Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання їхнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сторони з 02 листопада 2003 року по 07 червня 2007 року перебували у шлюбі, від якого мають сина [PERSON] . На даний час син досяг повноліття та навчається у Вінницькому національному технічному університеті на денній формі навчання, відповідно самостійно отримувати заробіток не може. Позивач самостійно несе витрати по утриманню сина, а також щороку сплачує 19500 грн згідно з договором про надання платної освітньої послуги. Відповідач же допомоги в утриманні сина, який продовжує навчання, не надає, хоча має можливість її надавати, оскільки є працездатною особою та офіційно працевлаштований. За таких обставин позивач просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 5000 грн щомісяця, починаючи стягнення з моменту подання позову та до закінчення його навчання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2022 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу, разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслану відповідачу на адресу реєстрації його місця проживання, яку він отримав 22 лютого 2022 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, ні інших заяв та клопотань до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, що ґрунтуються на вимогах ст. 182, 199, 200 СК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 лютого 2004 року. Шлюб між сторонами розірваний (копія Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07 червня 2007 року, актовий запис в Книзі реєстрації розірвань шлюбів за №49 від 07 червня 2007 року). [PERSON] досяг повноліття та є студентом 1-го курсу денної контрактної форми навчання Вінницькому національному технічному університеті (строк навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року), що підтверджується довідкою Вінницького національного технічного університету від 28 січня 2022 року №1518 та договором про надання платної освітньої послуги від 05 серпня 2021 року, укладеним Вінницьким національним технічним університетом та [PERSON] для [PERSON] . Загальна варітьсь освітньої послуги станом на 01 вересня 2021 року становить 78000,00 грн за весь термін навчання та може бути змінена, що оформляється додатковою угодою, вартість платної послуги за перший рік навчання складає 19 500,00 грн ( п.1 розділу У договору). [PERSON] проживає разом матір`ю, не працює, доходів не має та перебуває на її утриманні (довідка ОСББ «Довженка-38» від 31 січня 2022 року №0001). Відповідач проживає окремо. Відповідно до ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] досяг повноліття, є меншим 23 років, продовжує навчання, доходів не має, проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, а тому суд дійшов висновку, що син потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу в певній мірі. З позовом звернулася особа (мати) з якою мешкає син. При цьому суд враховує, що відповідач доказів не можливості надання такої допомоги суду не надав. Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначалося вище суд дійшов висновку, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню сина, а також те, що відповідач доказів надання допомоги сину та неможливості утримувати його суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати пов`язані з навчанням (вартість навчання, проїзд до навчального закладу, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, зокрема й щодо можливості кожного із батьків надавати допомогу, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1500,00 грн щомісячно. При визначені розміру аліментів суд взяв до уваги правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 24 грудня 2014 року в справі №6-186цс14, та врахував всі обставини, визначені ст. 182 СК України, та певну можливість утримання сина матір`ю (позивачем), як-то визначено ст.200 СК України. При цьому суд звертає увагу, що позивачем не надано суду жодних доказів в обґрунтування розміру аліментів, про стягнення якого заявлено позов та можливості їх сплати у визначеному нею розмірі відповідачем. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 201, 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 04 лютого 2022 року. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволений частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 297,72 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам). На підставі викладеного,

Outcome: partial