Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . У обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що йому на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок [ADDRESS] . За цією адресою зареєстрована [PERSON] , [INFO] , яка є його колишньою дружиною. Однак відповідач не проживає в зазначеному будинку з 2019 року. [PERSON] не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у приміщенні немає, будинком вона не цікавиться. Перешкод у користуванні жилим приміщенням ні він ні інші члени його сім`ї відповідачу не чинили. Факт реєстрації відповідача порушує його право на вільне розпорядження і користування майном. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомила. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 17 листопада 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1579 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 285102655 (а. с. 7-10, 11). Відповідно до довідки № 40 від 25 січня 2022 року, виданої виконкомом Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка з 2020 року за даною адресою не проживає. (а. с. 12) Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.05.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. На підставі ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи рішення по суті суд враховує, що відповідач у будинку [ADDRESS] не проживає з 2020 року, інтересу до житла не виявляє, витрати по утриманню житла не несе, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved