Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог, посилався на те, що 29.08.2015 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Сторони втратили почуття взаємної любові, поваги та підтримки. Збереження сім`ї не можливе і суперечить інтересам сторін. Спір про поділ майна відсутній, спільне господарство не ведеться, відповідач проживає окремо. У зв`язку з вищевикладеним, [PERSON] просив розірвати шлюб з відповідачем, та визначити місце проживання дитини [PERSON] разом із матір`ю ( [PERSON] ) Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. (а.с.21) Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 27). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 03.02.2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторони відповідача та призначено справу до судового розгляду на 03.03.2022 року. Ухвалою від 03.03.2022 року [PERSON] задоволено заяву, надано сторонам строк для примирення терміном 1 (один) місяць, а провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення. Ухвалою від 05.04.2022 року провадження у справі поновлено та призначено справу до судового розгляду на 04.05.2022 року. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приймаючи до уваги, що відповідачем подано заяву про визнання позову і таке визнання, на думку суду, не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб судом встановлено наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 22 грудня 2022 року, сторони зареєстрували шлюб 29 серпня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено актовий запис №87 (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22.12.2021 року, сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с. 6) Відповідно до копії довідки виданої Смоднянським старостинським округом Косівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.7). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердив у тексті позовної заяви. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч.1ст.161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року по справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Враховуючи, те, що відповідач будь яких заперечень щодо позову не надав, а, проживання дитини з матір`ю не суперечить інтересам малолітнього сина, суд приходить до висновку, що повні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає\~за необхідне\~роз`яснити\~сторонам,\~що відповідно\~до ч.2\~ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 496,20 грн., сплачений ним під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 496,20 грн. слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved