Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем [PERSON] 21 січня 2011 року у Небилівській сільській раді Рожнятівського району Івано-Франківської області, неповнолітніх дітей залишити на проживанні разом з нею, прізвище [PERSON] не змінювати, стягнути з відповідача судові витрати. Також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 6000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог позивачка зіслалася на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 січня 2011 року. Від спільного проживання в них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, а також те, що вони різні за характерами люди, в них різні погляди на життя та сімейні проблеми. Це призвло до того, що на протязі шести років вони спільно не проживають та жодних сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача та вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Діти проживать разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Їй самій важко утримувати дітей, забезпечити їм необхідний рівень життя для їх нормального фізичного та духовного розвитку. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, хоч має\~таку можливість,\~оскільки офіційно\~працевлаштований у\~Республіці Чехія, отримує\~високі доходи,\~а тому\~маєзмогу сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. У зв`язку з тим, що їй самій важко утримувати дітей, вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Родіков І.С. у судове засідання не з`явилися, останній направив суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав, зазначив, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів зазначив, що відповідач погоджується на стягнення з нього аліментів у розмірі 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у відсутності сторін при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ст.247 ч.2 ЦПК України). Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 21.01.2011 вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2011 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5-6). Відповідач [PERSON] не працює, власного житла немає, проживає в будинку батьків по [ADDRESS] в задовільних житлових умовах, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов, складеним комісією Перегінської селищної ради Калуського району 17.03.2022 (а.с. 18). Відповідач [PERSON] хворіє, йому встановлено діагноз: гостра флегмона шиї справа, нагноєний лімфаденіт шиї справа, що підтверджується копією виписки №2502419 із медичної карти амбулаторного ( стаціонарного ) хворого від 16.12.2019 року (а.с. 19). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній ( ст. 55 Сімейного кодексу України ). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають на протязі шести років, шлюбні відносини не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить не змінювати їй прізвище на дошлюбне та залишити їй прізвище [PERSON] , суд доходить висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України ( частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року ) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2022 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний матеріально надавати допомогу матері (у вигляді сплати аліментів) для утримання дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дітей, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей, визначений законодавством прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, який на час ухвалення рішення становить 2618 грн., матеріальний стан позивачки, яка непрацює, має на утриманні малолітніх дітей, враховує той факт, що на відміну від відповідача, діти проживають разом з позивачкою і вона несе більші витрати пов`язані з вихованням та утриманням дітей, а також враховує потреби дітей на їх фізичний та духовний розвиток, думку представника відповідача, який у своїй заяві поданій до суду, позов визнав частково у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину. Разом з цим, суд враховує фізичний та майновий стан відповідача, який є молодою особою працездатного віку, інших утриманців крім дочок [PERSON] та [PERSON] немає, оскільки доказів протилежного суду не надано, а тому суд вважає вимогу позивачки про стягнення аліментів підставною, однак у меншому розмірі ніж нею заявлено, оскільки останньою переконливих доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 6000 грн. на кожну дитину щомісячно не надано. Таким чином, суд вважає, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень на кожну дитину щомісячно. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 992 грн. 40 коп., що підлягають стягненню з відповідача на її користь у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог в частині розірвання шлюбу. Беручи до уваги, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду в частині стягнення аліментів, судовий збір в розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial