Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 30 березня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27 квітня 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис за № 356 розірвати. Вказує, що шлюб із відповідачем вони зареєстрували 27 квітня 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис за № 356. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, одруження виявилося невдалим, у них різні погляди на життя, шлюбні стосунки, шлюбні відносини припинені з березня 2020 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливе. Таким чином, враховуючи що збереження шлюбу суперечить її інтересам вона і звернулася із вказаним позовом до суду. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі. 04 квітня 2022 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін та вона призначена до судового розгляду по сутті. Матеріали справи містять заяву позивача, відповідно до якої просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, з позовними вимогами згодний, проти позову не заперечує. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданих заяв, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 27 квітня 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис за № 356. /а.с. 2/ Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . /а.с.5/ Як вказує позивач в своїх позовних вимогах, спільне життя не склалося, одруження виявилося невдалим, у них різні погляди на життя, шлюбні стосунки, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливе, шлюбні відносини припинені з березня 2020 року, ними досягнуто угоди про утримання дитини. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved