Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка разом з відповідачем зареєстрували шлюб 24.09.2013 року. Від спільного шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Незважаючи на спільне проживання сторін, їх неповнолітня дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки, відповідач коштів на утримання дитини не надає. Досягнути домовленості щодо розміру аліментів та участі відповідача в утриманні та вихованні доньки сторони не можуть. Таким чином, позивачка просила суд стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітної доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх доходів, щомісячно. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою суду від 13.01.2022 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. У встановлений законодавством строк для подання відзиву від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. В судове засіданні сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Від представника позивачки [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивачки, позовні вимоги остання підтримує та просить задовольнити. Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.09.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 24.09.2013 року складено відповідний актовий запис №2547, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно Довідки № 557 від 06.12.2021 року, [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Склад її сім`ї: [PERSON] (чоловік), [PERSON] (донька). (а.с.11). Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. (ч. 1 ст. 181 СК України). Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 182 СК. України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 2 ст. 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у частці від доходу відповідача, з урахуванням положень статті 181 СК України, розмір аліментів слід визначити у частці від доходу відповідача. Відповідно до частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Тому, враховуючи вікову категорію дитини та звичайні її потреби, суд вважає, що розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, є необхідним та достатнім для утримання неповнолітньої доньки від одного з батьків. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також враховуючи що відповідно до ч.2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору, згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 908,00 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved