Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

Короткий зміст позову [PERSON] , [PERSON] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів Чернівецької міської ради; Виконавчого комітету Чернівецької міської ради; Департаменту економіки Чернівецької міської ради; [PERSON] ; [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог відносно предмету спору на стороні позивачів: - [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] [PERSON] ; треті особи що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідачів Чернівецьке комунальне обласне бюро технічної інвентаризації, Міське комунальне обласне бюро технічної інвентаризації, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про скасування рішення органу місцевого самоврядування, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання договору недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння. Позовні вимоги позивачі [PERSON] та [PERSON] обгрунтовують тим, що вони є власниками квартир в будинку [ADDRESS] . Вважають, що на підставі частини другої\~статті 382 ЦК України\~вони є також і власниками допоміжних підвальних приміщень цього будинку загальною площею 121,80 кв. м, що складаються з приміщень 42-1 - 42-11. Вказують, що у підвальних приміщеннях знаходиться технічне обладнання, інженерні комунікації, які раніше використовувалося як котельня ОДКА «Чернівцітепломережа». Стверджують, що підвальне приміщення 42-1 - 42-11, без згоди співвласників багатоквартирного будинку було включено до переліку об`єктів комунальної власності на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14 лютого 2012 року №89/3 «Про оформлення права комунальної власності на об`єкти нерухомості, що належать територіальній громаді м. Чернівці», та передано у приватну власність фізичній особі\~\~ [PERSON] у незаконний спосіб. Незаконним вважають зміну статусу спірних підвальних приміщень 42-1, 42-11, як нежитлових, тобто самостійних об`єктів цивільно правових відносин. При цьому, оспорюють незаконність віднесення спірних підвальних приміщень до категорії нежитлових обґрунтовують незаконністю внесених даних до інвентарних справ та незаконністю висновків експертного дослідження і висновку експерта про те, що приміщення 42-1, 42-11 є допоміжними (підсобними) приміщеннями житлового будинку на відмінну від записів інвентарної справи на будинок, у якій вказані приміщення визначені як приміщення вбудованої котельні. Вважають,ЮЮ що в силу вимог ст. 186 ЦК України ці приміщення є приналежністю головної речі будинку та не є окремим самостійним об`єктом цивільного обороту і за юридичним критерієм не можуть відноситься до нежитлових приміщень; натомість незаконними вважають і зміни функціонального призначення спірних приміщень, яка мала місце з ініціативи Чернівецької міської ради, для подальшого відчуження приміщень 42-1, 42-11. Вказують при цьому, що відповідна проектна документація міською радою не розроблялася і не затверджувалася, у зв`язку з чим, не могло відбутися і зміни цільового призначення приміщень без виконання реконструкцій чи переобладнання спірних приміщень; дозволу балансоутримувача будинку на це не було. Вважають, аргументуючи обставини позову, що були відсутні за результатами незаконно проведеної у 2011 році поточної інвентаризації будинку [ADDRESS] приміщення вбудованої котельні 42-1, 42-11 без належних на те підстав і в порушення чинного закону, виключені зі складу житлового фонду та віднесені були до категорії нежитлових приміщень, а згодом і відчужені, а оскаржуваня рішення, свідоцтво про право власності та оспорювані правочини грубо порушують їх права, як співвласників допоміжних приміщень будинку. Вважають, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що виконавчий комітет Чернівецької міської ради не наділений повноваженнями щодо розпорядження майном яке не перебуває в комунальній власності, виходить за межі повноважень даного органу, так як право комунальної власності на спірні приміщення не виникло. Окрім наведеного, мотивують заявлені вимоги в частині недійсності договору тим, що згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном який підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчено та при цьому звертають на невідповідність площі, яку набула у право власності [PERSON] . Просять визнати приміщення підвалу в житловому будинку літ. «А» на [ADDRESS] ) згідно інвентарної справи 42-1; 42-11 допоміжними приміщеннями багатоквартирного житлового будинку, функціональним призначенням яких на момент здачі будинку в експлуатацію було забезпечення експлуатації будинку, а саме його опалення (вбудована котельня); - визнати протиправним та скасуванні п.1.2 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.02.2012р. №89/3 «Про оформлення права комунальної власності на об`єкти нерухомості, що належать територіальній громаді м. Чернівців», яким оформлено право комунальної власності територіальної громади м. Чернівців на нежитлові приміщення підвалу в житловому будинку літ. «А» на [ADDRESS] , загальною площею 121,80 кв.м., в тому числі приміщення 42-1 - 42-11; визнати недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.02.2012р., видане виконавчим комітетом Чернівецької міської ради на нежитлові приміщення підвалу в житловому будинку літ. «А» на [ADDRESS] , загальною площею 121,80 кв.м., в тому числі приміщення 42-1 - 42-11, та скасувати його державну реєстрацію; визнати протиправним Переліку об`єктів комунальної власності міста Чернівців, які підлягають приватизації в 2012 році, затверджений рішенням 18 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 29.12.2011р. №363, в частині приватизації шляхом продажу з аукціону нежилих приміщень по [ADDRESS] (пункт 15 розділу 2 Переліку); визнати недійсним укладеного між Департаментом економіки Чернівецької міської ради та [PERSON] договору купівлі-продажу №1111 від 12.04.2012р. нежитлових приміщень підвалу в житловому будинку літ. «А» за адресою: [ADDRESS] , загально площею 121,80 кв.м., що складаються з приміщень 42-1 - 42-11, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іпатовою М.М., та скасувати його державної реєстрації. 16.01.2018 року, позивач [PERSON] \~подала до\~суду заяву\~про \~збільшення позовних\~вимог. Посилається на те, що під час розгляду справи спірні нежитлові приміщення підвалу відповідачем [PERSON] були відчужені [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08 вересня 2017 року. Вважає, вказаний договір недійсним відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, у зв`язку з тим, що при його укладенні не були дотримані вимоги ч.1 ст. 203 ЦК України. Зазначає, що [PERSON] , а перебувало у спільній сумісній власності і те, що спірні приміщення є допоміжними приміщеннями багатоквартирного житлового будинку, і на момент здачі будинку в експлуатацію, їх функціональним призначенням було забезпечення експлуатації будинку. Просила, окрім наведених позовних вимог, розглянути вимоги і про визнати приміщення підвалу 42-1, 42-11 у житловому будинку літ А по [ADDRESS] допоміжними приміщеннями багатоквартирного житлового будинку, функціональним призначенням яких на момент здачі будинку в експлуатацію було забезпечення експлуатації будинку, а саме його опалення (вбудована котельня); визнати недійсним укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу №5649 від 08.09.2017р. нежитлових приміщень підвалу в житловому будинку літ. «А» за адресою: [ADDRESS] , загально площею 121,80 кв.м., що складаються з приміщень 42-1 - 42-11, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. і скасувати його державну реєстрацію; визнати за нею права спільної сумісної власності на нежитлові приміщення підвалу в житловому будинку літ. «А» за адресою: [ADDRESS] , загально площею 121,80 кв.м., що складаються з приміщень 42-1 - 42-11 та стягнути судові витрати. Короткий зміст позову третьої\~особи,\~ що заявила\~ самостійні вимоги\~відносно предмету\~спору - [PERSON] 02.09.2020 року, третя особа на стороні позивачів [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] подав до суду позовну заяву до відповідачів: Чернівецької міської ради Виконавчого комітету Чернівецької міської ради Департаменту економіки Чернівецької міської ради, [PERSON] , [PERSON] , Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації, Міського комунального бюро технічної інвентаризації, треті особи що не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] [PERSON] ; треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідачів: Управління державної реєстрації Головного територіального управлінні у Чернівецькій області, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Олійник Ірина Миколаївна про визнання незаконним та скасування рішень міської ради, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, договорів купівлі-продажу нерухомого майна про визнання незаконним та скасування рішень міської ради, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, договорів купівлі-продажу нерухомого майна. Посилається в обґрунтування заявлених вимог на те, що він є власником вбудованих нежитлових приміщень, загальною площею 95,40 кв.м., розташованих в житловому будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з Чернівецькою міською радою 31.10.2013 року. Зазначає, що спірні приміщення 42-1, 42-11 є допоміжними приміщеннями багатоквартирного житлового будинку, які виконували функцію вбудованої котельні будинку. Стверджує, що спірні приміщення в підвалі 42-1, 42-11 без згоди співвласників багатоквартирного будинку було включено до переліку об`єктів комунальної власності на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14 лютого 2012 року №89/3 «Про оформлення права комунальної власності на об`єкти нерухомості, що належать територіальній громаді м. Чернівці», а також передано у приватну власність [PERSON] , яка у подальшому віджучила їх [PERSON] . Вказує, що відповідач [PERSON] перешкоджає співвласникам будинку забезпечувати технічне обслуговування мереж, періодично технологічно оглядати підземні кабелі та здійснювати замір на безпеку контуру заземлення підземних мереж, а відсутність захисного заземлення може викликати загрозу життю і здоров`ю мешканців. Просить: визнати приміщення підвалу котельні (42-1 - 42-9) в житловому будинку літ. «А» на [ADDRESS] ) - відповідно первинно складеної на будинок інвентарної справи (№9113 від 1958р.) допоміжними приміщеннями багатоквартирного житлового будинку, функціональним призначенням яких на момент здачі будинку в експлуатацію було забезпечення експлуатації будинку, а саме його опалення (вбудована котельня); - визнати протиправним та скасуванні п.1.2 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.02.2012р. №89/3 «Про оформлення права комунальної власності на об`єкти нерухомості, що належать територіальній громаді м. Чернівці», яким оформлено право комунальної власності територіальної громади м. Чернівці на нежитлові приміщення підвалу в житловому будинку літ. «А» на [ADDRESS] , загальною площею 121,80 кв.м., в тому числі приміщення 42-1 - 42-11; - визнати недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.02.2012р., видане виконавчим комітетом Чернівецької міської ради на нежитлові приміщення підвалу в житловому будинку літ. «А» на [ADDRESS] , загальною площею 121,80 кв.м., в тому числі приміщення 42-1 - 42-11 та скасати його державну реєстрацію; - визнати протиправним Переліку об`єктів комунальної власності міста Чернівців, які підлягають приватизації в 2012 році, затверджений рішенням 18 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 29.12.2011р. №363, в частині приватизації шляхом продажу з аукціону нежилих приміщень по [ADDRESS] (пункт 15 розділу 2 Переліку); - визнати недійсним укладений між Департаментом економіки Чернівецької міської ради та [PERSON] договір купівлі-продажу №1111 від 12.04.2012р. нежитлових приміщень підвалу в житловому будинку літ. «А» за адресою: [ADDRESS] , загально площею 121,80 кв.м., що складаються з приміщень 42-1 - 42-11, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іпатовою М.М. та скасувати його державну реєстрацію; - визнати недійсним укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу №5649 від 08.09.2017р. нежитлових приміщень підвалу в житловому будинку літ. «А» за адресою: [ADDRESS] , загально площею 121,80 кв.м., що складаються з приміщень 42-1 - 42-11, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М., та скасувати його державної реєстрації; - визнати незаконними та протиправними дії службових осіб Чернівецького обласного бюро технічної інвентаризації та Міського комунальне бюро технічної Інвентаризації вчинені, відповідно - 06.04.12р. та 06.12.2011р. щодо перейменування та виключення приміщень котельної із числа допоміжних, шляхом закреслення в «Журналі внутрішніх замірів» первинної інвентарної справи № 9113 на житловий будинок [ADDRESS] приміщення котельні № 42(1-12) назви «котельня» та назви «угольная», що засвідчено штампом бюро інвентаризації від 06.04.2012р. і заведеними паралельними інвентарними справами на вказане майно житлового будинку; стягнути судові витрати. Рух справи та позиція сторін Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.07.2017 року (під головуванням судді Мамчина П.І.) відкрито провадження у справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.09.2017 року (під головуванням судді Мамчина П.І.) до участі у справі залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON] , ( [ADDRESS] ), [PERSON] , ( [ADDRESS] ),\~ [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ), [PERSON] , ( [ADDRESS] ), [PERSON] , [PERSON] ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] );\~ [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , [PERSON] , [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , [ADDRESS] ); [PERSON] , [PERSON] ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , ( [ADDRESS] ). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.09.2017 року (під головуванням судді Мамчина П.І.) закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду у відкрите судове засідання. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 вересня 2018 року у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] про скасування рішення органу місцевого самоврядування, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання договору недійсним відмовлено та збільшених позовних вимог [PERSON] про визнання приміщення підвалу 42-1, 42-11 у житловому будинку літ А по [ADDRESS] допоміжними приміщеннями багатоквартирного житлового будинку, функціональним призначенням яких на момент здачі будинку в експлуатацію було забезпечення експлуатації будинку, а саме його опалення (вбудована котельня); визнати недійсним укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу №5649 від 08.09.2017р. нежитлових приміщень підвалу в житловому будинку літ. «А» за адресою: [ADDRESS] , загально площею 121,80 кв.м., що складаються з приміщень 42-1 - 42-11, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. і скасувати його державну реєстрацію; визнати за нею права спільної сумісної власності на нежитлові приміщення підвалу в житловому будинку літ. «А» за адресою: [ADDRESS] , загально площею 121,80 кв.м., що складаються з приміщень 42-1 - 42-11 було відмовлено. 08.11.2018 року Шевченківським районним судом м. Чернівці ухвалено додаткове рішення про задоволення вимог та абзац перший та другий резолютивної частини рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 вересня 2018 року викладено в новій редакції. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 05 лютого 2019 року, апеляційні скарги позивачів [PERSON] , [PERSON] , а також і третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог відносно предмету спору [PERSON] було залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 вересня 2018 року - залишено без змін. Апеляційні скарги позивачів [PERSON] , [PERSON] , а також і третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог відносно предмету спору [PERSON] на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 листопада 2018 року задоволено частково. Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці\~від 08 листопада 2018 року було скасовано. В задоволенні позовних вимог - [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправним Переліку об`єктів комунальної власності міста Чернівці, які підлягають приватизації в 2012 році, затвердженого рішенням 18 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 29 грудня 2011 року № 363, в частині приватизації шляхом продажу з аукціону нежилих приміщень по [ADDRESS] (пункт 15 розділу 2 Переліку) - відмовлено. В задоволенні позову (збільшених позовних вимог) [PERSON] про визнання приміщення підвалу 42-1 42-11 у житловому будинку літ. «А» по [ADDRESS] допоміжними приміщеннями багатоквартирного житлового будинку, функціональним призначенням яких на момент здачі будинку в експлуатацію було забезпечення експлуатації будинку, а саме його опалення (вбудована котельня) та визнання за нею право спільної сумісної власності на нежитлові приміщення підвалу в житловому будинку літ. «А» по [ADDRESS] загальною площею 121,80 кв. м, у тому числі приміщення 42-1 42-11 - відмовлено. Постановою Верховного Суду, у складі колегії суддів Третьої судової пал. ати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2020 року,\~касаційну скаргу позивача [PERSON] та третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог відносно предмету спору [PERSON] задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 вересня 2018 року;\~додаткове рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 листопада\~2018 року, а також - постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 лютого 2019 року було скасовано; справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Справа з Верховного Суду до Шевченківського районного суду м. Чернівці поступила 22.04.2020 року. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 727/6380/17 передано судді Слободян Г.М. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.04.2020 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.09.2020 року прийнято та об`єднано в\~одне провадження\~позовну заяву третьої\~особи [PERSON] до Чернівецької міської ради, виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Департаменту економіки Чернівецької міської ради, Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації, Міського комунального бюро технічної інвентаризації, [PERSON] , [PERSON] ; треті особи на стороні відповідачів: Управління державної реєстрації Головного територіального управлінні у Чернівецькій області, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Олійник Ірина Миколаївна; треті особи без самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішень міської ради, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, договору купівлі-продажу нерухомого майна з первинним позовом [PERSON] , [PERSON] про скасування рішення органу місцевого самоврядування, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання договору недійсним та збільшеними позовними вимогами [PERSON] про визнання приміщення підвалу 42-1, 42-11 у житловому будинку літ А по [ADDRESS] допоміжними приміщеннями багатоквартирного житлового будинку, функціональним призначенням яких на момент здачі будинку в експлуатацію було забезпечення експлуатації будинку та визнання недійсним укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу №5649 від 08.09.2017р. нежитлових приміщень підвалу в житловому будинку літ. «А» за адресою: [ADDRESS] , загально площею 121,80 кв.м., що складаються з приміщень 42-1 - 42-11, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. і скасувати його державну реєстрацію; визнати за нею права спільної сумісної власності на нежитлові приміщення підвалу в житловому будинку літ. «А» за адресою: [ADDRESS] , загально площею 121,80 кв.м., що складаються з приміщень 42-1 - 42-11. Справу призначено за правилами загального позовного провадження до розгляду в підготовче судове засідання. 07.09.2020 року представником відповідача [PERSON] та [PERSON] , адвокатом Бартусевич В.М. скеровано до суду відзив на позовну заяву третьої особи, яка заявила самостійні вимоги [PERSON] . У відзиві посилається на те, що з метою виконання вказівок Верховного Суду, викладених в постанові від 25.03.2020 року судовим експертом ТОВ «Судова незалежна експертиза України» Гайда Б.Я. на її замовлення, як представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] , була проведена судова будівельна технічна експертиза у справі. Вказує, що згідно висновку №ЕС-1704-1-1533.20 від 04.09.2020 року, приміщення №42-1 42-11 загальною площею 121,80 кв.м, що розташовані в будинку [ADDRESS] не відносяться до допоміжних приміщень багатоквартирного будинку та не призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. Стверджує, що спірні приміщення є нежитловими приміщеннями, які мають окремий вихід на прилеглу територію, до житлового фонду не входять, призначені для побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Просить відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог. 22.09.2020 року Чернівецьке комунальне обласне бюро технічної інвентаризації скерувало до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що згідно експлікації та по поверхового плану І поверху будівлі літ «А», по [ADDRESS] , протягом періоду вересень 1958 р. липень 2009 р., - приміщення площею 14,40 кв.м. позначене як коридор літ. XL допоміжне приміщення. Вказує, що 10.07.2009 року Чернівецьким КОБТІ була проведена поточна технічна інвентаризація І поверху житлового будинку літ. «А», по [ADDRESS] , відповідно до якої приміщення площею 14,40 кв.м в експлікації позначене як коридор літ 44-2 нежитлове приміщення. Обгрунтовує, що враховуючи заяву міської ради від 14.04.2009 року №873, як власника цих приміщень, про те, що зазначені приміщення передаються в орендне користування юридичній особі, приміщення площею 14,40 кв.м. було позначене як коридор літ 44-2 нежитлове приміщення. 28.08.2009 року Чернівецьким КОБТІ в Реєстрі прав, на підставі свідоцтва від 12.08.2009 року, зареєстровано право власності територіальної громади на приміщення 44-1 44-16 загальною площею 310,40 кв.м. в житловому будинку літ «А» по [ADDRESS] . 13.06.2012 року Чернівецьким КОБТІ в Реєстрі прав, на підставі договору купівлі продажу від 12.04.2012 року зареєстровано право власності гр.. [PERSON] на приміщення 44-1 44-11 загальною площею 121,80 кв.м. в житловому будинку літ. «А» по [ADDRESS] . Просить прийняти рішення на розсуд суду. 23.09.2020 року представник відповідача [PERSON] адвокат Бартусевич В.М. скерувала до суду відзив на позовну заяву. Посилається на те, що з метою виконання вказівок Верховного суду, викладених в постанові від 25.03.2020 року судовим експертом ТОВ «Судова незалежна експертиза України» Гайда Б.Я. на її замовлення, як представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] , була проведена судова будівельна технічна експертиза у справі. Вказує, що згідно висновку №ЕС-1704-1-1533.20 від 04.09.2020 року, приміщення №42-1 42-11 загальною площею 121,80 кв.м, що розташовані в будинку [ADDRESS] не відносяться до допоміжних приміщень багатоквартирного будинку та не призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. Стверджує, що спірні приміщення є нежитловими приміщеннями, які мають окремий вихід на прилеглу територію, до житлового фонду не входять, призначені для побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Вважає, що всі посилання позивача на норми ДБН та СНиП для підтвердження, що котельня в спірних приміщеннях обслуговувала тільки багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] , не є доказами в розумінні ст. 76, 77 ЦПК України, тому висновки, що колишня котельня обслуговувала тільки один житловий будинок є його припущеннями, на яких згідно вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися рішення суду. Вказує, що позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом з пропуском позовної давності в серпні 2020 року, так як він сам зазначає, що співвласники довідалися про порушення їх прав в грудні 2014року. Зазначає, що він також не надав доказів на підтвердження обставин, які були об`єктивно непереборними, на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду. Просить суд застосувати до позовних вимог [PERSON] позовну давність; відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі; покласти на позивача понесені відповідачами судові витрати. 30.10.2020 року представник Чернівецької міської ради та її виконавчого комітету Іванович Л.Є. скерував на позовну заяву [PERSON] відзив на позовну заяву [PERSON] . Вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення, обґрунтовуючи наступним. Зазначає, що протягом 1953-1957років Державним підприємством Чернівецький машзавод був побудований (акт вводу в експлуатацію від 27.12.1957р.) 39-ти квартирний чотирьох поверховий житловий будинок з вбудованими нежитловим приміщенням міжнародної телефонної станції на першому поверсі 44-1 44-12, 45-1 45-3, та приміщеннями спеціального призначення 41-1 41-8 (бомбосховище); 42-1 42-11 (котельня) та 43-1 43-36, які обладнані окремими входами. Вказує, що будинку була присвоєна адреса: [ADDRESS] . Стверджує, що згідно даних інвентарної справи на будинок [ADDRESS] , первинна інвентаризація якого проведена в 1958році, будинок газифікований; нумерація житлових нежитлових приміщень виконана арабськими цифрами; нумерація сходових кліток та інших допоміжних приміщень спільного загальнобудинкового користування та неопалювальних приміщень виконана римськими цифрами; згідно первинної інвентаризації 1958року в підвалі житлового будинку знаходяться допоміжні приміщення загального користування, які позначені римськими цифрами, а також нежитлові приміщення спеціального призначення, які позначені арабськими літерами 41-1 41-8; 42-1 42-11 та 43-1 43-36. Обгрунтовує, оскільки спірні приміщення при первинній інвентаризації пронумеровані арабськими літерами після нумерації квартир (теж арабськими літерами), вони початково будувалися та вводилися в експлуатацію як вбудовані нежитлові приміщення в багатоквартирному житловому будинку. Зазначає, що спірні підвальні приміщення 42-1 42-11 житлового будинку [ADDRESS] були побудовані як нежитлові приміщення, які мають окремий вхід з вулиці, завжди обліковувались окремо від допоміжних приміщень спільного загальнобудинкового користування використовувались підприємствами житлово-комунального та побутового обслуговування населення. Крім того, вказує, що позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом з пропуском позовної давності в серпні 2020 року. Вказує, що в матеріалах справи наявні численні його скарги в різні інстанції щодо продажу спірного приміщення [PERSON] , з яких вбачається, що з липня 2014 року йому було відомо про порушення його прав та особу, яка їх порушила. Аргументує, що на вимоги про визнання недійсними рішень виконкому міської ради, свідоцтв про право власності та договорів купівлі-продажу нерухомого майна поширюється позовна давність, оскільки позивачем заявляється не негаторний позов, коли власник може пред`явити позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав. Просить застосувати до позовних вимог [PERSON] позовну давність; відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі; покласти на позивача понесені відповідачами судові витрати. 16.11.2020 року представник відповідача [PERSON] адвокат Бартусевич В.М. скерувала до суду відзив на позовну заяву. Посилається на положення ст. 1, 4 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», де зазначено, що співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Вказує, що позивач [PERSON] помилково вважає, що тільки власники квартир в багатоквартирному будинку є співвласниками допоміжних приміщень будинку. Зазначає, що єдиний доказ, яким позивач [PERSON] обґрунтовує свої твердження щодо наявності в спірних приміщеннях електрощитової будинку, це лист Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Чернівецькій області від 18.05.2017 року № 29-20/21-192. Аргументує, що такі твердження [PERSON] спростовуються численними доказами наданими відповідачами і які підтверджують, що електро щитової будинку в спірних приміщеннях не має, зокрема: листи КЖРЕПу №6, як балансоутримувача будинку, відповідального за технічний стан та експлуатацію інженерних мереж зокрема електричних, від 09.12.2014 року, від 15.12.2014р., від 16.02.2018р., від 27.08.2020 року, Акт КЖРЕПу №6 від 01.03.2018р., та листи виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.04.2015 року, 05.12.2014 року, від 19.11.2014 року, від 15.12.2014 року, від 12.12.2014 року які знаходяться в матеріалах справи, а також висновком №ЕС-1704-1-1533.20 судової будівельної технічної експертизи, складений 04.09.2020 року. Щодо експертного будівельного-технічного дослідження №33-10/2020-ОБ від 23.10.2020р., виконаного експертом Лобов А.І., то зазначає наступне. Експерт з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] відповідно до виданого йому сертифікату має право проводити технічну інвентаризацію (обміри об`єкта нерухомого майна з визначенням його складу, фактичної площі та об`єму, технічного стану та/або з визначенням змін зазначених характеристик за певний період часу) з виготовленням технічного паспорту на об`єкти нерухомого майна, але не має повноважень робити висновки за результатами будівельно-технічного дослідження наявної технічної документації, ДБН і попередніх судових рішень для встановлення правового функціонального призначення. Вказує, що експерт [PERSON] огляд спірного приміщення не проводив, а зробив висновок про правове функціональне призначення спірного приміщення та наявність в ньому електрощитової будинку на підставі правової оцінки копії матеріалів цивільної справи № 727/6380/17, наданих йому позивачем [PERSON] . Вказує, що спірне приміщення в якості котельні було передане в 1967 року з балансу житлово-експлуатаційної організації на баланс відповідного комунального підприємства Дирекції об`єднання котелень і теплових мереж, з віднесенням всіх видатків по її експлуатації за рахунок Дирекції об`єднання котелень і теплових мереж, в будинку була влаштована система централізованого теплопостачання, то це виключає можливість обслуговування котельнею виключно цього 39-ти квартирного будинку. Щодо представництва обох відповідачів [PERSON] та [PERSON] одним адвокатом, то інтереси відповідачів [PERSON] та [PERSON] не є взаємно суперечливими, між їх інтересами немає конфлікту, за можливості зберегти об`єктивність при одночасному представництві інтересів клієнтів і по відношенню до кожного з них виконати свої професійні обов`язки, Правила адвокатської етики дозволяють адвокату представляти інтереси двох відповідачів. Висновки, які позивач [PERSON] робить з цього приводу не мають жодного правового значення. Просить, відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.11.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду у відкрите судове засідання. 15.12.2020 року третя особа з самостійними вимогами щодо предмету спору [PERSON] скерував до суду заперечення щодо висновку експерта №ЕС-1704-1-1533.20 від 04.09.2020 року. Вважає його необґрунтованим та таким, що суперечить іншим матеріалам справи, що викликає сумніви в його правильності. Зазначає, що при проведенні експертизи [PERSON] не дослідив цілого ряду письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, а зробив висновок виключно на декількох документах, які містять відмінні від первинної документації дані та є недостовірними. Просить суд не брати до уваги вказаний висновок експерта. 15.12.2020 року позивачі [PERSON] та [PERSON] скерували до суду відповіді на відзив відповідачів про зміну підстав позову. Посилаються на те, що в інвентарній справі №9113 чітко вказано, що приміщення 42-1 42-9 відносяться до вбудованої котельні; на підставі рішення Чернівецької міської ради №111-7/06 від 16.10.2006 року ніякого акту передачі об`єктів нерухомості не затверджувалися, відповідач не надав як доказ ніякого акту до цього рішення; вказане рішення не було виконано, інвентаризація не була проведена і спірне приміщення у комунальну власність не було передане. Зазначають, що на момент ухвалення виконавчим комітетом оскаржуваного рішення право власності на цей об`єкт було змінено відповідно до закону, внаслідок чого виникла інша форма власності; як мінімум з 23.03.1994 року, коли позивач [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] в будинку шляхом приватизації, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15.08.1997 року на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» було припинено право державної (чи комунальної) власності на спірне приміщення і виникло право спільної сумісної власності. Стверджують, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення міською радою спірне приміщення не перебувало у комунальній власності. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25.02.2022 року заяви позивача (за зустрічним позовом) [PERSON] від 21.12. 2021 року та від 27.01.2022 року, про фальшивість доказів - технічного паспорту на приміщення [ADDRESS] , складеного Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації; листів, зокрема, за № П-1050 від 14.04.2015р. Чернівецької міської ради; за №П-1773від 15.12.2014р. Департаменту ЖКГ Чернівецької міської ради та за №П-876 від 12.12.2014р. Департаменту економіки Чернівецької міської ради; роздруківки з сайту Чернівецької міської ради від 22.02.2012р. з підстав їх недостовірності - залишено без розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.04.2022 року клопотання позивача за зустрічним позовом [PERSON] від 22 03.2022 року та від 24.03.2022 року про сумнів наданих суду матеріалів Інвентаризаційної справи на будинок [ADDRESS] , зокрема: - про поновлення строку на подання доказів; про визнання технічного паспорту приміщення 42 (42-1 42-11) від 05.04.2012р. в житловому будинку по [ADDRESS] сфальшованим і таким в якому міститься недостовірна інформація; - про направлені запиту до Чернівецького КОБТІ про надання інформації чи зверталася [PERSON] за виготовленням технічного паспорту на вказані приміщення; - про виклик в судове засідання представника КОБТІ для роз`яснення технічного паспорту приміщення 42 (42-1 42-11) від 05.04.2012р. в житловому будинку по [ADDRESS] , - про визнання сфальшованими обкладинок б/н з написом Інвентарізаційна справа на будинок [ADDRESS] з листами Експлікації та поповерхневим планом та такими, що не відповідають Інвентарній справі 9113 та Техпаспорту від 05.04.2012р., а також схематичному плану підвального поверху у висновку № ЕС 1704-1-1533.20 та про призначення судової будівельної технічної експертизи, шляхом обстеження підвалу 42-1, 42-11 будинку [ADDRESS] з дослідженням технічної інвентарної документації на цей будинок залишено без розгляду. Позиція сторін Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи. До суду, відповідно скерували заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги відповідно ними заявлені підтримали в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Бартусевич В.М. в наданих суду поясненнях заперечувала позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , а також позов заявлений третьої особою [PERSON] також заперечувала та підтримала обставини, викладені у відзивах, відповідно поданих на вищенаведені позови та письмових поясненнях по справі. Просила, в задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовити в повному обсязі. Представник Чернівецької міської ради, Виконавчого комітету Чернівецької міської ради та Департаменту економіки Чернівецької міської ради Іванович Л.Є. в судовому засіданні також в повному обсязі заперечувала заявлені позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , третьої особи, яка заявила самостійні вимоги відносно предмету спору; у наданих суду поясненнях посилалася на обставини викладені у відзивах та письмових поясненнях. В подальшому скерувала до суду заяву про завершення без неї судового розгляду. Третя особа, яка заявила самостійні вимоги відносно предмету\~спору [PERSON] в судовому засіданні підтримав позови [PERSON] та [PERSON] . Також підтримав заявлені ним самостійні позовні вимоги, у наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві. Просив, позов задовольнити в повному обсязі; надалі в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Треті особи що не заявляють самостійних вимог відповідно як за первинним позовом, так і за зустрічним, а саме - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, відповідно відомостей про поважність причини неявки в судове засідання не надали. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідачів: Чернівецьке комунальне обласне бюро технічної інвентаризації, Міське комунальне бюро технічної інвентаризації, Управління державної реєстрації Головного територіального управлінні у Чернівецькій області, нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Олійник Ірина Миколаївна будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи містяться відповідні заяви про розгляд справи за відсутності представників Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації, Міського комунального бюро технічної інвентаризації, Управління державної реєстрації Головного територіального управлінні у Чернівецькій області та нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на наступне. Згідно з частиною третьою\~статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Досліджені по справі докази та застосовані норми права. Судом, належними доказами по справі встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 серпня 1997 року (т.1 а.с.30). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 січня 2017 року (т.1 а.с.26, 27). Встановлено, що рішенням 18 сесії VI скликання Чернівецької міської ради від 29.12.2011 року №363 затверджено перелік об`єктів комунальної власності міста Чернівців, які підлягають приватизації в 2012 році, до якого було включено за порядковим №15 нежитлове приміщення підвалу літ. «А» по [ADDRESS] (т.1 а.с.42-44). 14.02.2012 року виконавчий комітет Чернівецької міської ради прийняв рішення №89/3 про оформлення права комунальної власності за територіальною громадою міста Чернівців на нежитлові приміщення підвалу в житловому будинку літ «А» по [ADDRESS] , загальною площею 121,80 кв.м., в тому числі приміщення 42-1\~42-11 (т.1 а.с.45; т.22 а.с.101 зворот). В подальшому спірні приміщення були продані відповідачці [PERSON] , яка в свою чергу перепродала [PERSON] . Судом також установлено, що рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради депутатів трудящих від 09.03.1967 року №110/6 організовано дирекцію об`єднаних котелень та теплових мереж на госпрозрахунковому розрахунку з підпорядкуванням міськжитлоуправлінню (т.3 а.с.62). З відповіді міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» від 17.10.2017 року вбачається, що в складі Дирекції об`єднаних котелень та теплових мереж входила газова котельня «Ватутіна» по [ADDRESS] ) (т.3 а.с.58). Зазначене підприємство змінювало свою назву і наказом МКП «Чернівцітеплокомуненерго» №271-в від 25.12.2008 року з балансу підприємства була списана котельня «Ватутіна» (т.3 а.с.59-61). Згідно ст. 5 Закону України «Про теплопостачання» № 2633-IV від 02.06.2005р. регулювання відносин у сфері теплопостачання має особливості, визначені цим Законом. Ці особливості викликані такими об`єктивними умовами функціонування систем теплопостачання, як серед іншого, централізованим теплопостачанням споживачів від теплоелектроцентралей і котелень, які входять до об`єднаної енергетичної системи України. Згідно ч. 3 Постанови Ради міністрів УРСР «Про заходи по поліпшенню експлуатації житлового фонду і об`єктів комунального господарства N 731 від 5 листопада 1967р. виконкоми обласних, Київської та Севастопольської міських Рад депутатів трудящих, міністерства і відомства УРСР зобов`язані: - передати з балансів житлово-експлуатаційних організацій на баланси відповідних комунальних підприємств водопровідні, каналізаційні, теплофікаційні, газові і електричні мережі та обладнання, що знаходяться поза будинками, з віднесенням всіх видатків по їх експлуатації за рахунок зазначених підприємств; - продовжувати в міру потреби створювати при житлових управліннях госпрозрахункові об`єднані котельні з тепловими мережами, поклавши на них господарське, технічне та організаційне керівництво всіма комунальними котельними і тепловими мережами, а також експлуатацію, поточний і капітальний ремонт їх та усунення аварій внутрішньодомових систем центрального опалення. А, отже, спірне приміщення в якості котельні було передане в 1967р. з балансу житлово-експлуатаційної організації на баланс відповідного комунального підприємства Дирекції об`єднання котелень і теплових мереж з віднесенням всіх видатків по її експлуатації за рахунок Дирекції об`єднання котелень і теплових мереж, в будинку була влаштована система централізованого теплопостачання, що виключає можливість обслуговування котельнею виключно цього 39-ти квартирного будинку. З відповіді Департаменту економіки Чернівецької міської ради від 04.07.2017 року також вбачається, що в нежитлових приміщеннях підвалу загальною площею 121,80 кв.м. на [ADDRESS] розміщувалася котельня міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго», яка була ліквідована (т.1 а.с.195). З відповіді виконавчого комітету Чернівецької міської ради №П-3317/0-01/10 від 05.12.2014 року вбачається, що в зв`язку з ліквідацією обласного державного комунального підприємства «Чернівціоблтепломережа» та згідно з рішенням 41 сесії міської ради IV скликання від 16.02.2006р. №944 були прийняті у комунальну власність територіального громади м. Чернівців об`єкти нерухомості та мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання, які розташовані на території міста, від ОДКП «Чернівціоблтепломережа» (т.1 а.с.41). Рішенням 41 сесії Чернівецької міської ради IV скликання від 16 лютого 2006 року №944 надано згоду на прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Чернівці об`єктів нерухомості та мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, які розташовані на території міста Чернівців, від обласного державного комунального підприємства «Чернівціоблтепломережа» (т.1а.с.48 зворот). Відповідно до акту приймання-передачі, затвердженого рішенням 7 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 28 вересня 2006року №114, були передані у комунальну власність територіальної громади міста Чернівців нежитлові приміщення на [ADDRESS] , в яких розміщувалася котельня ОДКП «Чернівціоблтепломережа» (т.1 а.с.48, 46-47). Рішенням 18 сесії VI скликання Чернівецької міської ради від 29.12.2011 року №363 затверджено перелік об`єктів комунальної власності міста Чернівців, які підлягають приватизації в 2012 році, до якого було включено за порядковим №15 нежитлове приміщення підвалу літ. «А» по [ADDRESS] (т.1 а.с.42-44). 14 лютого 2012 року виконавчий комітет Чернівецької міської ради прийняв рішення №89/3 про оформлення права комунальної власності за територіальною громадою міста Чернівців на нежитлові приміщення підвалу в житловому будинку літ «А» по [ADDRESS] , загальною площею 121,80 кв.м., в тому числі приміщення 42-1\~42-11 (т.1 а.с.45; т.24 а.с.98-100). 17 лютого 2012 року виконавчий комітет Чернівецької міської ради отримав свідоцтво про право власності на спірні приміщення (т.1 а.с.90). Відповідно до договору купівлі-продажу №1111 від 12.04.2012 року нежитлові приміщення підвалу по [ADDRESS] були передані у власність [PERSON] (т.2 а.с.123-126). Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.09.2017 року [PERSON] продала спірні приміщення [PERSON] (т.4 а.с.158). З відповіді Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради від 15.12.2014 року вбачається, що електрозабезпечення будинку [ADDRESS] проводиться згідно лінійної схеми, яка виконана інспектором Чернівецького РЕМу. Електричний щиток в підвальному приміщенні був установлений працівниками котельні, яку ліквідували. На балансі КЖРЕП №6 вказаний електрощиток та рубильник не числяться (т.1 а.с.49). З відповіді міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» від 05.10.2017 року вбачається, що за обліковими даними регістрів бухгалтерського обліку підприємства в 2008 році все обладнання для котельні в будинку [ADDRESS] було демонтовано, ліквідовано та списано з балансу підприємства (т.3 а.с.66). З відповіді виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.04.2015 року вбачається, що спірні приміщення у переліку захисних споруд цивільної оборони міста не значаться, та не мають відповідного сполучення із захисною спорудою. В спірних підвальних приміщеннях електрощитових рубильників не числиться (т.3 а.с.67). Аналогічні відповіді містяться від 05.12.2014 року, від 19.11.2014 року, від 15.12.2014 року, від 12.12.2014 року (т.3 а.с.68, 69, 70, 71). З відповіді управління надзвичайних ситуацій та мобілізаційної роботи від 14.11.2014 року вбачається, що спірне приміщення від інших приміщень будинку відділене глухою стіною та ніякого сполучення між ними фактично не має (т.3 а.с.72). З відповіді КЖРЕП №6 від 09.12.2014 року вбачається, що електрощиток та рубильник був облаштований працівниками котельні, в подальшому був демонтований (т.3 а.с.73). В жовтні 1958 року житловий будинок [ADDRESS] був підключений до газопостачання. Згідно рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 09.03.1967р. організовано Дирекцію об`єднання котелень і теплових мереж, до складу якої входила газова котельня «Ватутіна» по [ADDRESS] ) (т.3 а.с.58). Спірні нежитлові приміщення 42-1 42-11 в житловому будинку [ADDRESS] використовувалися в якості котельні підприємством із зміненою назвою (т.3 а.с. 59-61): - з березня 1967р. Дирекцію об`єднання котелень і теплових мереж, - з травня 1977року Чернівецьким обласним підприємством комунальних котелень і теплових мереж, - з 1982 року ОДКП «Чернівціоблтепломережа». За рішенням Чернівецької обласної ради № 41-3/06 від 29.06.2006 року з 01.07.2006 року об`єкти нерухомості та мережі централізованого опалення у м. Чернівці передані у комунальну власність м. Чернівці, в тому числі згідно додатку № 1 до вказаного рішення котельня по [ADDRESS] . Рішенням Чернівецької обласної ради № 111-7/06 від 16.10.2006р. затверджено акти приймання-передачі об`єктів нерухомості та мереж централізованого опалення ОДКП «Чернівціоблтепломережа» у комунальну власність м. Чернівці - МКП «Чернівцітеплокомуненерго» з 2006р. по грудень 2008р., а в 2008 згідно наказу МКП «Чернівцітеплокомуненерго» № 271 від 25.12.2008 року обладнання котельні списано. З відповіді Департаменту економіки Чернівецької міської ради від 04.07.2017 року вбачається, що у нежитлових приміщеннях підвалу загальною площею\~\~\~121,80 кв. м по [ADDRESS] розміщувалася котельня міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго», яка була ліквідована (т. 1 а.с. 195). У зв`язку з ліквідацією обласного державного комунального підприємства «Чернівціоблтепломережа» та згідно з рішенням 41 сесії Чернівецької міської ради IV скликання від 16.02.2006 року №944 були прийняті у комунальну власність територіальної громади м. Чернівці об`єкти нерухомості та мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання, які розташовані на території міста, від ОДКП «Чернівціоблтепломережа» (т. 1 а.с. 41). Рішенням 41 сесії Чернівецької міської ради IV скликання від 16.02.2006 року № 944 надано згоду на прийняття в комунальну власність територіальної громади м. Чернівці об`єктів нерухомості та мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, які розташовані на території міста Чернівці, від обласного державного комунального підприємства «Чернівціоблтепломережа» (т. 1 а.с. 48 зворот). Відповідно до акту приймання-передачі, затвердженого рішенням 7 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 28 вересня 2006 року № 114, були передані у комунальну власність територіальної громади міста Чернівці нежитлові приміщення по [ADDRESS] , в яких розміщувалася котельня ОДКП «Чернівціоблтепломережа» (т. 1 а.с. 46, 47, 48). Згідно відповіді Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради від 15.12.2014 року електрозабезпечення будинку [ADDRESS] проводиться згідно лінійної схеми, яка виконана інспектором Чернівецького РЕМ. Електричний щиток у підвальному приміщенні був установлений працівниками котельні, яку ліквідували. На балансі КЖРЕП № 6 вказаний електрощит та рубильник не перебуває (т. 1 а.с. 49). З відповіді міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго»\~від 05.10.2017 року вбачається, що за обліковими даними регістрів бухгалтерського обліку підприємства в 2008 році все обладнання для котельні в будинку [ADDRESS] було демонтовано, ліквідовано та списано з балансу підприємства (т. 3 а.с. 66). Спірні приміщення не входять до переліку захисних споруд цивільної оборони міста та не мають відповідного сполучення із захисною спорудою. В спірних підвальних приміщеннях електрощитових рубильників не числиться, що стверджується відповідями виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.04.2015 року (т. 3 а.с. 67), 05.12.2014 року, від 19.11.2014 року, від 15.12.2014 року, від 12.12.2014 року (т. 3 а.с. 68, 69, 70, 71). Згідно з інформацією, наданою управлінням надзвичайних ситуацій та мобілізаційної роботи від 14.11.2014 року, спірне приміщення від інших приміщень будинку відділене глухою стіною та ніякого сполучення між ними не має (т. 3 а.с. 72). З відповіді КЖРЕП № 6 від 09.12.2014 року вбачається, що електрощиток та рубильник був облаштований працівниками котельні, в подальшому був демонтований (т. 3 а.с. 73). З інвентарної справи вбачається, що спірні приміщення розташовані у підвальному поверсі житлового будинку з окремим входом від під`їздів з квартирами будинку. Згідно Висновку №ЕС-1704-1-1533.20 судової будівельної технічної експертизи, складеного 04.09.2020 року судовим експертом ТОВ "Судова незалежна експертиза України" Гайда Б.Я., встановлено наступне: нежитлові приміщення №№42-1 42-11 є мають окремий вхід ізольованими самостійним об`єктом цивільно-правових відносин; в нежитлових приміщеннях №№42-1 42-11 не виявлено технічного обладнання інженерних мереж електропостачання, водопостачання, каналізації, газопостачання та опалення, передбаченого для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців; в нежитлових приміщеннях №№42-1 42-11 не виявлено загальнобудинкових мереж, на яких в межах даних приміщень розташовані прилади обліку, запірна арматура тощо; технічне обладнання, запірна арматура загальнобудинкових мереж, тощо, необхідні для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, знаходяться за межами нежитлових приміщеннях №№42-1 42-11; нежитлові приміщення №№42-1 42-11, розташовані в житловому будинку [ADDRESS] не відносяться до допоміжних приміщень багатоквартирного житлового будинку та не призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. (т.19 а.с.122-149; 169-197) Згідно договору купівлі-продажу №5649, який посвідчений 08.09.2017 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М., вбачається, що нежитлові приміщення №42-1 - 42-11 загальною площею 121,80 кв.м., що розташовані в будинку [ADDRESS] , належать [PERSON] (т.19, а.