Із досліджених судом доказів також встановлено, що [PERSON] 18.03.2021 року подав до Свалявської міської ради заяву про надання дозволу на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] . Рішення відповідним органом приватизації на момент смерті [PERSON] не прийнято. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" - приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Таким чином, на момент смерті спадкодавець [PERSON] не отримав права (дозволу) на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] . Факт використання або невикористання [PERSON] своїх приватизаційних паперів (житлових чеків) не перевірявся, тобто в судовому засіданні не доведено також право [PERSON] на отримання житла у власність безоплатно (шляхом приватизації). Враховуючи, що до спадкоємця переходять лише ті права, які спадкодавець мав на момент відкриття спадщини і такі не припинилися смертю - то, відповідно, до спадкоємиці [PERSON] не може перейти право на квартиру за адресою: [ADDRESS] , поскільки такого права [PERSON] на момент відкриття спадщини не мав. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження. Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. З огляду на вищенаведені правові норми та перевірені в судовому засіданні докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які позивач послалася як на підставу своїх вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд вважає вимоги необгрунтованими та доходить висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.2 ч. 2 ст.141 ЦПК України - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові на позивача. Отже, у задоволенні вимог про стягнення з відповідачів судових витрат також необхідно відмовити. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: dismissed