Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що має з відповідачем спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо. Зазначає, що не має можливості одна забезпечити належний рівень життя дитині, відповідач є здоровим та працездатним має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Відтак просить позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 16.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала суду 15.04.2022 заяву у якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Вказала, що відповідач протягом тривалого часу у добровільному порядку не надавав жодної матеріальної допомоги та не виявляв бажання у спілкуванні з дитиною. Покликання у відзиві відповідача на те, що у нього на утриманні перебуває матір пенсійного віку заперечує, оскільки відповідач з матір`ю не проживає, з матір`ю проживає її донька з сім`єю, яка займається її утриманням. Крім цього матір є пенсіонером та отримує пенсію. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву у якому вказав, що позов заперечує. Вказав, що добровільно надає кошти на утримання дитини, додатково купляв продукти, одяг, подарунки до свят дитині та матері дитини. Зазанчив, що на його утриманні перебуває матір [PERSON] , 1960р.н., котра є пенсіонером. Просив суд врахувати те, що офіційно не працює. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою . Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Виходячи із зазначеного положення у разі відсутності домовленості між батьками щодо способу утримання спір з приводу стягнення аліментів вирішується судом. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , 2012р.н. Як вбачається із матеріалів справи відповідач офіційно не працевлаштований. Доказів протилежного позивачем не надано. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає із матір`ю та в добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік, стан здоров`я, матеріальне становище сторін та малолітньої дитини, те, що відповідач не працює, хоча є працездатним, має задовільній стан здоров`я /наявність захворювань жодними доказами не підтверджена/, спільна донька сторін проживає та перебувають на утриманні позивача. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, можливість для нього сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, позивачкою не доведена. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягають до задоволення частково, а саме, слід визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, що на даний час становитиме більш, ніж половину суми необхідної для забезпечення першочергових потреб неповнолітньої дочки (більш, ніж половина прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку), починаючи з 02 грудня 2021 року і до досягнення нею повноліття. Суд вважає необгрунтованою вимогу в частині стягнення аліментів у розмірі 3000 грн., оскільки позивачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про щомісячні витрати на утримання дитини у зазначеному розмірі. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191, 192 СК України та

Outcome: partial