Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

18 лютого 2022 року до суду звернувся [PERSON] із заявою, відповідно до вимог якої просить встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV - ЛВ №058493 виданого 10.10.2001 року на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Нивицької сільської Ради народних депутатів від 13.08.2001 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №16598, виданий на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] . В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] померла [PERSON] - мати заявника. За життя спадкодавець [PERSON] , зробила розпорядження своїм майном, склавши заповіт, згідно якого все своє майно заповіла на користь заявника. Спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця, становить земельна ділянка площею 2,2706 га, яка складається із трьох земельних ділянок площею 0,9211 га, площею 0,6545 га, та площею 0,6950 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області. Фактично прийнявши спадщину, вступивши в управління та володіння майном матері, заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) після смерті [PERSON] , йому було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність встановити факт, що має юридичне значення: а саме факт належності правовстановлюючого документа (Державного акту на право приватної власності на землю) спадкодавцю, який видано на « [PERSON] », замість правильно « [PERSON] ». Також зазначає, що виправити виявлені орфографічні чи технічні помилки у бланку Державного акту не можливо, оскільки з 2013 року видача та реєстрація Державних актів на право власності на земельні ділянки припинена. Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт що має юридичне значення: а саме факт належності правовстановлюючого документа (Державного акту на право приватної власності на землю) (а.с.3-5). Заявник в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Заяву просить задовольнити ( а.с.16). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив (а.с.15). Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема і належності правовстановлюючих документів. Так, судом констатовано, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданий повторно Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.8). [INFO] померла [PERSON] - мати заявника, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданого 12.11.2013 року Виконавчим комітетом Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.9). За життя спадкодавець [PERSON] , зробила розпорядження своїм майном, у вигляді заповіту, що посвідчений 04.11.2013 року, секретарем Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області Перетягіною М.П., та зареєстрований за №55, згідно якого все своє майно заповіла на користь сина - [PERSON] (а.с.10). З копії Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІV - ЛВ №058493 від 10.10.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16598, вбачається, що такий виданий [PERSON] , яка мешкає в [ADDRESS] та останній належать земельні ділянки загальною площею 2,2706 га (а.с.12). Згідно довідки, виданої Нивицьким старостинським округом Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області №115 від 21.02.2022 року, Державний акт, серії ІV - ЛВ №058493 від 10.10.2001 року, зареєстрований за №16598 на [PERSON] , дійсно належить гр. [PERSON] (а.с.11). Таким чином, узагальнюючи вищенаведене, виходячи із рекомендацій викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вважає вимоги заявника обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved