Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Також зазначає, що у вказаній квартирі зареєстровано п`ять осіб, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (брат колишньої дружини позивача), [PERSON] , [INFO] (колишня дружина позивача), [PERSON] , [INFO] (донька позивача) та [PERSON] , [INFO] (син позивача). Однак, відповідачі у вказаній квартирі не проживають понад десять років, відтак не приймають жодної участі в утриманні квартири, намірів повертатися у помешкання ніхто із відповідачів не висловлював, перешкод у користуванні квартирою відповідачам ніхто не чинить, відповідачі добровільно залишили квартиру, особистих речей відповідачів у квартирі немає. Окремо зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідачі зареєстрованій у вказаній квартирі останній несе додаткові витрати, у тому числі пов`язані із сплатою комунальних послуг. Просить суд позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.12.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрити провадження у справі, яку постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті у приміщенні Залізничного районного суду м. Львова (а.с. 16). Позивач та представник позивача у судове засідання будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання у судове засідання не з`явилися. Однак, 19.04.2022 року від позивача та уповноваженого представника позивача надійшли письмові заяви, у яких останні просять розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явились хоча про дату, місце та час проведення судового засідання були належним чином повідомлені. Суд, вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів справи за відсутності сторін, згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, з повідомленням сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить до державного житлового фонду та у ній зареєстровано 5 осіб: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 1511 від 02.11.2021 року виданої Львівським комунальним підприємством «Левандівка» (а.с. 7). Актом ЛКП «Левандівка» від 22.01.2021 року, складеного комісією у складі майстрів ЛКП «Левандівка» стверджується те, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані але не проживають за адресою: [ADDRESS] більше десяти років (а.с. 4). Актом ЛКП «Левандівка» від 26.02.2021 року, складеного комісією у складі начальника технічного відділу та майстрів ЛКП «Левандівка» стверджується те, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані але не проживають за адресою: [ADDRESS] більше десяти років (а.с. 5). Актом ЛКП «Левандівка» від 26.10.2021 року, складеного комісією у складі заступника директора, начальника технічного відділу та майстрів ЛКП «Левандівка» стверджується те, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані але не проживають за адресою: [ADDRESS] більше десяти років (а.с. 6). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ч. 1 ст. 64 Житлового кодексу УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім`ї наймача, згідно приписів ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу УРСР належать дружина наймача, їх діти і батьки, а також може бути визнано інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 71, 72 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 Постанови № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Відповідно до ст. 6, 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов`язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що відповідачі не проживають за вказаною адресою понад шість місяців та не надали відомостей щодо поважності причин відсутності, а відтак вважаються такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд зазначає, що з відповідачів слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. (а.с. 1). На підставі наведеного та

Outcome: approved