Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

12 січня 2022 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» в особі представника Шкребтієнко О.І. звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості та просив суд, стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» суму боргу за Кредитним договором «374581-А» від 23.09.2018р. в розмірі 12 194,40 грн., із яких 6000,00 грн. - тіло кредиту, 2234,40 грн. - нараховані проценти, 3960,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями та понесені судові витрати у розмірі 7700,00 грн., які складаються з судового збору - 2270,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу - 5500,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог, представник позивача зазначив, що 23 вересня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» було укладено електронний Кредитний договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №374581- А. Згідно із зазначеним Договором відповідач отримав від ТОВ «СС ЛОУН» споживчий кредит у розмірі 6 000 грн. (шість тисяч грн.) для власних потреб на строк до 20.10.2018 таз фіксованою процентною ставкою 1,33 % вдень, (пп.2.1.1, 2.1.2 Договору). Цей кредит був перерахований відповідачу у безготівковій формі на вказану ним банківську картку. Відповідно до умов Договору за період користування кредитом, а саме з 23.09.2018 по 20.10.2018 р. відповідачу було нараховано 1,33% за кожен день користування кредитом, що складає 2234,40 грн. (п.2.1.2 Договору) Проте, відповідач вчасно не повернув кредит разом із нарахованими відсотками. У разі неповернення кредиту та відсотків до дня терміну платежу, позивач має право нараховувати пеню з дня, наступного за днем терміну платежу, в розмірі З % від суми кредиту (п.4.6 Договору). У зв`язку з не виконанням відповідачем своїх зобов`язань перед кредитором, ТОВ «СС ЛОУН» уклав договір Факторингу від 27.12.2018 за №40071779-8 з ТОВ «ФІНФОРС» (надалі- Договір факторингу). Відповідно до Договору факторингу ТОВ «СС ЛОУН» відступило позивачу заборгованість та право вимоги основного зобов`язання, відсотків, комісії, неустойки, штрафу, пені та інших платежі. Таким чином, згідно договору факторингу Позивач викупив у ТОВ «СС ЛОУН» всі грошові вимоги стосовно відповідача та набув право стягувати їх з боржників. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 08 лютого 2022 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачем, що підтверджується поштовим направленням, яке 30 березня 2022 року повернулось на адресу суду з відміткою «За закінченням строку зберігання». Відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. 18 лютого 2022 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи. Проте, для ознайомлення з матеріалами справи адвокат Бражник Д.С. до суду не звернувся. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людиниу справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 23 вересня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» було укладено електронний Кредитний договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №374581- А. Згідно із зазначеним Договором відповідач отримав від ТОВ «СС ЛОУН» споживчий кредит у розмірі 6 000 грн. (шість тисяч грн.) для власних потреб на строк до 20.10.2018 року за фіксованою процентною ставкою 1,33 % вдень, (пп.2.1.1, 2.1.2 Договору). (а.с. 28-34). Відповідно до Картки рахунку 376 за 23.09.2018 - 27.12.2018 виданої за підписом директора ТОВ «СС ЛОУН» Клєвакіна Н.В. [PERSON] на виконання вимог Договору №374581-А отримав на рахунок 6000,00 грн. (а.с. 35) У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.1, 3-6, 8, 10, 12, 13 ст.11 Закону України «Про комерційну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За цих умов, на договір, що укладений в електронній телекомунікаційній системі сторонами, та який надається нотаріусу для вчинення виконавчого напису у паперовій формі, також розповсюджуються вимоги щодо можливості вчиненні виконавчого напису лише за нотаріально посвідченими договорами. Згідно витягу з реєстру наданих кредитів за допомогою сервісу PLATON через технологічного партнеру ТОВ «Платежі онлайн» згідно Договору № ФБ 309/05 від 25.05.2016 та відповідно до Інформаційної довідки вих. №39/09 від 06.09.2021 р. ТОВ «Платежі онлайн», як оператор послуг платіжної інфраструктури повідомляє, що CCLOAN.COM.UA через платіжний сервіс «PLATON» було проведено успішно трансакція типу «видача кредиту», [PERSON] 23.09.2018 року о 13.11.35 отримав трансакцію в розмірі 6000,00 грн. на номер картки [NUMBER] , номер трансакції № 23769-74958-16207, за кодом авторизації - 451939. (а.с. 36, 37). Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість відповідача за Кредитним договором «374581-А» від 23.09.2018р. в розмірі 12 194,40 грн., із яких 6000,00 грн. - тіло кредиту, 2234,40 грн. - нараховані проценти, 3960,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями. (а.с. 55). 27.12.2018 року ТОВ «СС ЛОУН» уклав договір Факторингу за №40071779-8 з ТОВ «ФІНФОРС», відповідно до якого ТОВ «СС ЛОУН» відступило позивачу заборгованість та право вимоги основного зобов`язання, відсотків, комісії, неустойки, штрафу, пені та інших платежів, зокрема і за Кредитним договором № 374581-А від 23.09.2018 року, що підтверджується Реєстром прав грошової вимоги до Договору факторингу №40071779-8 від 27.12.2018 року. (а.с. 45-53). ТОВ «СС ЛОУН» направив відповідачу лист від 27 грудня 2018 рок про продаж його боргу ТОВ «ФІНФОРС». (а.с. 54). Договір між сторонами був укладений відповідно до вимог ст. 634 ЦК України. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також інших витрат відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Судом встановлено факт невиконання належним чином відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів позивачу. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлений про слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не подала, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України з метою визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Згідно з ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа "East/West Alliance Limited" проти України" (заява N 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). 01 березня 2021 року між Адвокатським бюро «Олександра Шкребтієнка», в особі керуючого Шкрабтієнко Олександра Ігоровича та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» було укладено Договір про надання правової допомоги. (а.с.72-73). Відповідно до п.3.1 розмір та порядок обчислення гонорару (винагороди) Виконавця (фіксований розмір,погодинна оплата) та підстави для зміни розміру гонорару (винагороди) Виконавця, визначається Сторонами в додатках до цього Договору. 01 грудня 2021 року між Адвокатським бюро «Олександра Шкребтієнка», в особі керуючого Шкрабтієнко Олександра Ігоровича та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» було підписано Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги, відповідно до якого вбачається, що Замовник сплачує Виконавцю винагороду у розмірі 5 500,00 грн., розмір гонорару Виконавцю підлягає сплаті Замовником Виконавцю не пізніше 90 банківських днів від дати укладання цього Договору. (а.с. 73 зворот). Відповідно до Платіжного доручення №1859 від 22 грудня 2021 року, ТОВ «Фінфорс» сплатило на рахунок Адвокатським бюро «Олександра Шкребтієнка» 5500,00 грн., призначення платежу: послуга адвоката за договором про надання правової допомоги б/н від 01.03.2021 р.та додаток до договору від 01.03.2021 р., боржник [PERSON] (а.с. 74). Враховуючи викладене, судові витрати понесені Позивачем в даній цивільній справі, складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 5500 грн., вказані витрати підтвердженні матеріалами справи, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом відповідно до платіжного доручення №1326 від 10.09.2021 року в сумі 2 270,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного і

Outcome: approved