с.140) Відповідно до листа КЖРЕП №6 від 27.08.2020 року №279/01-08 «Про повідомлення інформації щодо всіх інженерних комунікацій та мереж (електрика, вода, газ, центральне опалення, димовентканали) житлового будинку [ADDRESS] » вбачається нступне: електропостачання житлового будинку [ADDRESS] (в тому числі квартир та нежитлових приміщень) здійснюється від трансформаторної підстанції ТП 131 через розподільчі шафи, які встановлені в коридорах кожного з 3-х під`їздів на першому поверсі; водопостачання житлового будинку [ADDRESS] підключено до міської мережі водопостачання. Загальнобудинковий водомірний вузол в будинку відсутній, облік водопостачання здійснюється через квартирні лічильники. Запірна арматура для перекриття водопостачання будинку знаходиться в оглядовому колодці перед аркою будинку в рівні 1-го поверху та в приміщеннях підвального поверху № Х та № 41-11; водовідведення (каналізація) житлового будинку [ADDRESS] підключено до міської мережі каналізації. Водовідведення здійснюється в 5 каналізаційних колодязях, розташованих у дворі будинку; газопостачання будинку [ADDRESS] підключено до мережі газопостачання. Запірна арматура загально будинкових газових мереж розташована в арці будинку в рівні 1-го поверху; опалення будинку [ADDRESS] - центральне опалення відсутнє. Опалення квартир та нежитлових приміщень індивідуальне; розгортка димових та вентиляційних каналів в КЖРЕП № 6 відсутня; схема постачання комунальних послуг і інженерних комунікацій (електрика, вода, газ, центральне опалення, димовентканали) з 2012 року по теперішній час дана інформація на підприємстві відсутня; нежитлові приміщення № 42-142-11 загальною площею 121,80 кв.м, що розташовані в будинку [ADDRESS] не належать до допоміжних приміщень. (т.19, а.с.146) Згідно акту КЖРЕП №6 від 01.03.2018 року №72 вбачається, що під час обстеження нежитлового приміщення підвалу 42-1 42-11 загальною площею 121,80 кв.м. житлового будинку [ADDRESS] не виявлені насосні установки, загальнобудинкові вузли обліку води, газу, головний розподільчий щит, щит низької напруги підстанції, регулятор тиску води, водорозбірна і змішувальна, запірна і регулююча арматура, газопроводи та газові прилади, димові та вентиляційні канали, опалювальні системи, магістральні мережі електрообладнання, елеваторний вузол, до яких потрібен постійний доступ для обслуговування будинку. Житловий будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі КЖРЕП №6. (т.19, а.с.147) Відповідно до листа Чернівецького відділу поліції Шевченківського відділення поліції ГУ Національної поліції в Чернівецькій області «1023/123/40/042018 від 16.02.2018 року вбачається, що за результатами розгляду звернення [PERSON] за №2058 від 31.01.2018 року про вчинені кримінальні правопорушення, було проведено перевірку в межах компетенції ОВС; рекомендовано з приводу вирішення спірних питань звернутися до суду в порядку цивільного судочинства. (т.19, а.с.217-224; т.20 а.с.31-32; 77-78; т.21 а.с.83-91; т.23 а.с.77-111) Відповідно до листа КЖРЕП №6 від 19.02.2018 року [PERSON] повідомлено про те, що підприємство немає повноважень надавати дозвіл на перенесення інженерних мереж та конструкцій споруди; обслуговування електричних мереж підприємство не займається так як в тарифі квартирної плати це не передбачено; в приміщенні колишньої котельні будь-які електрощити загально-будинкові відсутні. (т.20, а.с.20-21) Відповідно до листа КЖРЕП №6 від 30.10.2017 року №518/01-08, підприємство не заперечує про перенесення загального електрощита з приміщення колишньої котельні під`їзду будинку [ADDRESS] з виготовленням проектної документації та погодження її в ЖРЕП та Міському РЕМі, для внесення змін в однолінійних схемах. (т.20, а.с.22; 71) Приватним підприємством «Елма» було розроблено Робочий проект на винесення із винесення із приміщення колишньої котельні розподільчого щита та існуючих кабельних електромереж за адресою: [ADDRESS] ; замовник [PERSON] (т.20, а.с.23-30; 74-76; т.21 а.с. 77-82) Згідно висновку №33-10/2020-ОБ експерта [PERSON] , за результатами експертного будівельно-технічного дослідження наявної технічної документації, будівельних норм та відповідних нормативно-правових документів і попередніх судових рішень щодо підвальних приміщень №42 у багатоповерховому житловому будинку по [ADDRESS] для встановлення їх правового функціонального призначення в структурі житлового будинку, статус яких рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.02.2012 року за №89/3 було змінено з допоміжних на нежитлові, та у зв`язку з оскарженням цього рішення і його наслідків у суді. (т.20, а.с.44-50; 84-90) Відповідно до листа Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації віл 22.10.2020 року №2304, в Журналі внутрішніх обмірів та розрахунків площ будинку літ. «А» по [ADDRESS] , станом на 1958 року, фактичне використання площ приміщень 42-1-42-9, службові. (т.20, а.с.51; 62; 81 зворот; 91; ) Відповідно до листа КЖРЕП №6 від 15.01.2018 року №24/01.08, згідно даних підприємства технічний звіт профілактики випробування електрообладнання по електрощитовій на підприємстві відсутній; електрозабезпечення будинку [ADDRESS] .Бандери проводиться згідно лінійної схеми здійснюється від розподільчого щита напругою 04.кв ШР №85 по кабельній лінії електропередач КЛ 0,4 к до ввідного розподільчого пристрою, що знаходиться на балансі КЖРЕП №6 ВРЩ 0,4 кв, розташованих в підвальних приміщеннях. Водопровідний ввід будинку [ADDRESS] обслуговується КЖРЕП №6, розташований там же. У зв`язку з тим, що дане приміщення є приватною власністю та доступу до нього немає, то можливості надати Вам необхідну інформацію по інженерному обладнанню енергозабезпечення та водовід ведення відповідно немає. (т.20, а.с.51; 91; 72) Згідно договору дарування квартири від 20.02.2020 року [PERSON] передала безоплатно, а [PERSON] прийняв у власність квартиру під номером [ADDRESS] . (т.20, а.с.52-53) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №200046656 від 12.02.2020 року вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . загальною площею 62,9 кв.м, житловою площею 34 кв.м. (т.20, а.с.52 зворот) З відповіді Департаменту економіки Чернівецької міської ради від 04.07.2017 року вбачається, що у нежитлових приміщеннях підвалу загальною площею\~\~\~121,80 кв. м по [ADDRESS] розміщувалася котельня міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго», яка була ліквідована (т. 1 а.с. 195). У зв`язку з ліквідацією обласного державного комунального підприємства «Чернівціоблтепломережа» та згідно з рішенням 41 сесії Чернівецької міської ради IV скликання від 16 лютого 2006 року № 944 були прийняті у комунальну власність територіальної громади м. Чернівці об`єкти нерухомості та мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання, які розташовані на території міста, від ОДКП «Чернівціоблтепломережа» (т. 1 а.с. 41; т.20 а.с.61 зворот). Рішенням 41 сесії Чернівецької міської ради IV скликання від 16 лютого 2006 року № 944 надано згоду на прийняття в комунальну власність територіальної громади м. Чернівці об`єктів нерухомості та мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, які розташовані на території міста Чернівці, від обласного державного комунального підприємства «Чернівціоблтепломережа» (т. 1 а.с. 48 зворот). Відповідно до акту приймання-передачі, затвердженого рішенням 7 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 28 вересня 2006 року № 114, були передані у комунальну власність територіальної громади міста Чернівці нежитлові приміщення по [ADDRESS] , в яких розміщувалася котельня ОДКП «Чернівціоблтепломережа» (т. 1 а.с. 46, 47, 48, т.20 а.с. 63-64). Відповідно до листа від 25.07.2014 року Департаменту ЖКГ Чернівецької міської ради, [PERSON] , за результатами його звернення, його повідомлено, що контроль за якістю надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, повнотою виконаних робіт, проведенням перерахунків плати споживачам у випадках ненадання послуг або надання їх в неповному обсязі КЖРЕП та ПП, які утримують житловий фонд комунальної власності територіальної громади, здійснюють відповідно до пункту 1.9.8. рішення 7 сесії VI скликання ІІ пленарного засідання міської ради від 14.04.2011 року №153 районні у місті ради (управління житлового господарства Шевченківської районної у місті ради). (т.20, а.с. 65). Відповідно до листа МКП «Чернівцітеплокомуненерго» від 05.10.2017 року №1879, підприємству було передано на баланс лише обладнання для котельні, яке знаходилось у будинку [ADDRESS] (два котли НІІСТУ-5, автоматика АГОК 66 та носос К-45/55); за обліковими даними регістрів бухгалтерського обліку підприємства в 2008 році все обладнання для котельні в даному будинку було демонтовано, ліквідовано та списано з балансу підприємства; у зв`язку з тим, що МКП «Теплокомуненерго» не передавалось у власність/користування жодного приміщення в будинку [ADDRESS] , є неможливим надання затребуваних копій документів щодо права власності/користування приміщеннями та документів про виведення котельні з експлуатації. (т.20, а.с.66; т.23 а.с. 76; 130) Згідно листа ПАТ «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» від 15.02.2018 року №221, за результатами розгляду колективної заяви співвласників житлового будинку по [ADDRESS] , їх повідомлено, що на винесення з приміщення колишньої котельні розподільчого щита та існуючих кабельних електромереж надавалось технічне завдання на розробку робочого проекту; замовник [PERSON] ; вимоги до проекту місце встановлення РЩ та тип обладнання необхідно узгодити з усіма зацікавленими організаціями, проект погодили з усіма зацікавленими організаціями; дані щодо заземлюючого контуру ВРЩ 0,4 кВ по [ADDRESS] відсутні. (т.20, а.с.67-68) Відповідно до листа Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Чернівецькій області від 18.05.2017 року №29-20/21-192, точка приєднання нежитлового вбудованого приміщення ( [ADDRESS] ), власником якого є [PERSON] , здійснюється з розподільчого щита напругою 0,4 кВ під`їзду №2 від автоматичного вимикача розрахованого на струм захисту 40 А. Відповідальність за стан мереж до точки підключення несе основний споживач, в даному випадку КЖРЕП №6. Від точки підключення, відповідно до акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності, відповідальність несе субспоживач в даному випадку ПП [PERSON] зазначеному суб`єкту господарювання необхідно забезпечити належну експлуатацію електроустановок у відповідності до вимог ПТЕЕС. (т.20, а.с. 69) Згідно до листа [PERSON] від 06.01.2016 року, адресованого начальнику КЖРЕП №6, вона, як власниця нежитлового приміщення (колишня котельня) згідно договору купівлі-продажу від 12.04.2012 року, забов`язалася надавати доступ працівників ЖРЕП до вказаного приміщення. (т.20, а.с.70) Відповідно до листа Шевченківської районної у м. Чернівці ради Чернівецької області, за результатами комісійного розгляду звернення [PERSON] , було досягнуто домовленості між КЖРЕП №6 та заявником про повернення комунальним підприємством демонтованого кабеля 22 м. та електровимикача 16А в зручний для заявника час з оформленням відповідного акту. (т.20, а.с.73) Згідно листа Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації від 08.10.2020 року №2167 (т. 20 а.с. 80 зворот) вбачається, що поточна технічна інвентаризація приміщень 42-1 42-11 за адресою по [ADDRESS] , була проведена на підставі листа Департаменту економіки виконкому міської ради від 28.03.2012 року №01-17/934 (т. 20 а.с.80) з посиланням на рішення виконкому міської ради від 14.02.2012 року №89/3 про оформлення права власності на ці приміщення. Відповідно до листа Департаменту економіки Чернівецької ради від 04.07.2017 року№Б-740/0-0201, вказано, що у нежитлових приміщеннях підвалу загальною площею 121,80 кв.м. на [ADDRESS] розміщувалась котельна МКП «Чернівцітеплокомуненерго», яка була ліквідована. Інвентаризаційна справа знаходиться в архівах ЧКОБТІ, яке проводило інвентаризацію та надало технічний паспорт на нежитлові приміщення бувшої котельні на [ADDRESS] . (т.21 а.с.65-70) Нежитлові приміщення підвалу (42-1 42-11) загальною площею 121.80кв.м. на [ADDRESS] були включені в перелік об`єктів комунальної власності, які підлягали приватизації в 2012 році шляхом продажу з аукціону. Згідно договору купівлі-продажу від 12.04.2012 року №1111, зазначені приміщення, були приватизовані [PERSON] (т.21 а.с.64-78) Відповідно до заяви від 03.12.2020 року вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зверталися до ГУНП в Чернівецькій області Шевченківського ВП Чернівецького відділу поліції відносно надання можливості ознайомитися із матеріалами справи на підставі, якої складено Висновок №2058 від 13.02.2018 року. (т.21 а.с. 113) 18.02.2021 року Чернівецьке комунальне обласне бюро технічної інвентаризації, на виконання протокольної ухвали суду від 25.11.2020 року, надало суду оригінал інвентаризаційних справ за адресою: [ADDRESS] . (т. 22 а.с. 8) В судовому засіданні в повному обсязі було досліджено матеріали інвентаризаційних (інвентарних) справ на будинок [ADDRESS] , згідно якої встановлено, що первинна інвентаризація була проведена в 1958 році, будинок газифікований; нумерація житлових нежитлових приміщень виконана арабськими цифрами; нумерація сходових кліток та інших допоміжних приміщень спільного загальнобудинкового користування та неопалювальних приміщень виконана римськими цифрами. Згідно первинної інвентаризації 1958 року в підвалі житлового будинку знаходяться допоміжні приміщення загального користування, які позначені римськими цифрами, а також нежитлові приміщення спеціального призначення, які позначені арабськими літерами 41-1 41-8; 42-1 42-11 та 43-1 43-36. (т. 4 а.с.100-106; т.20, а.с.54-64; 82-90; т.22 а.с.89-102; т.25 а.с. 93-131) 22.02.2022 року КЖРЕП №6 було скеровано до суду копію інвентарної справи на житловий будинок [ADDRESS] . При цьому, зазначено, що акти інвентаризації підвальних приміщень вказаного будинку, проведені в 2011 2012 р.р. та документи, що були підставами проведення в зазначених роках інвентаризації підвальних приміщень на підприємстві відсутні. (т.22 а.с. 42-84) Судом встановлено, що наказом Департаменту економіки Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 24.02.2012 року №18 затверджено висновки оцінювача про початкову вартість об`єктів комунальної власності міста, які підлягають приватизації шляхом продажу на аукціоні нежитлових приміщень (підвал 121,8 кв.м.) на [ADDRESS] в сумі 233\~854 грн. (оцінювач Чернівецьке міське комунальне бюро технічної інвентаризації). (т.22 а.с. 184(зворот) -197) Згідно наказу Департаменту економіки Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 06.04.2012 року №32, визначено здійснити продаж вищезазначених нежилих приміщень шляхом викупу [PERSON] по ціні 280\~624,80грн. (т. 22 а.с.183 зворот) Відповідно до заяви від 19.03.2021 року вбачається, що [PERSON] звертався до Чернівецької міської ради відносно надання копій документів про приватизацію спірних приміщень (т.22 а.с. 198) Відповідно до заяви від 10.12.2020 року вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зверталися до ПП «Елма» про надання інформації щодо виконання договору підряду №198-3 від 07.12.2017 року, по заміні КЛ-04кв. (т. 23 а.с.71; 74), із зазначенням того, що між ЧКОБТІ та [PERSON] було укладено договір №БІ-0001934 від 23.07.2021 року про здійснення робіт з технічної інвентаризації об`єкту нерухомості (т. 24 а.с.83) Відповідно до протоколу засідання виконавчого комітету міської ради №3 від 14.02.2012 року на порядок денний виносилось питання про оприлюднення на офіційному веб-порталі міської ради в мережі Інтернет відповідно до вимог ЗУ «Про доступ до публічної інформації» проект рішення «Про оформлення права комунальної власності на об`єкти нерухомості, що належать територіальній громаді м. Чернівці. (т. 25 а.с. 86-91) Встановлено, що 01.07.2019 року між КЖРЕП №6 та Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради було укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: вл. С.Бандери, м. Чернівці. (т.26 а.с.190-194) Згідно рішення 3 сесії VIII скликання Чернівецької міської ради КЖРЕП №6 реорганізовано та приєднано до КП Містосервіс». (т. 26 а.с. 195-199) Відповідно до листа КП «Містосервіс від 12.07.2021 року повідомлено про те, що обстежити спірні приміщення на предмет наявності чи відсутності електричного обладнання немає можливості, так як спірні приміщення перепродані іншому власнику. (т.26 а.с. 200) Відповідно до листа КП «Містосервіс №509 від 30.11.2021 року, рішення про проведення мереж електричної енергії зі збільшенням потужності приймається співвласниками будинку на загальних зборах; проведення вказаних робот можливо після проведення капітального ремонту. (т.26 а.с.201) Відповідно до Ухвали Господарського суду Чернівецької області від 12.04.2022 року провадження у справі про неплатоспроможність [PERSON] закрито. (т.26 а.с. 231-233). Вищенаведені докази у своїй сукупності кореспондуються і з вимогами чинного закону. Так, нежилі приміщення - це приміщення, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру, належать до житлового комплексу, але не відносяться до житлового фонду і є самостійними об`єктами цивільно-правових відносин (частина третя статті 4 Житлового кодексу Української РСР). Приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень. нежиле приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Допоміжні приміщення будинку (підвали, горища, сходові клітини, кладові тощо) становлять єдине ціле з квартирами і житловим будинком, призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду. Особливістю правового статусу допоміжних приміщень є те, що вони є спільною власністю власників квартир у багатоквартирному будинку в силу прямої норми закону (частина 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", частина 2 статті 382 ЦК України) і підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення співвласниками (у даному випадку - в особі позивача) будь-яких додаткових дій. Зазначене виключає набуття будь-якою особою права власності на такі приміщення, як на окремий об`єкт цивільних прав. Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку та нежилих приміщень слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання». Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затверджене\~наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року N 56, у пункті 17 якого прямо вказувалося, що нежилі приміщення житлового фонду, які використовуються підприємствами торгівлі, громадського харчування, житлово-комунального та побутового обслуговування населення на умовах оренди, передаються у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських Рад народних депутатів. Порядок передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність визначається Кабінетом Міністрів України. Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання. З наведених норм убачається, що у житлових будинках можуть бути як допоміжні, так і нежилі приміщення, які мають окреме, незалежне призначення Загальні правові висновки щодо критеріїв розмежування правового статусу окремих нежитлових приміщень та допоміжних приміщень у багатоквартирному будинку є усталеними у судовій практиці Верховного Суду та висловлені в численних постановах, зокрема Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 598/175/15-ц, від 15.05.2019 у справі №522/7636/14-ц, Верховного Судувід 14.05.2018 у справі № 753/20293/16-ц, від 16.12.2020 у справі №914/554/19, від 15.05.2019 у справі №906/1169/17, від 22.01.2020 у справі №461/4181/18, від 23.06.2020 у справі №906/150/19, від 18.05.2021 у справі №918/917/19, від 17.11. 2021 року у справі № 904/663/19. Судом за матеріалами справи, встановлено, що протягом 1953-1957років Державним підприємством Чернівецький машинобудівний завод був побудований (акт вводу в експлуатацію від 27.12.1957р.) 39-ти квартирний чотирьох поверховий житловий будинок з вбудованими нежитловим приміщенням міжнародної телефонної станції на першому поверсі 44-1 44-12, 45-1 45-3, та приміщеннями спеціального призначення 41-1 41-8 (бомбосховище); 42-1 42-11 (котельня) та 43-1 43-36, які обладнані окремими входами.Цьому будинку була присвоєна адреса: [ADDRESS] . Згідно даних інвентарної справи на будинок [ADDRESS] , первинна інвентаризація якого проведена в 1958 році, будинок газифікований; нумерація житлових нежитлових приміщень виконана арабськими цифрами; нумерація сходових кліток та інших допоміжних приміщень спільного загальнобудинкового користування та неопалювальних приміщень виконана римськими цифрами. Згідно первинної інвентаризації 1958 року в підвалі житлового будинку знаходяться допоміжні приміщення загального користування, які позначені римськими цифрами, а також нежитлові приміщення спеціального призначення, які позначені арабськими літерами 41-1 41-8; 42-1 42-11 та 43-1 43-36. Згідно\~ч.\~8\~«Інструкції про\~порядок проведення\~технічної інвентаризації\~об`єктів\~нерухомого майна»\~на планах\~поверхів проставляються\~номери \~всіх \~(житлових\~ та\~допоміжних (нежитлових)\~приміщень. Нумерація вбудованих (прибудованих) нежитлових \~ приміщень\~здійснюється після\~закінчення нумерації\~всіх квартир. Нумерація житлових і допоміжних (нежитлових) приміщень виконується арабськими цифрами окремо по кожній квартирі (приміщенню) у порядку руху за годинниковою стрілкою, починаючи від входу. Нумерація сходових кліток та інших допоміжних приміщень спільного загальнобудинкового користування та неопалювальних приміщень позначається римськими цифрами. Аналогічні норми містилися в пп. 2.4., 4.10, 4.14, 4.17 Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 вересня 2003 р. N 146, яка втратила чинність 10.03.2017р., де зазначено, що приміщення у житлових та громадських будинках, відповідно до їх призначення, є основними та допоміжними. Основними приміщеннями вважаються такі, що визначають функціональне призначення будинку. Допоміжними є приміщення, які призначені для допоміжних функцій будинку…На планах поверхів проставляється нумерація житлових та допоміжних приміщень будинків, приміщень нежитлового призначення та квартир. Приміщення, які не мають номерів, позначаються наступними за присвоєними номерами даного поверху. У такій же послідовності (після завершення нумерації квартир) виконується нумерація вбудованих у житловий будинок нежитлових приміщень. Чинна Інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 року N 186 також містить аналогічні норми, де в п. 25 ч. 2 розділу V зазначено, що «допоміжні (спільного користування) приміщення будинку (сходові клітки, ліфтові, бойлерні тощо) та неопалювані приміщення позначаються римськими цифрами» та в п. 5-7 розділу VІІІ зазначено, що«на планах поверхів проставляються номери всіх (житлових або основних і допоміжних) приміщень. Нумерація вбудованих (прибудованих) нежитлових приміщень (груп нежитлових приміщень) здійснюється після закінчення нумерації всіх квартир. Житлові та допоміжні приміщення нумеруються арабськими цифрами - окремо кожна квартира (група нежитлових приміщень, машино-місць) у порядку руху за годинниковою стрілкою, починаючи від входу. Нумерація сходових кліток та інших допоміжних приміщень спільного загальнобудинкового користування та неопалюваних приміщень позначається римськими цифрами». Отже, оскільки спірні приміщення при первинній інвентаризації пронумеровані арабськими літерами після нумерації квартир (теж арабськими літерами), вони з самого початку будувалися та вводилися в експлуатацію як вбудовані нежитлові приміщення в багатоквартирному житловому будинку. За способом і порядок використання спірних приміщень, з моменту введення в експлуатацію слід зазначити, що спірні підвальні приміщення 42-1 42-11 житлового будинку [ADDRESS] були побудовані як нежитлові приміщення, які мають окремий вхід з вулиці, завжди обліковувались окремо від допоміжних приміщень спільного загальнобудинкового користування і завжди використовувались не мешканцями будинку, а підприємствами житлово-комунального та побутового обслуговування населення. З відповіді КЖРЕП № 6 від 27 серпня 2020 року «Про повідомлення інформації щодо всіх інженерних комунікацій та мереж (електрика, вода, газ, центральне опалення, димовентканали) житлового будинку [ADDRESS] » вбачається, що «- електропостачання житлового будинку [ADDRESS] (в тому числі квартир та нежитлових приміщень) здійснюється від трансформаторної підстанції ТП 131 через розподільчі шафи, які встановлені в коридорах кожного з 3-х під`їздів на першому поверсі; - водопостачання житлового будинку [ADDRESS] підключено до міської мережі водопостачання. Загальнобудинковий водомірний вузол в будинку відсутній, облік водопостачання здійснюється через квартирні лічильники. Запірна арматура для перекриття водопостачання будинку знаходиться в оглядовому колодці перед аркою будинку в рівні 1-го поверху та в приміщеннях підвального поверху № Х та № 41-11; водовідведення (каналізація) житлового будинку [ADDRESS] підключено до міської мережі каналізації. Водовідведення здійснюється в 5 каналізаційних колодязях, розташованих у дворі будинку; газопостачання будинку [ADDRESS] підключено до мережі газопостачання. Запірна арматура загально будинкових газових мереж розташована в арці будинку в рівні 1-го поверху; опалення будинку [ADDRESS] - центральне опалення відсутнє. Опалення квартир та нежитлових приміщень індивідуальне. Розгортка димових та вентиляційних каналів в КЖРЕП № 6 відсутня. Схема постачання комунальних послуг і інженерних комунікацій (електрика, вода, газ, центральне опалення, димовентканали) з 2012 року по теперішній час дана інформація на підприємстві відсутня, тобто в листі чітко вказано, що нежитлові приміщення № 42-142-11 загальною площею 121,80кв.м, що розташовані в будинку [ADDRESS] не належать до допоміжних приміщень». Наведене вище було взято до уваги і експертом Гайда Б., який у висновку від 04.09.2020 року зазначив… (п.4.3.6), що технічні приміщення житлового будинку приміщення, які можуть бути розташовані, як в житловому будинку, в тому числі в цокольному, підвальному та підземному поверхах будинку, так і в окремо розташованих господарських будівлях та технічних будинках і спорудах житлового комплексу, для розміщення обладнання теплових вузлів, бойлерних, котелень, електрощитових, вентиляційних камер, комутаторів, радіовузлів, машинних відділень ліфтів, холодильних установок тощо, яке передбачене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, є допоміжними (підсобними) приміщеннями житлового будинку. У разі, якщо обладнання технічних приміщень призначене виключно для забезпечення експлуатації нежитлових приміщень будинку, то дані приміщення не є допоміжними приміщеннями житлового будинку. п. 4.3.7) До допоміжних приміщень житлового будинку відносяться приміщення технічних поверхів, які можуть бути розташовані у нижній (технічне підпілля), верхній (технічне горище) або в середній частині будинку і передбачені для розміщення інженерного обладнання і прокладання загальнобудинкових комунікацій, або, відповідно до проектного рішення, забезпечувати необхідне об`ємно-планувальне та конструктивне рішення, а також належні показники санітарно-епідеміологічних вимог щодо мікроклімату і повітряного середовища, природного освітлення, допустимих рівнів нормативних параметрів відносно шуму, вібрації, ультразвуку та інфразвуку, електричних та електромагнітних полів та іонізуючого випромінювання в інших приміщеннях житлового будинку. В разі, якщо приміщення технічного поверху призначені виключно для забезпечення експлуатації нежитлових приміщень будинку, їх об`ємно-планувального та конструктивного рішення, то дані приміщення не є допоміжними приміщеннями житлового будинку. Насамперед це стосується приміщень технічних поверхів прибудованих та вбудовано-прибудованих нежитлових приміщень. п. 4.3.8) Підвали житлових багатоквартирних будинків відносяться до допоміжних, якщо це не обумовлено в проектній документації з будівництва (розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту) будинку, в разі якщо в них розміщене технічне обладнання теплових вузлів, бойлерних, котелень, електрощитових, вентиляційних камер, комутаторів, радіовузлів, машинних відділень ліфтів, холодильних установок тощо, а також прокладені загальнобудинкові мережі водопостачання та водовідведення, тепло-, газо -, електропостачання з встановленими на них, в межах даного підвалу, приладами обліку (водоміри, електролічильники тощо) та арматурою (вентилі, випускні крани, задвижки тощо), передбачені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців; п. 4.3.8.1) Наявність на загальнобудинковій мережі водовідведення ревізій та оглядових люків не є підставою віднесення підвалу (приміщення підвалу) до допоміжних. п. 4.3.8.2) У випадку, якщо технічне обладнання будинку, в тому числі прилади обліку і арматура на загальнобудинкових мережах, встановлені в межах окремих приміщень підвалу, які об`ємно-планувально відокремлені від інших приміщень підвалу та забезпечені окремими входами, що дозволяє безперешкодно здійснювати огляд, технічне обслуговування та ремонт технічного обладнання, то допоміжними приміщеннями є тільки підвальні приміщення в яких розташоване таке технічне обладнання, а також приміщення, через які здійснюється вхід до них (коридори, сходові клітини, тамбури тощо). Отже з урахуванням всього аналізу проведеного експертом було надано висновок про те, що нежитлові приміщення №№42-1 42-11 є ізольованими самостійним об`єктом цивільно-правових відносин; - в нежитлових приміщеннях №№42-1 42-11 не виявлено технічного обладнання інженерних мереж електропостачання, водопостачання, каналізації, газопостачання та опалення, передбаченого для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців; - в нежитлових приміщеннях №№42-1 42-11 не виявлено загальнобудинкових мереж, на яких в межах даних приміщень розташовані прилади обліку, запірна арматура тощо; - технічне обладнання, запірна арматура загальнобудинкових мереж, тощо, необхідні для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, знаходяться за межами нежитлових приміщеннях №№42-1 42-11 та в цілому, - нежитлові приміщення №№42-1 42-11, розташовані в житловому будинку [ADDRESS] не відносяться до допоміжних приміщень багатоквартирного житлового будинку, та не призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. По справі проведена судова будівельна технічна експерти задля визначення чи є допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку приміщення [ADDRESS] , що належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №5649, який посвідчений 08 вересня 2017р. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. Окрім наведеного, з інвентарної справи дослідженої в засіданні, вбачається, що спірні приміщення розташовані у підвальному поверсі житлового будинку з окремим входом від під`їздів з квартирами будинку. Згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства N 127 від 24.05.2001р. (в редакції станом на 23.07.2010р. на момент виникнення спірних правовідносин): на кожний об`єкт (у тому числі на захисні споруди) заводиться окрема інвентаризаційна справа і запроваджується літерування та нумерація будинків, допоміжних будівель та споруд (пункт 3.1) не належать до самочинного будівництва перепланування, пов`язані із збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу перегородок (крім великопанельних будинків), улаштування чи закриття дверних прорізів у внутрішніх некапітальних стінах (крім великопанельних будинків); перестановка обладнання в межах призначених приміщень; знесення та влаштування перегородок без зміни призначення приміщень, без порушення несучих конструкцій в громадських та виробничих будинках і будівлях; зміна призначення господарських будівель (п.3.2) коридори спільного користування, а також міжквартирні приміщення допоміжного призначення (спільного користування) нумеруються римськими цифрами чорною тушшю і в журналі внутрішніх обмірів проставляються їх площі, на кожному поверсі(пункт 4). У разі виявлення змін щодо складу, технічного стану, власників будинків тощо, бюро технічної інвентаризації вносять до інвентаризаційних документів відповідні виправлення та доповнення (пункт 11). Згідно Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 вересня 2003 р. N 146, яка втратила чинність 10.03.2017р.: не відносяться до самовільного будівництва у квартирних (багатоповерхових) будинках - переобладнання, не пов`язані із змінами (збільшення чи зменшення) житлової або допоміжної площ, без порушення несучих конструкцій; збільшення житлової чи допоміжної площ за рахунок демонтування (знесення) печей, камінів та грубок; улаштування дверних прорізів у внутрішніх некапітальних стінах. (пункт 3); приміщення, які не мають номерів, позначаються наступними за присвоєними номерами даного поверху. У такій же послідовності (після завершення нумерації квартир) виконується нумерація вбудованих у житловий будинок нежитлових приміщень та підставою для проведення поточної інвентаризації є наступні зміни:зміни у плані будинків у зв`язку з встановленням нових печей, знесенням або заміною печей, зведенням або знесенням внутрішніх стін та перегородок, переплануванням приміщень, збільшенням або зменшенням основної (житлової) та допоміжної площ, встановленням або закриттям дверних та віконних прорізів тощо(пункт 8.2). При обстеженні на місці поточних змін виконавець повинен не тільки обстежити та зафіксувати зміни, вказані у заяві, але й обстежити все домоволодіння і зафіксувати всі зміни, незалежно від того, вказані вони у заяві, чи ні(пункт 8.4) незначні зміни у приміщеннях: встановлення або знесення печей, закриття або пробивання віконних і дверних прорізів, встановлення раковин і ванних - наносяться на поверховий план червоною тушшю(пункт 8.1.6). Технічний паспорт на квартиру виготовляє бюро технічної інвентаризації та переоформлення технічного паспорта на квартиру проводиться у зв`язку з переплануванням або переобладнанням квартири.(пункт 12.1.6). Технічний паспорт, попередньо виданий власнику бюро технічної інвентаризації, не вилучається і поточні зміни до нього не вносяться (п. 12.1.7). У разі наявності поточних змін, при проведенні поточної інвентаризації, замовнику видається новий технічний паспорт. При відсутності поточних змін у технічному паспорті робиться відмітка про відсутність поточних змін на момент обстеження.(пункт 12.1.8.). Отже, зведення або знесення внутрішніх стін і перегородок, перепланування приміщень, збільшенням або зменшенням основної та допоміжної площ, встановлення або закриття дверних в спірному приміщенні, що призвело до зменшення загальної площі на 2,8кв.м з 121,80кв.м до 119кв.м. не є самочинним будівництвом на не впливає на правовий статус спірних приміщень. Дії працівників Чернівецького ОБТІ та Міського комунального бюро технічної інвентаризації щодо проведення поточної інвентаризації та внесення поточних змін в інвентарні справи відповідають вимогам Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна та є правомірними. Таким чином оскільки спірні приміщення при первинній інвентаризації пронумеровані арабськими літерами після нумерації квартир (теж арабськими літерами), вони початково будувалися та вводилися в експлуатацію як вбудовані нежитлові приміщення в багатоквартирному житловому будинку. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Таким чином приміщення №42-1 - 42-11 загальною площею 121,80кв.м., що розташовані в будинку [ADDRESS] є нежитловими приміщеннями, які мають окремий вихід на прилеглу територію, до житлового фонду не входять, призначені для побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів, закріплених у ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України передбачено, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.321 ЦК України). Згідно ст.386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно приписів ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Щодо обраного позивачами [PERSON] , [PERSON] та відповідно позивачем [PERSON] , способу захисту шляхом визнання незаконними та скасування рішень міської ради, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна недійсними, суд приходить до наступного. Відповідно до частин першої та другої\~статті 321\~ЦК України право власності є непорушним. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно. Разом з тим\~стаття 330\~ЦК України передбачає можливість добросовісному набувачеві набути право власності на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, як самостійну підставу набуття права власності (та водночас, передбачену законом підставу для припинення права власності попереднього власника відповідно до приписів\~статті 346 ЦК України). Так, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388\~ЦК України майно не може бути витребуване в нього. Стаття 388\~ЦК України містить сукупність підстав, коли за первісного власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача - якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Тобто можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, досліджується його волевиявлення щодо вибуття майна; а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно). У свою чергу згідно зі статтею 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Судовому захисту в порядку статті 392 ЦК України підлягає право власності на окрему, самостійну річ, якою допоміжне приміщення, як приналежність (частина 1 статті 186 ЦК України) не є та не може бути в силу своєї правової природи. Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16, який у подальшому підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18). Відповідно до\~статті 328 ЦК Україниправо власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки відповідно до\~статті 328 ЦК Українинабуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному\~статтею 392 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18. В постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 904/48/20 висловлений наступний правовий висновок про те, що не має преюдиційного значення для цієї справи оскільки, предметом спору у справі № 727/4986/17 було приміщення вестибюлю ХL на першому поверсі житлового багатоквартирного будинку [ADDRESS] , площею 14,30кв.м, яке, як встановлено судом, фактично та за своїм функціональним призначенням відносилось до допоміжних приміщень, призначених як для проходу мешканців квартир через основний вхід до будинку та до квартир, так і для проходу відвідувачів до нежитлових відособлених приміщень, будівництво яких було спроектовано одночасно з будівництвом самого житлового будинку. За дослідженими в засіданні інвентарними справами, згідно експлікації та поверхового плану першого поверху будівлі літ. А по [ADDRESS] протягом періоду вересень 1958 року - липень 2009 року приміщення, площею 14,30 кв. м, позначене римською літерою як коридор літ. ХL - допоміжне приміщення. В той же час у справі даній, предметом спору є приміщення №42-1 - 42-11 загальною площею 121,80кв.м., що розташовані в підвалі будинку [ADDRESS] , які не відносяться до допоміжних приміщень багатоквартирного житлового будинку та не призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Згідно експлікації та поверхового плану підвалу будівлі літ. А по [ADDRESS] протягом періоду вересень 1958 року по даний час приміщення загальною площею 121,80кв.м., позначені арабською літерою №42-1 - 42-11 як вбудовані нежитлові приміщення.Відповідно до усталених правових висновків Верховного Суду свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права, не породжує, не змінює і не припиняє певні права та обов`язки, а видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину і такий засвідчений документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі. Відносно державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, то така реєстрація сама по собі є похідною від договору (правочину), а тому Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що визначено частиною першою ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". В постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року справі № 727/9665/14-ц , а також у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 310/2647/17-ц (провадження № 61-7734св19) висловлений правовий висновок щодо ефективності захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника. Визначаючи вид вимоги, особа може зіткнутися з проблемою, коли одні й ті ж самі протиправні дії породжують виникнення різних цивільно-правових вимог до одного й того ж суб`єкта. Задоволення хоча б однієї з них позбавляє можливості пред`явлення іншої. За загальним правилом та відповідно до чинного закону, конкуренція позовів не допускається, окрім випадків, коли правомочній особі законом або договором надано право вибору вимагати застосування одного з-поміж передбачених у договорі або законі способів захисту. У будь-якому випадку під час вибору правомірного способу захисту порушеного права підлягає врахуванню правова природа цивільних відносин, що існують між сторонами як сторонами спірних правовідносин. Захист порушених цивільних прав та інтересів є елементом механізму правового регулювання цивільних відносин, саме у яких й відбулося порушення зазначених прав або інтересів особи. Такий захист цивільних прав та інтересів їх учасників є необов`язковим (факультативним) у структурі такого механізму, оскільки він з`являється лише за необхідності вирівнювання викривленого розвитку правового регулювання цивільних відносин з метою приведення їх у певний стан - відповідно до умов договору або положень законодавства. Верховний Суд зазначив, якщо спір стосується правочину, укладеного самим власником, то його відносини з контрагентом мають договірний (зобов`язальний) характер, що зумовлює і можливі способи захисту його прав. Але якщо контрагент власника за оспорюваним правочином здійснив потім відчуження отриманої від власника речі третій особі, то у відносинах з таким новим набувачем колишній власник може використовувати тільки речово-правові способи захисту, бо вони не перебували у договірних (зобов`язальних) відносинах один з одним. В окремих випадках колишні власники, отримавши відмову в задоволенні своїх речово-правових вимог про повернення їм майна, що перебуває у нових власників, які придбали його в результаті правочинів, оспорюють самі ці правочини, посилаючись на недійсність першого правочину з ланцюжка таких правочинів (укладених за їх участю або від їх імені як відчужувачів спірної речі). Проте застосування реституції почергово до усіх правочинів відчуження майна іншим особам в результаті позбавить добросовісного набувача гарантій дотримання його прав, закріплених у статті 388 ЦК України, що є неприпустимим. Згідно правових висновків ВП ВС від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20) Велика Палата (п.83) вкотре звернула увагу, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. При цьому (п.84) якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (див., зокрема, пункт 100 постанови ВП ВС від 07.11.2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18)). Водночас (п.85) такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У справі, яка переглядається, позивачі (за первинним позовом) [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] , третя особа яка заявила самостійні вимоги, відповідно просять суд - визнати незаконними та скасувати рішення міської ради, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнати договори купівлі-продажу нерухомого майна недійсними, вважаючи, що оспорювані рішення міської ради, свідоцтва про право власності, правочини порушують їхні права як співвласників спірних приміщень. Натомість правомірним та ефективним способом захисту порушених прав позивачів є подання віндикаційного (речово-правового) позову. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Велика Палата Верховного Суду, а також Верховний Суд неодноразово викладали правові висновки щодо застосування такого способу захисту, як витребування майна з чужого незаконного володіння (зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16-ц (провадження № 14-208цс18), від 15 травня 2019 року у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 2/1522/12319/11 (провадження № 61-25529св18), від 25 березня 2020 року у справі № 592/3596/17 (провадження № 61-18877св19), від 20 травня 2020 року у справі № 727/9199/16-ц (провадження № 61-15968св19) Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником правочину. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та приводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, суперечать конструкції захисту прав добросовісного набувача, не відповідають нормам права, які побудовані на оцінці балансу інтересів між власником, який втратив володіння майном, та добросовісним набувачем, а отже є неефективними (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19)). Проте Верховний Суд зробив висновок, що ефективним та правомірним способом захисту прав позивачів є витребування майна з чужого незаконного володіння. Визнання договорів купівлі-продажу недійсними є безпідставним, оскільки у такому випадку не є правомірним способом захисту порушених прав, адже не відповідає правовій природі цивільних відносин між сторонами, та не є ефективним способом захисту, бо не приводить до їх поновлення. Верховний Суд врахував, що між позивачем та відповідачами не виникали договірні відносини, а тому визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірних приміщень не матиме наслідком повернення їх у володіння власника, а отже, правомірним способом захисту буде звернення до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння». Тобто, законодавством унормовано, що допоміжне приміщення багатоквартирного будинку і нежитлове приміщення є різними приміщеннями, критерії їх розмежування є досить чіткими, а тому відсутні підстави стверджувати, що у різних випадках одне і те ж приміщення може одночасно відноситися до допоміжного та бути нежитловим. За з`ясованих в судовому засіданні обставин, в будинку [ADDRESS] на момент будівництва передбачалися нежитлові відособлені приміщення, будівництво яких було спроектовано одночасно з будівництвом самого житлового будинку. Крім того сам же позивач [PERSON] придбав одне з таких вбудованих нежитлових приміщень загальною площею 95,40кв.м. у Чернівецької міської ради по договору купівлі-продажу від 31.10.2013р., що вбачається з досліджених матеріалів інвентарної справи. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова Верховного Суду у справі № 727/4986/17 була прийнята за іншого предмета позову, та не може бути взята до уваги, оскільки ця постанова прийнята за іншої, ніж у даній справі фактично-доказової бази, частково подібного правового регулювання, але за інших обставин. А, отже посилання [PERSON] на норми ДБН та СНиП для підтвердження, що котельня в спірних приміщеннях обслуговувала тільки багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] , не є доказами в розумінні ст. 76, 77 ЦПК України, а тому висновки, що колишня котельня обслуговувала тільки один житловий будинок є його припущеннями. Верховний Суд у постанові від 4 квітня 2019 року при перегляді даної справи за касаційною скаргою [PERSON] , висловив наступне: «В підвалі цього будинку знаходилася котельна для теплопостачання п`яти житлових будинків… Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і з загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання… Матеріали справи не містять жодного доказу того, що спірні приміщення є допоміжними, адже, виходячи із способу і порядку їх використання, місця їхнього розташування та загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, не доведено, що вони призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду» Окрім наведеного, Верховний Суд у постанові від 21 травня 2020 року висловив наступну правову позицію: «…сходові клітини, кладові, вестибюлі можуть бути розташовані як в окремих жилих, так і в нежилих приміщеннях (сходові клітини в двоповерхових квартирах або нежилих приміщеннях) і призначатися для експлуатації лише цих окремих приміщень та обслуговування їх мешканців, а не мешканців усього багатоквартирного будинку, а підвальні приміщення можуть бути обладнані для здійснення певного виду діяльності і не призначені для експлуатації будинку або побутового обслуговування мешканців (наприклад, при здійсненні торговельної діяльності тощо). Отже, у розумінні положень Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" підвальні приміщення можуть належати до допоміжних приміщень будинку та бути призначеними для обслуговування будинку (розміщення в них технічного обладнання тощо), а можуть і не належати та не бути призначеними для зазначених цілей. Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і належать до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, необхідно зважати як на місце їхнього розташування, так і на загальну характеристику сукупності властивостей таких приміщень, зокрема на спосіб і порядок їх використання. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 910/13903/18, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.11.2019 № 461/4295/17. Також, в постанові від 23.10.20219 року (справи № 598/175/15-ц) щодо визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності Велика Палата Верховного Суду висловила наступну правову позицію: «На час приватизації позивачами квартир було чинним Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затверджене наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56, у пункті 17 якого прямо вказувалося, що нежилі приміщення житлового фонду, які використовуються підприємствами торгівлі, громадського харчування, житлово-комунального та побутового обслуговування населення на умовах оренди, передаються у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських Рад народних депутатів. Порядок передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність визначається Кабінетом Міністрів України. Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання»». Також, за з`ясованих в судовому засіданні обставин, та з урахуванням відповідно поданих клопотань представником відповідачів [PERSON] , та представником відповідачів Чернівецької міської ради, виконавчого комітету Чернівецької міської ради і Департаменту економіки Чернівецької міської ради Іванович Л. про застосування позовної давності судом встановлено, що позивачі (за первинним позовом) - [PERSON] , [PERSON] , а також третя особа що заявила самостійні вимоги [PERSON] пропустили строк позовної давності. У позові сам позивач [PERSON] зазначає, що співвласники довідалися про порушення їх прав в грудні 2014року. В матеріалах справи знаходяться численні скарги позивача в різні інстанції щодо продажу спірного приміщення [PERSON] , з яких видно, що принаймні з липня 2014р. позивачу було відомо про порушення його прав та особу, яка їх порушила. На вимоги позивача про визнання недійсними рішень виконкому міської ради, свідоцтв про право власності та договорів купівлі-продажу нерухомого майна поширюється позовна давність, оскільки позивачем заявляється не негаторний позов, коли власник може пред`явити позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав. Спірні рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради та Чернівецької міської ради оприлюднювалися шляхом їх публікації на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради та у місцевих ЗМІ. Частина 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлює, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються не пізніш як за двадцять робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. Акти органів та посадових осіб органів державної влади чи органів місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Позивачі, (як за первинним позовом) так і позовом третьої особи що заявила самостійні вимоги [PERSON] , відповідно, не надано доказів на підтвердження обставин, які були об`єктивно непереборними, на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Європейський суд з прав людини у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії» визначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої\~статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої\~статті 2\~ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статею 10\~ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивачі, як учасники справи, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed