Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої роботодавцем, внаслідок порушення трудового законодавства про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідачем порушено трудове законодавство, а саме протиправно не виплачено їй грошову суму (індексацію та компенсацію) при звільненні 29.01.2016 року, згідно наказу Кам`янець-Подільської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 28.01.2016 року №4-о на підставі п.1ст.40 Кодексу законів про працю України. Позивачка просить стягнути з Головного управління податкової служби України відповідно до ст. 237 - 1 КЗпП на користь позивачки моральну шкоду в сумі 8000,00 грн.. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала суду клопотання в якому позов підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити позов. Представник Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, надіслав відзив в якому просить відмовити в позові повністю в зв`язку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно наказу Кам`янець-Подільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області Державної фіскальної служби України від 28.01.2016 року №4-0 на підставі наказу ОДПІ від 25.01.2016 року №74, попередження про наступне вивільнення від 26.01.2016 року, заява [PERSON] , - головному бухгалтеру-завідувачу сектору фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку Федорчук Г.І. наказано провести розрахунок по заробітній платі та виплатити компенсацію за 89,5 днів невикористаної відпустки ( щорічна - 30 днів за робочий період з 11.09.13 по 10.09.14; 30 днів за робочий період з 11.09.14 по 10.09.15; 11,5 днів за робочий період з 11.09.15 по 29.01.16; додаткова - 3 дні за робочий період з 14.12.14 по 13.12.15; 15 днів за робочий період з 14.12.15 по 13.12.16). З копії постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року по справі №822/1542/16 вбачається, що позов [PERSON] до Кам`янець-Подільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Кам`янець-Подільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України щодо не проведення [PERSON] індексації заробітної плати за період роботи з 01.01.2013 року по 29.01.2016 року. Зобов`язано Кам`янець-Подільську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби України провести нарахування та виплату [PERSON] індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період роботи з 01.01.2013 року по 29.01.2016 року і подати уточнений звіт з Єдиного соціального внеску з врахуванням проведеного нарахування індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період роботи з 01.01.2013 року по 29.01.2016 року. З копії ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року по справі №822/1542/16 вбачається, що апеляційну скаргу Кам`янець-Подільської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишено без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року-без змін. З копії ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року по справі №822/1542/16 вбачається, що за заявою [PERSON] замінено боржника - Кам`янець-Подільську об`єднану Державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Хмельницькій області у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа, виданого Хмельницьким окружним адміністративним судом 28 грудня 2016 року по справі №822/1542/16 на Головне управління ДПС України у Хмельницькій області. З копії платіжного доручення №3270 від 08 вересня 2021 року вбачається, що [PERSON] виплачено 11 544,43 грн. - індексація заробітної плати [PERSON] згідно постанови від 18.08.2016 року по справі №822/1542/16 та ухвали від 26.07.2021 року по справі №822/1542/16. Всього позивачці виплачено індексації заробітної плати на суму за період з 01.01.2013 року по 29.01.2016 року на суму 14 340,90 грн., що також підтверджується платіжними дорученнями №3271 від 08.09.2021 року, №3272 від 08.09.2021 року. З копії платіжного доручення №3275 від 08 вересня 2021 року вбачається, що [PERSON] виплачено 12 391,65 грн. - компенсація втрати частини заробітної плати [PERSON] згідно постанови від 18.08.2016 року по справі №822/1542/16 та ухвали від 26.07.2021 року по справі №822/1542/16. Всього позивачці виплачено компенсацію втрати частини заробітної плати, в зв`язку з порушенням терміну виплати індексації на суму 15393,37 грн., що також підтверджується платіжними дорученнями №3273 від 08.09.2021 року та №3274 від 08.09.2021 року. З вищевикладеного вбачається, що відповідачем виконано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року по справі №822/1542/16 09 вересня 2021 року. В зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду позивачка понесла втрату нормальних життєвих зв`язків, що вимагали додаткових зусиль для організації життя. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. За змістом вказаного положення закону передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин, з урахуванням специфіки об`єкту яких, завдана моральна шкода може бути відшкодована працівнику у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі. Підставою для відшкодування моральної шкоди за ст. 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що згідно зі ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (ст.ст. 3, 4, 11, 31 ЦПК України). Разом з тим у даній справі позивачка просить стягнути з відповідача грошові кошти на відшкодування моральної шкоди, завданої тривалим невиконанням судових рішень. Відповідно до ч. 1 ст..13 ЦПК України суд розглядає спір в межах заявлених позовних вимог і при вирішенні спору суд враховує, що позивач просить стягнути моральну шкоду , заподіяну в результаті трудових правовідносин по несвоєчасному нарахуванню та виплаті індексації заробітної плати та виплати компенсації заробітної плати по рішенню суду , яким зобов`язано відповідача вчинити дії. Крім того суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. При відмові в задоволенні позову суд враховує, що позивачем порушено строк звернення до суду, який не підлягає поновленню. Звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства не є поважною причиною пропуску строку позовної давності. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову , що позивача, як інваліда другої групи , звільнено від сплати судового збору, судові витрати в сумі 992 грн. 40 коп. слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed