Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Українські фінансові\~операції»про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що у квітні 2021 року їй стало відомо, що 26.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 6166 за кредитним договором №341312 від 29.10.2018 року, укладеного між нею та відповідачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», про стягнення з неї на користь відповідача грошових коштів у розмірі 24796,09 грн., та витрат по вчиненню виконавчого напису в розмірі 500,00 грн. Вважала виконавчий напис від 26.01.2021 року таким, що не підлягає виконанню, оскільки при зверненні до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. ТОВ «Українські фінансові операції», не було подано документів, які б підтверджували безспірність заборгованості. Крім того, стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса може здійснюватись лише на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору, однак такий договір нотаріусу не надавався. А тому просила визнати виконавчий напис від 26.01.2021 року, зареєстрований в реєстрі за номером №6166, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №341312 від 29.10.2018 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» за період з 27.11.2018 року по 19.01.2021 року в загальній сумі 24296,09 грн., таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 лютого 2022 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, позов підтримує і не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ТОВ «Українські фінансові\~операції»в судове засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Київського міського\~нотаріального округу\~Баршацький І.В.в судове засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний виконавець\~виконавчого округу\~Чернівецької областіКоломієць В.К. в судове засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 липня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу дружини [PERSON] , згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 27 липня 2021 року (а.с. 16). 29.10.2018 року між позивачем Баранюк (прізвище\~після укладення\~шлюбу \~« [PERSON] \~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Українські\~фінансові операції»\~укладено кредитнийдоговір №341312 (а.с.18). Частиною 1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. До інших актів законодавства України відноситься Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5. Згідно з п.19 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють виконавчі написи. Частиною 1 ст.87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. 26.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 6166 за кредитним договором №341312 від 29.10.2018 року, укладеного між позивачем та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», про стягнення з позивача [PERSON] заборгованості за період з 27.11.2018 року по 19.01.2021 року в загальній сумі 24296,09 грн. та витрат по вчиненню виконавчого напису в розмірі 500,00 грн. (а.с.17). Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. В постанові Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18-ц зазначено, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може проводитися в безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже, не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17. Як встановлено судом, укладений між позивачем\~та Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Українські\~фінансові операції»\~кредитний договір №341312\~від 29.10.2018\~року,\~який був\~наданий нотаріусу\~для вчинення\~виконавчого напису,\~не був\~посвідчений нотаріально,\~а тому\~наявні підстави\~для визнаннявиконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недоотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Верховний Суд у постанові від 29.01.2019 року по справі №910/13233/17 дійшов правового висновку, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року по справі №201/11696/16-ц. Суд вважає, що необхідно визнати виконавчий напис від 26.01.2021 року, зареєстрований в реєстрі за номером №6166, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з позивача [PERSON] заборгованості за\~кредитним договором\~№341312\~від 29.10.2018\~рокуна користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» таким, що не підлягає виконанню, оскільки Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» не надало приватному нотаріусу документи на підтвердження безспірної заборгованості позивача. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що необхідно визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. від 26.01.2021 року за реєстровим номером 6166 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості таким, що не підлягає виконанню, задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Українські фінансові\~операції» на\~користь позивача\~необхідно стягнути\~понесені судові\~витрати по\~сплаті судового\~збору за\~подання позовної\~заяви в\~розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.1) та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 496,20 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.10). На підставі викладеного та

Outcome: approved