Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Представник позивача адвокат Саламаха В.Р. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 51390,80 грн., а саме: 49594,18 грн. - суми позики, 3% річних 1796,62 грн., а також стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 06 березня 2020 року та 14 березня 2020 року між позивачкою та відповідачем було укладено договори, відповідно до яких відповідачу було надано позику в сумі 1900,00 доларів США, що складає еквівалент ( за курсом НБУ:26,1022 грн. за 1 долар США станом на 15.11.2021) 49594,18 грн. Відповідач у свою чергу за договором зобов`язався повернути позикодацю таку ж суму грошей (позику) не пізніше 01 вересня 2020 року, що підтверджується розписками позичальника про отримання коштів у борг від 06.03.2020 та 14.03.2020. Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 02 лютого 2022 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. До судового засідання представник позивачки - адвокат Саламаха В.Р. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позов до суду не подав, а тому суд в порядку\~ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. У відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2\~ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати 23 жовтня 2019 року в справі №723/304/16-ц (провадження №14-360цс19) за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Судом встановлено, що 06 березня 2020 року власноруч написав розписку, відповідно до якої останній отримав від позивачки [PERSON] грошові кошти в борг в сумі 900 доларів США терміном до 31.05.2020 року та 14 березня 2020 року власноруч написав розписку, відповідно до якої останній отримав від позивачки [PERSON] грошові кошти в борг в сумі 1000 доларів США терміном до 01.09.2020 року, що підтверджується розписками. Факт написання розписок відповідачем не оспорювався, а тому виникнення боргового зобов`язання за договором позики є встановленим належним доказом, а саме оригіналами даних розписок. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч.1ст.530 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, та не повернув суму позики в обумовлений у договорі строк до часу розгляду справи судом. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до висновку Верховного Суду України, що викладений в Постанові від 02 липня 2014 року у справі 6-79цс14, аналіз норм ст.99 Конституції України, ст.ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов`язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і його виконання є національна валюта України гривня. Сума заборгованості за розписками на час звернення з позовом до суду становить 1900 доларів США, що еквіваленті гривні за офіційним курсом Національного банку України станом на 15.11.2021 складає 26,1022 грн. (100*26,1022), а всього 49594,18 грн. Відповідно до вимог\~ст. 625 ч. 2 ЦК України, на яких позивачка ґрунтує свої позовні вимоги, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою\~статті 625 ЦК України\~нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. У постанові №127/15672/16-ц від 08 листопада 2019 року Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та №922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~статті 625 ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Розмір заборгованості за процентами підтверджується розрахунком, наданим позивачем за період з 01.09.2020 по 15.11.2021, який становить 1796,62 грн. заборгованості за процентами. З огляду на те, що відповідачем не надано ні позивачу, ні суду відомостей іншого розрахунку заборгованості, розрахунок позивача не спростований, відомості про відсутність заборгованості не надані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в межах позовних вимог. У відповідності до положень\~ст. 141 ЦПК України\~у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved