Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 30.01.2020 відповідач приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору б/н та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ «А-банк» свої зобов`язання та договором та угодою виконав в повному обсязі, а відповідач у порушення вимог закону та умов договору зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 21.07.2021 за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 23059,34 грн., яка складається з: 14998,31 грн. - заборгованість за кредитом, 8061,03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.01.2020 року у розмірі 23059,34 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача - АТ «А-БАНК» в судове засідання не з`явився, але позов містить клопотання щодо розгляду справи за відсутності представника, підтримання позовних вимог в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувалося (а.с. 22). Відповідач та його представник адвокат Федосов М.М. (а.с. 41-42), будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 45, 59, 61), у судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки в судове засідання 21.04.2022 не повідомили. Заяв з процесуальних питань, в тому числі про відкладення розгляду справи не надійшло, відзиву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 30.01.2020 року відповідач [PERSON] надала Банку анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», про надання кредитного ліміту та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку, яка містить підпис [PERSON] (а.с. 5), а також даними розрахунку заборгованості за договором б/н від 30.01.2020, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] , який містить дані щодо заборгованості та її періодичної сплати позичальником, зокрема востаннє 12.03.2020 на суму 500 грн. (а.с. 20). Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, та що ці умови доведені до відмова позичальника (споживача банківських послуг). Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В даній справі, судом встановлено, що між сторонами було укладено кредитний договір, який складає анкета-заява про приєднання до умова та Правил надання банківських послуг в А-Банку, яка є єдиним документом, що містить підпис позичальника (а.п. 5). Однак, вказана анкета-заява, яка містить підпис позичальника, не містить визначеної договором та погодженої сторонами відсоткової ставки за користування кредитними коштами. Посилання позивача на те, що складовими вказаного кредитного договору є Умови та Правила надання банківських послуг (а.с. 6-14), суд розцінює критично, оскільки надані до позову документи не містять підпису відповідача, що свідчило б про узгодженість між сторонами вказаних умов. Більш того, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» доданий до позову, який містить умову щодо сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 44,4 % річних (розмір про який вказано в позові), не містить підпису позичальника, про вказаний паспорт як складову договору кредиту не йшлося в анкеті-заяві, яку підписувала відповідач (а.с. 5 зворот). Однак, факт існування між сторонами кредитних правовідносин підтверджується розрахунком заборгованості щодо вказаного договору станом на 21.07.2021, який містить відображення руху кредитних коштів, збільшення кредитної заборгованості, а також часткове її погашення, зокрема востаннє 12.03.2020 на суму 500 грн. (а.с. 20). Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив не надав вказані обставини не заперечив. Як слідує з розрахунку заборгованості борг [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 21.07.2021 складає 23059,34 грн., з яких 14998,31 грн. - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) та 8061,03 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 20). Оскільки позивачем перед судом не доведено факт погодження між сторонами відсоткової ставки за користування кредитної коштами, вказана відсоткова ставка не визначена в анкеті-заяві позичальника, що є єдиним документом доданим до позову, який містить підпис позичальника, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні частини позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами, як не доведеними та не обґрунтованими. Однак, враховуючи доведення перед судом існування кредитних правовідносин між сторонами, отримання позичальником кредитних коштів, користування ними та часткового погашення кредиту, виходячи із принципів змагальності, диспозитивності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту, яка становить 14998,31 грн. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір (а.с. 4) пропорційному розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1476,41 гривень (14998,31 грнх100%/23059,34 грн = 65,04%; 2270 грн. х65,04 %/100 % = 1476,41 грн.) На підставі викладеного та

Outcome: partial