Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області до Кілійської міської ради, третя особа: [PERSON] про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування поданого позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради загальною площею 2,76 га, належного спадкодавцю відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І-ОД № 031852, виданого Кілійською міською Радою народних депутатів 27.10.2000 року, кадастровий номер 5122310100:01:004:0309. Позивач та третя особа, [PERSON] , яка є дружиною померлого, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] . Спадщину [PERSON] прийняв шляхом подачі у встановлений законом строк заяви, щодо прийняття спадщини від імені [PERSON] як законного представника, за якою нотаріусом була відкрита спадкова справа № 40/2013. [PERSON] фактично не претендує на спадщину, яка залишилася після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , але в неї не має можливості оформити спадкові права на все майно в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради загальною площею 2,76 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І-ОД № 031852, виданого Кілійською міською Радою народних депутатів 27.10.2000 року, кадастровий номер 5122310100:01:004:0309 в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача - Кілійської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив, згідно якого позов визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Третя особа [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 26.10.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 226 від 26.10.1996 року, /а.с. 9/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.06.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 124 від 10.06.1997 року, /а.с. 8/. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 031852, виданого 27.10.2000 року Кілійською міською Радою народних депутатів, встановлено, що на підставі рішення ХIV сесії ХХІІІ скликання Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 27.04.2000 року № 128, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2, 76 га (кадастровий номер: 5122310100:01:004:0309), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка занходиться на території Кілійської міської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1076, /а.с. 14/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 218 від 18.07.2012 року, /а.с. 10/. Згідно повідомлення Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 235/02-14 від 26.05.2021 року встановлено, що 01.02.2013 року заведена спадкова справа № 40/2013 до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] , яка є спадкоємцем померлого [PERSON] , звернулась із заявою про прийняття спадщини. До складу спадкового майна входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2, 76 га, що розташована на території Кілійської міської ради, /а.с. 16/. Окрім того, відповідно до копії матеріалів спадкової справи № 40/2013 встановлено, що 01.02.2013 року [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] подали до Кілійської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно листа роз`яснення за вих. № 254/02-14 від 01.06.2021 року, виданого Теплодарською міською державною нотаріальною конторою встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до п. п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved