Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про розподіл спільного сумісного майна подружжя, посилаючись на те, що 15 вересня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Однак сімейне життя з відповідачем не склалося і в провадженні Могилів-Подільського міськрайонного суду знаходиться справа про розірвання шлюбу. За час перебування у шлюбі сторонами по справі було набуте спільне майно, а саме: житловий будинок з господарськими прибудовами в [ADDRESS] , який зареєстровано за відповідачем, що підтверджується договором довічного утримання від 29 листопада 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлюк Л.М., з виникненням права власності 19 вересня 2002 року; договором купівлі-продажу від 20 березня 2006 року та договором купівлі-продажу від 03 травня 2006 року, які були посвідченні державним нотаріусом Могилів-Подільської міської нотаріальної контори Малярчук Т.М. Ринкова вартість будинку з надвірними будівлями і спорудами складає 83670 грн. Крім того, за час перебування у шлюбі сторонами по справі було придбано автомобіль «Опель Омега», 1997 року випуску, вартість якого станом на 10 січня 2018 року складає 141000 грн. Даний транспортний засіб також зареєстровано за відповідачем. Також за час перебування у шлюбі придбано набір меблів для спальні вартістю 5000 грн., кухонний меблевий гарнітур 3000 грн., телевізор «ЛДЖІ» - 2000 грн., пилосос «ЛДЖІ» - 1500 грн., холодильник «Донбас» - 1500 грн., пральна машина «Сатурн» - 1500 грн., 2 крісла по 500 грн. - 1000 грн., килим - 1000 грн., диван 1000 грн., стінка меблева 3000 грн., холодильник «Самсунг» - 5000 грн., пральна машина «ЛДЖІ» - 3000 грн., диван -1000 грн., килим - 1000 грн., диван синьо-жовтий 1500 грн., що в цілому складає 32000 грн. А всього було придбано майна на загальну суму 256670 грн. Враховуючи те, що набуте майно є спільною сумісною власністю, а відповідач добровільно не бажає поділити майно, позивач з позовом про розподіл спільної сумісної власності подружжя звернулася до суду. В позовній заяві, позивач просить поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] , що в грошовому виразі складає 41835 грн. та на 1/2 частину автомобіля «Опель Омега», 1997 року випуску, та зобов`язати відповідача сплатити їй грошову компенсацію в сумі 70500 грн. за належну їй частку автомобіля. Виділити їй у власність меблеву стінку вартістю 3000 грн., холодильник «Самсунг» - 5000 грн., пральну машину «ЛДЖІ» - 3000 грн., 2 крісла по 500 грн.- 1000 грн., килим - 1000 грн., диван 1000 грн., диван синьо-жовтий 1500 грн., на загальну суму 15500 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати, понесені по даній справі. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що позов визнає частково. За час спільного проживання в шлюбі з позивачкою було придбано нерухоме майно по [ADDRESS] , а саме: 20.03.2006 року 9/25 частин вищезазначеного будинку відповідно до договору купівлі-продажу та 03.05.2006 року 9/50 частин вищезазначеного будинку відповідно до договору купівлі-продажу. Крім того, за час шлюбу були придбані меблі і побутова техніка. Що стосується 23/50 частини будинку по [ADDRESS] , то на дану частину будинку відповідач набув право власності згідно договору довічного утримання укладеного з [PERSON] 29.11.2000 до шлюбу з позивачкою. Що стосується автомобіля, то позивачкою не надано жодних даних про автомобіль та доказів належності (час придбання, номерні знаки, особу власника, номер шасі та інші дані). Тому просить позов задовольнити частково, визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину 27/50 частин житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , а також розділити меблі та побутову техніку за запропонованим позивачкою способом. Позовною заявою від 22.04.2019 позивач позовні вимоги збільшила, просить ухвалити рішення, яким визнати 23/50 частки домоволодіння [ADDRESS] , спільним сумісним майном подружжя, оскільки після реєстрації шлюбу саме вона здійснювала догляд за [PERSON] по договору утримання до дня її смерті в вересні 2002 року, а повноцінне право власності виникло у відповідача після її смерті, уже під час шлюбу з позивачем. Крім того в дану спірну частину домоволодіння ними було вкладено значні кошти та проведений великий обсяг робіт в результаті чого 23/50 частки домоволодіння значно виросли у своїй вартості (проведено газифікацію, зроблено водовідведення, каналізацію та частковий ремонт). Крім того, троє їхніх спільних неповнолітніх дітей проживають разом з нею, на утримання яких відповідач сплачує аліменти нерегулярно та в недостатньому розмірі для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування, з приводу чого утворилася заборгованість. Відповідачем було приховано частину спільного сумісного майна подружжя, а саме транспортний засіб, який був придбаний у шлюбі, двічі продавав без її відома та згоди на шкоду інтересам їхньої сім`ї. Тому вона просить відступити від засади рівності часток подружжя в спільному сумісному майні та визнати за нею з врахуванням ст.70 ч.ч.2,3 СК України право власності на 2/3 частки домоволодіння [ADDRESS] , що в грошовому виразі складає 55780 грн та виділити їй дану частку майна в натурі. Визнати за нею право власності на 2/3 частки автомобіля «Опель Омега», 1997 року випуску, зобов`язати відповідача сплатити грошову компенсацію в сумі 94000 грн. Виділити у власність меблеву стінку вартістю 3000 грн., холодильник «Самсунг» - 5000 грн., пральну машину «ЛДЖІ» - 3000 грн., 2 крісла по 500 грн.- 1000 грн., килим-1000 грн., диван 1000 грн., диван синьо-жовтий 1500 грн, на загальну суму 15500 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позові вимоги підтримали та їх збільшили, просили збільшенні позовні вимоги задовольнити. В подальшому позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Позивач подала до суду заяву, де змінила позовні вимоги та просила визнати 23/50 частки домоволодіння [ADDRESS] спільним сумісним майном подружжя; розділити його за варіантом №1 (додатки 13-14), згідно висновку експерта за результатами проведення експертизи; визнати за нею право власності на частку зазначеного домоволодіння згідно вказаного варіанту експертизи, стягнути з відповідача на її користь компенсацію 1/2 вартості транспортного засобу станом на день подання позову в розмірі 44350 грн. Виділити у власність їй перераховане в позові майно. Стягнути з відповідача на її користь різницю у вартості часток домоволодіння в розмірі 5302,50 грн. та судові витрати у розмірі 25453 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] , його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково. Не заперечували щодо розподілу частини будинку [ADDRESS] , яка була придбана ними спільно за час шлюбу, але заперечували щодо розподілу частини цього будинку, власником якої є відповідач за договором довічного утримання. Відповідач зазначив, що за бабусею [PERSON] доглядав він та його мати, він купував їй ліки за свої кошти, кошти на її утримання також надавала його мати, позивач догляд за нею не здійснювала. В зазначеному будинку під час шлюбу було проведено газ, зроблено опалення, водовідведення, були поміняні вікна, двері. На це все давала кошти його мати. Заперечували щодо поділу автомобіля, так як він був відчужений його матері, в подальшому вона даний автомобіль також продала іншій особі. Кошти на купівлю автомобіля були позичені, частину на його купівлю дала його мати, частину було взято кредит у Приватбанку. Щодо поділу меблів, які були придбані за час шлюбу він не заперечував. В подальшому в судове засідання відповідач та його представник не з`явилися. Представник відповідача подав до суду заяву, де просив розглянути справу у їхню відсутність. Зазначає наступне: позивач заперечує проти розподілу транспортного засобу, оскільки він відчужений під час шлюбу, а на його купівлю кошти були позичені. Щодо розподілу житлового будинку позивач погоджується на варіант № 5-6 експертизи, оскільки у всіх інших варіантах будинок розподіляється навпіл, що порушує його права, бо 1/2 частка будинку набута відповідачем до шлюбу по договору довічного утримання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала наступні пояснення, що вона тривалий час знає сторони по справі, позивача вона знала ще до її шлюбу з відповідачем, а відповідач - це її однокласник. В будинку, де проживали сторони по справі, по [ADDRESS] , проживала також бабуся відповідача [PERSON] . Вона була вхожа в їхню сім`ю, часто її відвідувала. Вона за освітою медик, відвідувала бабусю відповідача, яка хворіла та потребувала догляду та лікування, робила її уколи. Їй відомо, що були вкладенні кошти в будинок, в якому проживали позивач та відповідач. Спочатку в ньому було зроблено косметичний ремонт, потім проведено воду, газ, поміняно двері. Це було зроблено за спільні кошти позивача та відповідача. Коли померла бабуся відповідача, позивач також здійснювала її поховання, робила поминальні обіди на 40 днів, рік. Їй також відомо, що сторони по справі в 2006/2007 роках спочатку купили машину « [INFO] », за власні кошти, пізніше машину «Жигулі». Через декілька років, купили машину «Опель-Вектра». Зазначену машину вони купили, за кошти після продажу раніше куплених машин, та кошти, які вони отримали, після народження третьої дитини. Позивач вимушена була звільнитись з роботи і доглядати бабусю відповідача, так як в останній час свого життя вона перенесла інсульт і потребувала стороннього догляду. Позивач готувала їй їжу та кормила її. Відповідач на той час працював в МЧС. Мати відповідача вона також знає, на той час вона працювала сторожем в дитячому садку, та продавала кондитерські вироби біля лікарні. Її чоловік також переніс інсульт та потребував стороннього догляду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала наступні пояснення, що вона є хрещеною матір`ю трьох дітей сторін по справі. На їх весіллі вона була старшою дружкою. Після одруження, позивач та відповідач стали проживати в будинку, де проживала бабуся відповідача по [ADDRESS] . В 2005 році до будинку був проведений газ, в 2008 році зробили опалення. Робити ремонт в будинку допомагав брат позивача. В 2006 році сторони по справі купили другу половину будинку, в якому проживали. За час спільного проживання, після смерті бабусі відповідача було підведено до будинку каналізацію. Під час шлюбу ними були придбані машини, спочатку « [PERSON] », потім « [PERSON] », потім «Опель-Вектра». Останній автомобіль було придбано ними, після продажу двох попередніх, та на скільки їй відомо, також за кошти отриманні ними, після народження третьої дитини. На даний автомобіль було встановлено газове обладнання, зроблено ремонт. Даний автомобіль було продано відповідачем. Діти сторін по справі хворіють, наскільки їй відомо, крім аліментів, відповідач їм нічим не допомагає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав наступні пояснення, що він є рідним братом позивача. Він допомагав робити їм ремонт в будинку, в якому вони проживали, гроші за це він не брав, вартість будинку, після проведення до нього води, обладнання в ньому опалення, проведеного ремонту збільшилась в декілька разів. Відповідач нічим в ремонті будинку не допомагав. За час шлюбу його сестра та відповідач придбали машини, спочатку « [PERSON] », потім « [PERSON] ». Після їх продажу було придбано машину «Опель-Вектра». Бабусю відповідача допомагала доглядати позивач по справі, так як вона хворіла, і потребувала сторонньої допомоги, особливо після перенесеного інсульту. Заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, матеріали інвентаризаційної справи суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 15.09.2001 року (а.с.5 т.1). Від даного шлюбу народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9, 10 т.1) . Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 15 березня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.230 т.1). Відповідно до судового наказу від 11.09.2017, виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їхніх трьох дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.08.2017 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.128 т.1). Станом на 31.12.2018 існує заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 4572,92 грн. (а.с.133 т.1). Згідно договору довічного утримання від 29 листопада 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за № 1341, [PERSON] передано у власність 23/50 частини жилого будинку з відповідною часткою надвірних будівель по [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу частини будинку від 03 травня 2006 року посвідченого державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-296, [PERSON] належить 9/50 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу частки будинку від 20 березня 2006 року посвідченого державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Малярчук Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-209, [PERSON] належить 9/25 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд по [ADDRESS] (а.с.12,13,14 т.1). Згідно довідки незалежного оцінювача від 04.01.2018 №01/18, проведений аналіз ринку купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих у м. Могилів-Подільський Вінницької області на січень місяць 2018 року, дозволяє зробити висновок, що середньо-ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] загальною площею 154 кв.м. станом на 04 січня 2018 року складає 3000 доларів США, що еквівалентно 83670 грн. (а.с.15 т.1). Згідно довідки від 10.01.2018, та довідки №134 від 22.04.2019, виданих головою квартального комітету №2 «Вокзальний» Варшавська О.М. проживала в [ADDRESS] , з 15 вересня 2001 року по теперішній час. До складу її сім`ї входять троє її дітей, які знаходяться на її утриманні (а.с.11 т.1). Згідно довідки від 22.03.2019, виданої головою квартального комітету №2 «Вокзальний», позивач проживала з відповідачем за адресою: [ADDRESS] , з 15.09.2001 у спільному будинку з [PERSON] , здійснюючи за нею догляд та поховання (а.с.131 т.1). Відповідно до повідомлення Територіального сервісного центру від 14.06.2018 №31/2/0543-с-12, транспортний засіб OPEL OMEGA перереєстрований з громадянки [PERSON] згідно ДКП ТСЦ 0543/2018/810024 від 02.02.2018 на громадянина [PERSON] ; вищезазначений транспортний засіб був зареєстрований за громадянином [PERSON] [INFO] . Згідно договору купівлі-продажу від 08.08.2017 [PERSON] продав автомобіль OPEL OMEGA, номерний знак [NUMBER] , [PERSON] за ціною 25100 грн. В п.1.2. договору зазначено, що продавець гарантує, що майно, яке є предметом продажу за даним договором, належить йому на праві власності, не обтяжене арештом, у розшуку, заставі не перебуває, не являється предметом спору в суді. На даному договорі стоять підписи продавця та покупця (а.с.65, т.1). Згідно довідки незалежного оцінювача від 10.01.2018 №02/18, проведений аналіз ринку купівлі-продажу автомобіля «Опель-Омега», 1997 року випуску, його вартість станом на 10 січня 2018 року становить 141000 грн. (а.с.19 т.1). Відповідно до договору купівлі-продажу 0543/2017/573498 від 08.08.2017 [PERSON] продав, а [PERSON] купила автомобіль «Опель-Омега», номерний знак [NUMBER] . В п.1.2. договору зазначено, що продавець гарантує, що майно, яке є предметом продажу за даним договором, належить йому на праві власності, не обтяжене арештом, у розшуку, заставі не перебуває, не являється предметом спору в суді. На даному договорі стоять підписи продавця та покупця (а.с.66,67 т.1). Згідно висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №ОС-408 від 30.04.2021, експертом визначено варіанти розподілу спірного домоволодіння та його вартість (а.с.24-114 т.2). Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №23-04/2021 КЕ від 23.04.2021, експертом визначено ринкову вартість автомобіля станом на день продажу, на день звернення з позовом до суду та на день проведення експертизи (а.с.115-127 т.2). За час спільного проживання до будинку, в якому проживали сторони по справі було проведено газ, що підтверджується технічними умовами №1627 та типовим договором про надання послуг з газопостачання від 22.12.06 (а.с.233,234 т.1). Відповідно ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як передбачено\~ст.\~65\~СК \~України,\~дружина,\~чоловік розпоряджаються\~майном,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~за взаємною\~згодою. При\~укладенні договорів\~одним із\~подружжя вважається,\~що він\~діє за\~згодою другого\~з подружжя.\~Дружина,\~чоловік має\~право на\~звернення до\~суду з\~позовом про\~визнання договору\~недійсним як\~такого,\~що укладений\~другим із\~подружжя без\~її,\~його згоди,\~якщо цей\~договір виходить\~за межі\~дрібного побутового. Для\~укладення одним\~із подружжя\~договорів,\~які потребують\~нотаріального посвідчення\~і (або)\~державної реєстрації,\~а також\~договорів стосовно\~цінного майна,\~згода другого\~з подружжя\~має бути\~подана письмово. Згода\~на укладення\~договору,\~який потребує\~нотаріального посвідчення\~і (або)\~державної реєстрації,\~має бути\~нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відповідно до ч.1\~ст.69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1\~ст.70 СК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.2\~ст.372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, у благоустрій 23/50 частки домоволодіння [ADDRESS] сторонами за час шлюбу було вкладено значні кошти та проведений великий обсяг ремонтних робіт в результаті чого 23/50 частки домоволодіння значно виросли у своїй вартості (проведено газифікацію, зроблено водовідведення, каналізацію та ремонт). Визнаючи 23/50 частки домоволодіння [ADDRESS] спільним сумісним майном подружжя, суд бере до уваги та обставину, що право власності на це майно за договором довічного утримання відповідач набув, перебуваючи у шлюбі з позивачем. Умови даного договору виконувалися як відповідачем так і позивачем, а отже його укладення та виконання було в інтересах сім`ї. В судовому засіданні також було встановлено, що позивач проживала в одному будинку з [PERSON] , здійснювала за нею догляд, утримувала її та здійснювала поховання. Тобто, як і відповідач, виконувала вимоги договору довічного утримання. Вказані обставини підтверджуються як доказами наявними в матеріалах справи, так і показами свідків. Тому суд вважає за необхідне визнати 23/50 частки домоволодіння [ADDRESS] спільним сумісним майном подружжя, в результаті чого розподілу між ними підлягає все домоволодіння. Крім того, як встановлено судом відповідачем було продано транспортний засіб, який був придбаний у шлюбі та є спільним сумісним майном подружжя, без відома та згоди позивача про що свідчить договір купівлі-продажу транспортного засобу. При цьому відповідачем не надано доказів зворотного, оскільки транспортний засіб було відчужено під час шлюбу на що необхідна була згода другого з подружжя. Відповідно до висновків Верховного суду у подібних правовідносинах (Постанова Верховного суду від 03.10.2018 у справі №127/1029/15-ц), вартість майна, що підлягає розподілу необхідно визначати виходячи з дійсної її вартості на час розгляду справи, такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі, у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. А тому вимогу позивача щодо стягнення з відповідача компенсації 1/2 вартості транспортного засобу станом на день подання позову до суду слід задовольнити частково. З урахуванням зазначеного, суд при визначенні розміру компенсації за транспортний засіб, яка підлягає до стягнення, бере до уваги вартість автомобіля визначену станом на дату проведення автотоварознавчої експертизи, тобто на час розгляду справи, згідно висновку експерта в розмірі 72965,00 грн. В даному випадку розмір компенсації за транспортний засіб, яка підлягає до стягнення, становить 36482,50 грн. Враховуючи викладене вище, положення вказаних вище норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, визнати 23/50 частки домоволодіння [ADDRESS] спільним сумісним майном подружжя; розділити його за варіантом №1 (додатки 13-14), згідно висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №ОС-408 від 30.04.2021, стягнувши з відповідача на користь позивача компенсацію вартості часток в розмірі 5302,50 грн.; визнати за позивачем право власності на 49/100 частки зазначеного домоволодіння. Стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за транспортний засіб в розмірі 36482,50 грн. Виділити у власність позивачу перераховане в позові майно (меблі, побутову техніку). Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати, згідно наданих нею доказів та пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 24908,89 грн. (25453 х 360162,5 (вартість задоволених позовних вимог) : 368030 (вартість заявлених позовних вимог) = 24908,89). Решту судових витрат залишити за позивачем. На підставі На підставі ст.57,60,62,65,69,70 СК України, ст. 372 ЦК України;

Outcome: partial