Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

21.02.2022 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про встановлення факту родинних стосунків і визнання права власності на спадкове нерухоме майно, мотивуючи свій заяву тим, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON] , [INFO] . Матір позивача [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На день смерті [PERSON] проживала в [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] та позивачем. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина право на земельну частку ( пай) в землях КСП « імені Шевченка» Рожищенського району Волинської області, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку ( пай) серії ВЛ № 0194883, виданого на підставі розпорядження РДА від 21.03.1997 року № 91, зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) № 1476 від 24.03.1997 року. На даний час цей сертифікат втрачено. Отримати дублікат сертифіката у Луцькому районному відділі № 4 Головного управління Держгеокадастру у Волинській області неможливо через відсутність відповідних бланків. [PERSON] , як єдиний спадкоємець першої черги, прийняла спадщину після смерті [PERSON] , шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном садіння городу, збирання врожаю, доглядом та ремонтом житлового будинку, однак не оформила своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину, а саме на земельні ділянки площею 1, 0324 га та 1, 6179 га. Однак, на звернення позивача до приватного нотаріуса С.П. Матвійчук про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю доказів родинних відносин [PERSON] з померлою її матір`ю [PERSON] , а саме, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Просить встановити факт родинних стосунків, а саме, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та визнати за ним право на земельну частку ( пай) в землях КСП « імені Шевченка», площею 3, 27 га ( умовних кадастрових гектарах), вартістю 55\~174, 36 грн, яке належало [PERSON] на підставі сертифіката ВЛ № 0194883, виданого на підставі розпорядження РДА від 21.03.1997 року № 91, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) від 24.03.1997 року № 1476. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 21.02.2022 року позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків. 23.02.2022 року позивач подав до суду заяву на усунення, вказаних в ухвалі від 21.02.2022 року, недоліків ( ас 22-23). Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 01.03.2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, витребувані додаткові матеріали і підготовче засідання призначено на 22.03.2022 року ( ас 24-25). 14.03.2022 року на виконання вимог ухвали від 01.03.2022 року приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області С.П. Матвійчук надала відповідь на запит і копії матеріалів спадкової справи № 94/2015 року, заведеної після смерті [PERSON] ( ас 32-44). Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 22.03.2022 року підготовче провадження закрито, призначено справу до розгляду у судовому засіданні по суті на 07.04.2022 року ( ас 51-53), в якому оголошено перерву на 28.04.2022 року. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у заяві, просив позов задовольнити. Додатково суду пояснив, що приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно - право на земельну частку ( пай) в землях КСП « імені Шевченка», площею 3, 27 га ( умовних кадастрових гектарах), вартістю 55\~174, 36 грн, шляхом видачі довідки з роз`ясненням причин відмови, а саме: відсутність доказів родинних відносин [PERSON] з померлою її матір`ю [PERSON] . Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце проведення судового засідання. Проте, 21.03.2022 року, 05.04.2022 року і 28.04.2022 року представник Рожищенської міської ради Волинської області подав через канцелярію суду письмові заяви, в яких просить розглядати справу за відсутності представників відповідача, проти заявлених вимог не заперечують ( ас 45, 62, 82). Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. Суд, заслухавши думку представника позивача, ухвалив розглядати справу у відсутності позивача та представника відповідача, згідно частини 1 статті 223 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю якої записана [PERSON] ( ас 8). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] стверджено, що [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого значиться [PERSON] ( ас 9). Копією актового запису про смерть № 20 стверджено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] ( ас 16). З копії свідоцтва про смерть актовий запис № 3, серії [NUMBER] , слідує, що [INFO] померла [PERSON] ( ас 10). Постановою Волинського апеляційного суду від 09.11.2021 року у справі № 167/443/21 встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є бабою [PERSON] , [INFO] ( ас 14-15). З архівної довідки від 04.02.2022 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , батько: [PERSON] , син [PERSON] , мати: [PERSON] , дочка [PERSON] ( ас 13). З довідки виконавчого комітету Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 3 лютого 2022 року № 34 ( ас 4), виписки виконавчого комітету Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 3 лютого 2022 року № 35 ( ас 5), довідки Пожарківської сільської ради від 8 грудня 2020 року № 481 ( ас 6), інформації ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 22.12.2021 року ( ас 7), довідки Пожарківської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 04.09.2015 року № 319 ( ас 40), вбачається, що згідно погосподарської книги № 2 (за 1996-2000 роки, за 2006-2010 роки) [PERSON] до дня смерті проживала на [ADDRESS] , разом зі своєю дочкою [PERSON] та онуком [PERSON] . За померлою [INFO] [PERSON] значиться право на земельну частку ( пай), згідно сертифікату серії ВЛ № 0148032, виданого Рожищенською районною державною адміністрацією Волинської області від 24 березня 1997 року, а також право на земельну частку ( пай), серії ВЛ № 0194883, виданого на підставі розпорядження РДА від 21.03.1997 року № 91, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) від 24.03.1997 року № 1476. Заповіт від імені [PERSON] в Пожарківській сільській раді не посвідчувався. Крім [PERSON] інших спадкоємців немає. З копії довідки приватного нотаріуса Матвійчук С. П. від 12 січня 2020 року № 5/01-16 вбачається, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у [PERSON] відсутні докази родинних відносин [PERSON] та [PERSON] ( ас 12). З показів допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] убачається, що дійсно [PERSON] від народження проживав з бабою [PERSON] та матір`ю [PERSON] , яка до одруження з [PERSON] мала прізвище « [PERSON] ». Шлюб був церковним, тому документів, які б підтверджували укладення шлюбу, немає. Надаючи правову оцінку установленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Згідно пункту 1 частини 1\~статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 1\~статті 319 ЦПК України\~у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Проаналізувавши вище перелічені докази на предмет відповідності у них прізвищ, імен та по батькові, місця проживання, дати і місця смерті, у їх хронологічному та родинному зв`язку, оцінивши їх в своїй сукупності, суд доходить висновку про наявність достатніх підстав вважати, що померлі [PERSON] та [PERSON] були рідними мамою та донькою, і такий родинний зв`язок між ними жодному сумніву не піддається. Встановлено, що заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку юридично підтвердити родинні стосунки між [PERSON] і [PERSON] , і оскільки встановлення даного факту необхідно йому для оформлення своїх спадкових прав, породжує юридичні наслідки, а дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності підтверджуються факт, який просить встановити [PERSON] , тому позовна заява в частині вимог про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. В частині вимог про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на день її смерті належало спадкове майно - право на земельну частку ( пай), серії ВЛ № 0194883, виданого на підставі розпорядження РДА від 21.03.1997 року № 91, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) від 24.03.1997 року № 1476 ( ас 7). Дане спадкове майно, у встановленому законом порядку та строки, прийняла у власність [PERSON] , згідно пункту 1 частини1 статті 549 ЦК 1963 року, в редакції станом на 01.12.1998 року, але не оформила своїх спадкових справ. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на день її смерті [INFO] , належало спадкове майно - право на земельну частку ( пай), серії ВЛ № 0194883, виданого на підставі розпорядження РДА від 21.03.1997 року № 91, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) від 24.03.1997 року № 1476. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] її син [PERSON] прийняв спадщину земельні ділянки розміром 1, 0324 га і 1, 6179 га з цільовим призначенням: товарне сільськогосподарське виробництво, і йому були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №№ 878, 879 від 08.09.2020 року ( ас 11, 11 зв). Крім того, рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 13.10.2015 року у справі № 167/1237/15-ц за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами в [ADDRESS] , як на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , оскільки у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я померлої [PERSON] на спадкове нерухоме майно, що стверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.09.2015 року ( ас 41). З роз`яснень пункту 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Відповідно до частини\~3 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,\~нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус\~протягом трьох робочих днів виносить постанову\~про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії\~ це процесуальний документ, який підтверджує факт відмови нотаріуса чи посадової особи у вчиненні конкретної нотаріальної дії з підстав, передбачених законом. У постанові\~про відмову\~зазначаються:\~дата винесення\~постанови;\~прізвище,\~ініціали нотаріуса,\~який виніс\~постанову,\~найменування та\~місцезнаходження державної\~нотаріальної контори\~або найменування\~нотаріального округу\~та адреса\~розташування робочого\~місця приватного\~нотаріуса;\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові\~фізичної особи,\~яка звернулася\~за вчиненням\~нотаріальної дії,\~місце її\~проживання або\~найменування і\~місцезнаходження юридичної\~особи;\~ про\~вчинення якої\~нотаріальної дії\~просила особа,\~що звернулася\~до нотаріуса\~(короткий\~зміст прохання);\~причини відмови\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~з посиланням\~на чинне\~законодавство;\~порядок і\~строки оскарження\~відмови з\~посиланням на\~норми цивільного\~процесуального законодавства. З матеріалів спадкової справи № 94/2015 вбачається, що нотаріусом не було ухвалено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на спадкове майно померлої [PERSON] , а саме - право власності на право на земельну частку ( пай) в землях КСП « імені Шевченка» Рожищенського району Волинської області розміром 3, 27 га ( умовних кадастрових гектарах), вартістю 55\~174 грн 36 копійок ( ас 33-44). Згідно абзаців 8-12 пункту 1 листа Вищого Спеціалізованого суда України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № \~24-753/0/4-13, вирішуючи питання про те, чи підлягають розгляду судом справи про право на спадкування без попереднього звернення особи до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину та відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, судам потрібно враховувати наступне. Главою 86\~ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема,\~Законом України " Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7\~" Про судову практику в справах про спадкування" ( далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). Відмова у відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 2 ст. 122\~ЦПК) або закриття провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК) не допускається з огляду на вичерпний перелік підстав вчинення таких процесуальних дій, визначених ЦПК. Судам потрібно брати до уваги, що спори про спадкування підлягають розгляду судами виключно у порядку цивільного судочинства. Відмова у відкритті провадження у справі ( п. 1 ч. 2 ст. 122\~ЦПК) або закриття провадження у справі ( п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК) з тих підстав, що заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, не відповідають зазначеним вимогам процесуального законодавства. Постановлення ухвали про закриття провадження у справі без зазначення, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ, суперечить також вимогам ст. 206 ЦПК. Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Таким чином, заявлена вимога [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно не підлягає до задоволення, оскільки, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В даному випадку позивачем не наведено доводів та не надано доказів неможливості реалізувати своє спадкове право у нотаріальному порядку, а саме постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи вищенаведене у сукупності, у позові в частині вимог про визнання права власності на спадкове нерухоме майно слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог в цій частині позовної заяви. Відповідно до\~статті 141 ЦПК\~України судові витрати слід залишити за позивачем, відповідно до клопотання представника позивача.

Outcome: partial