Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] , по смерті якої залишилось спадкове майно, а саме - земельна частка (пай) по колишньому КСП «Комсомолець», площею 2,06 га, яка знаходиться на території Колківської селищної ради Волинської області. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Спадкоємцем першої черги є [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, проте не встигла оформити своїх спадкових прав та [INFO] померла. Спадкодавцю належала земельна частка (пай) по колишньому КСП «Комсомолець», площею 2,06 га, яка знаходиться на території Колківської селищної ради Волинської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 034314 від 14 листопада 1996 року та у якому невірно зазначено прізвище власника замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Спадщину прийняла [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. У зв`язку з наведеним та відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, [PERSON] було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 034314 по колишньому КСП «Комсомолець», виданого Маневицькою районною державною адміністрацією 14 листопада 1996 року, а також визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на вищевказане майно. В судове засідання позивач [PERSON] , її представник [PERSON] , кожен зокрема, в судове засідання не з`явилися, до суду подали заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач Колківська селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , якій ще за життя належало право на земельну частку (пай), розміром 2,06 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 034315 від 14 листопада 1996 року (а.с. 9, 16, 17). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, проте не оформила своїх спадкових прав, оскільки 06 вересня 2003 року. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Спадщину прийняла дочка спадкодавця [PERSON] шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті, що підтверджується письмовими матеріалами справи (а.с. 10-11, 13). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07 березня 2013 року вбачається, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 62) . За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 766/02-31 від 17 серпня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме - право на земельну частку (пай), що знаходиться в КСП «Комсомолець», а також право на земельну частку (пай), що знаходиться в КСП «Комсомолець», що належить матері спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, проте не оформила своїх спадкових прав (а.с. 19). Відповідно до повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 1224/01-16 від 20 грудня 2021 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 337 за 2021 рік. 17 серпня 2021 року з заявою про прийняття спадщини та видачею свідоцтва про право на спадщину звернулась [PERSON] (а.с. 39-58). Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за привалами позовного провадження. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Судом встановлено, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю необхідне заявнику для оформлення спадкових прав. Факт того, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 034314, виданий 14 листопада 1996 року на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджується зібраними доказами, зокрема Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 02 лютого 2021 року, з якого вбачається, що після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; довідкою виконавчого комітету Колківської селищної ради № 67 від 20 січня 2021 року, відповідно до якої [PERSON] , яка померла [INFO] , належить земельна ділянка на території Четвертнянського старостинського округу згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 034314 (а.с. 12, 13). Внести зміни в наявний правовстановлюючий документ чи отримати новий позивач не має можливості, оскільки законодавством не передбачена така можливість. Таким чином, суд приходить висновку, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 034314, виданий 14 листопада 1996 року Маневицькою районною державною адміністрацією, яким посвідчено право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Комсомолець», виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1225, 1233, 1235, 1236, 1261, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved