Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, мотивуючи тим, що 12 грудня 2020 року, близько 12 години 50 хвилин, [PERSON] , здійснюючи керування автомобілем марки "VOLVO XC70", реєстраційний номер " [NUMBER] ", порушив та не дотримався вимог пунктів 1.3. 1.5, 2.3. б, 2.3 д. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10 жовтня 2001 року №1306, яке виразилось в тому, що під час руху, він як учасник дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху. Відповідач нехтуючи вимогами пункту 2.9 а) Правил, а саме перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого маючи знижену реакцію, здійснюючи керування автомобілем марки "УОЬУО ХС70", реєстраційний номер " [NUMBER] ", в світлу пору доби на 309 ?м -г400 м автодороги М 12 сполученням "Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка", неподалік села Подільське Летичівського району Хмельницької області, рухаючись зі сторони міста Хмельницького в напрямку села Летичів по горизонтальній сухій ділянці дороги, прямої асфальтобетонної проїзної частини, порушуючи вимоги 14.2 в), г) Правил, перед початком виконання маневру обгону не переконався, що зустрічна смуга руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на зустрічну смугу руху, виконуючи маневр обгону транспортних засобів, а саме автомобіля марки "ГАЗ 33021", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автопоїзда у складі тягача марки "VOLVO", реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом "KOGEL", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , створив перешкоду останньому автопоїзду, якого він обганяв та змусив застосувати екстрене гальмування не встигаючи закінчити обгін, скоїв зіткнення (з зустрічним автомобілем марки "ВАЗ 21099", реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , якого він об`єктивно міг виявити перед початком виконання маневру обгону. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля марки "ВАЗ 21099", реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди. Станом на дату подання позову у Летичівському районному суді Хмельницької області, перебувають матеріали справи №678/392/21, щодо Відповідача, який обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. Внаслідок смерті [PERSON] в результаті вищевказаної ДТП, їй, як матері було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок Відповідача. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Внаслідок загибелі сина, незважаючи на те, що пройшов вже деякий час, вона так і не змирилась, з тим, що вона втратила рідну дитину, свого сина. Загиблий перебував у досить тісних родинних зв`язках з матір`ю. Втрата сина несе непоправну втрату та глибокі страждання, які будуть переслідувати її усе подальше життя. Важко описати ту біль і розпач, яку вона відчуває і досі. Після смерті сина у неї досить суттєво погіршився стан її здоров`я. Загиблий часто сниться, через що остання втратила нормальний, спокійний сон, часто просинається вночі. Через постійне недосипання та постійний стресовий стан, вона відчуває постійну втому, а також моральну і фізичну виснаженість. Вона часто плаче через втрату сина, особливо, коли в її поле зору попадають особисті речі загиблого, знов і знов її поглинають емоції розпачу розгубленості та відчуття втрати. Загиблий досить багато свого часу проводив з матір`ю. Він був невід`ємною частиною її життя. Трагічна смерть сина, кардинально змінила її життя. Вона втратила найдорожчу людину, ту в яку протягом усього свого спільного життя вкладала свою материнську любов та опіку. Зокрема, сам факт втрати своєї дитини є вкрай неприйнятним, та вніс непоправимі зміни в подальше її життя, що відобразились моральних стражданнях, та погіршення її здоров`я. Адже, тепер, вона не може розраховувати на його допомогу та підтримку. Вона вже не зможе провести спільно час, як це було раніше. Від Позивача наче раптово відібрали увесь сенс її життя, опору та надію. Вона вже більше не зможе отримувати задоволення від життя. Для неї смерть сина поділила життя на два етапи: до і після його смерті. Повернення її до звичного ритму життя вже не є можливим, а відновлення її психологічного стану потребують значних зусиль та коштів. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивача надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримала та не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Відповідач повторно не з`явився в судове засідання та не надав відзив на позов з невідомих суду причин. Від відповідача не надійшло відзиву на позов та будь-яких заяв про поважність причин не явки або про відкладення слухання справи. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку згідно ст. 223, 274-279, 280-284 ЦПК України. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась [INFO] , помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Станом на дату подання позову у Летичівському районному суді Хмельницької області, перебувають матеріали справи №678/392/21, щодо Відповідача, який обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.08.1975 року вбачається, що позивачка є матір`ю [PERSON] . Внаслідок смерті [PERSON] в результаті вищевказаної ДТП, позивачу, як матері було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок Відповідача. Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною другою статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи вищенаведене, глибину моральних переживань та душевних страждань матері, яких вона зазнала, пережила та переживає, втративши ріднішу людину - сина, який трагічно загинув внаслідок ДТП, зважаючи на обставини загибелі [PERSON] , а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 1500000 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави, а саме, судовий збір у розмірі 1500 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved