Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 62461,13 грн, витрати на проведення оцінки майна з визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю, в сумі 2800 грн; 2000 грн за послуги евакуатора; моральну шкоду в сумі 10000 грн та сплачений судовий збір в розмірі 1748 грн. витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 4 березня 2019 року за участю [PERSON] трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою суду встановлено вину [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Автомобіль, яким керував [PERSON] , на момент ДТП транспортний засіб Mercedes Benz 1320, VIN [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований в ПрАТ СК "ПРОВІДНА" (поліс №АК 8485056). На час укладення договору страхування вказаний транспортний засіб мав реєстраційний номер [NUMBER] і належав ТОВ "ПРОД-ТРАНС". Після зміни власника цього транспортного засобу (на момент ДТП він належав ТОВ "ЛОГО-ТРАНС), він був зареєстрований і йому присвоєно реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Як відомо, за вказаним страховим полісом відповідачем виплачене страхове відшкодування власнику транспортного засобу Honda Civic, реєстраційний номерний знак [NUMBER] [PERSON] , який був учасником вказаної ДТП. Проте, йому ПрАТ СК "ПРОВІДНА" відмовило у виплаті страхового відшкодування, хоча відповідач ПрАТ СК "ПРОВІДНА" визнавала факт дії її страхового полісу на момент ДТП. На підставі ст.1172 ЦК України завдана йому шкода повинна бути стягнена з відповідача. Ухвалою суду від 04 листопада 2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. 26.01.2021 року суд отримав відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що ні позивач, ні страхувальник протягом трох робочих днів після настання ДТП не надали до ПрАТ СК "ПРОВІДНА" повідомлення про ДТП. З повідомленням про ДТП, яка сталася 04.03.2019 року позивач звернувся до ПрАТ СК "ПРОВІДНА" лише 10.04.2019 року. Підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є невиконання своїх обов"язків п.33.3 ст.33 п.37.1.3. ст.37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просять позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. У відзиві на позовну заяву, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі; провести розгляд справи за відсутністю представника відповідача. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи в судовому засіданні, передбачені ч.2 ст.223 ЦПК України, відсутні. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідка [PERSON] , з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 4 березня 2019 року в м.Рівне по вул.Соборна, 420 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки Mercedes Benz, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки Citroen Berlingo, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду, за інерцією автомобіль Citroen Berlingo виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем Honda Civic, реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП було завдано пошкоджень автомобілю марки Citroen Berlingo, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 24 листопада 2015 року. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 березня 2019 року (набрала законної сили 2 квітня 2019 року) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. \~ \~ \~ \~Постановою Рівненського апеляційного суду від 10.12.2020 року апеляційну скаргу ТОВ "ЛОГО-ТРАНС" задоволено частково. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22.09.2020 року скасовано. У задоволенні позову [PERSON] до ТОВ "ЛОГО-ТРАНС", третя особа [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою відмовлено. Як встановлено судом, згідно полісу № АМ/8933135, транспортний засіб марки Mercedes Benz 1320, VIN [NUMBER] , застрахований ТОВ «ЛОГО-ТРАНС» у ПрАТ «СК «ВУСО» на строк з 5 лютого 2019 року по 4 лютого 2020 року з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100000 грн. 6 березня 2019 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 18 березня 2019 року [PERSON] подав у страхову компанію заяву про виплату страхового відшкодування. 20 березня 2019 року аварійним комісаром проведено огляд пошкодженого автомобіля, належного позивачу, про що свідчить акт огляду колісного транспортного засобу. 15 квітня 2019 року ПрАТ «СК «ВУСО» повідомлено позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі ст.989 ЦК України, оскільки в ході розгляду справи страховою компанією було встановлено, що на момент настання ДТП автомобіль Mercedes Benz 1320, VIN [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «СК «Провідна» за полісом № АК/8485056 від 10 серпня 2018 року. Наявність полісу № АК/8485056, діючого до 10 серпня 2019 року, підтверджується витягом з Централізованої бази Моторного (транспортного) страхового бюро України та повідомленням ТОВ «ЛОГО-ТРАНС». Страховий поліс № АК/8485056 від 10 серпня 2018 року, яким забезпечено транспортний засіб Mercedes Benz 1320, VIN [NUMBER] , укладало ТОВ «Прод-транс», оскільки станом на 11 серпня 2018 року було власником зазначеного транспортного засобу. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100000 грн. Отримавши відмову ПрАТ «СК «ВУСО» у виплаті страхового відшкодування з підстав нікчемності договору страхування, позивач звернувся з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до ПрАТ «СК «Провідна». 3 травня 2019 року ПрАТ «СК «Провідна» відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування за пошкоджений 4 березня 2019 року транспортний засіб, оскільки після ДТП ним частково відремонтовано автомобіль, що позбавило страховика можливості встановити розмір нанесеного матеріального збитку і відшкодувати заподіяну шкоду. Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] № 76/19 від 19 грудня 2019 року про визначення вартості матеріального збитку матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Citroen Berlingo, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження в ДТП станом на дату ДТП 4 березня 2019 року з врахуванням ПДВ складає 83487,95 грн. У вказаному звіті зазначено, що автомобіль відновлювати економічно недоцільно, оскільки вартість відновлювального ремонту (125774,74 грн) перевищує ринкову вартість автомобіля до його пошкодження в ДТП (83487,95 грн). З метою оцінки ринкової вартості пошкодженого КТЗ (вартості автомобіля після ДТП)позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] . Згідно звіту № 21/20 від 20 липня 2020 року ринкова вартість автомобіля Citroen Berlingo, державний реєстраційний номер [NUMBER] , після ДТП (працездатних складових автомобіля) станом на 4 березня 2019 року становить 21026,82 грн. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Відповідно до статті 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема не збереження транспортного засобу у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно достатті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»)». Відповідно до підпункту 37.1.3. пункту 37.1. статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачені у статті 37 Закону № 1961-IV. Їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19) зроблено висновок, що: «у підпункті 37.1.3 пункту 37.1. статті 37 вищезазначеного Закону передбачено іншу підставу для відмови у відшкодуванні невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на його отримання, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Таким чином, у зазначеній нормі втілено загальний принцип недопустимості формального підходу до вирішення питання про здійснення або нездійснення компенсації і надання пріоритету зовнішній формі юридично значущих дій або бездіяльності над їх змістом і наслідками. Адже підставою для відмови у відшкодуванні визнаються не будь-які порушення регламентованої цим законом процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру». Згідно підпункту 33.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник, а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Потерпілий свій обов`язок виконав, пошкоджений автомобіль був оглянутий представником ПрАТ СК«ВУСО» та складений відповідний акт. Крім того, убачається, що факт настання страхового випадку сторонами не оспорюється. Отримавши відмову ПрАТ «СК «ВУСО» у виплаті страхового відшкодування з підстав нікчемності договору страхування, позивач звернувся з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до ПрАТ «СК «Провідна» та подав заяву про страхове відшкодування та надавав необхідні документи. З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля, була застрахована уПрАТ CК «Провідна» та у ПрАТ СК«ВУСО», а оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду проводилось з участю уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції, а також з притягненням винної особи до адміністративної відповідальності, автомобіль був оглянутий представником ПрАТ СК«ВУСО» майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, лише у частині, яка не підлягає покриттю страховиком (втрата товарної вартості, страховий ліміт тощо). Суд дійшов висновку, що відмова ПрАТ CК «Провідна» у виплаті страхового відшкодування позивачу є незаконною, оскільки така відмова суперечить положенням ЗаконуУкраїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`та обмежує права позивача який для реалізації свого права на отримання страхового відшкодування у законодавчо встановлені строки звернувся до страховика та надав всі необхідні документи. Обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика. За положеннями ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідачем в порушення вказаних вимог не надано альтернативного розрахунку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Citroen Berlingo внаслідок його пошкодження у ДТП. З урахуванням положень ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір завданої позивачу матеріальної шкоди становить: 83487,95 грн (вартість автомобіля до ДТП) - 21026,82 грн (вартість автомобіля після ДТП) = 62461,13 грн. Відтак, вимога позивача щодо стягнення матеріальної шкоди з відповідача в розмірі 62461,13 грн. обґрунтована та підлягає до задоволення. Крім того, позивачем додатково були понесені витрати на проведення оцінки майна з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, згідно рахунку № 76/19 від 18 грудня 2019 року в сумі 2000 грн, які підлягають стягненню з відповідача в якості збитків. Що стосується\~вимог про\~стягнення з\~відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000 грн. суд зазначає наступне. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме, наявність вини особи, яка завдала таку шкоду. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Оскільки, протиправними діяннями відповідача була спричинена моральна шкода, яка полягала у порушенні звичного устрою сім`ї позивача, внаслідок пошкодження автомобіля, незручності щодо пересування, що викликало фізичні та душевні страждання. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Outcome: partial