Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. Заявниця просить встановити факт, постійного проживання [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з 06 серпня 1997 року до [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування зазначає, 15 вересня 1973 року вона та [PERSON] уклали шлюб, а 06 серпня 1997 року шлюб між ними було розірвано. [INFO] помер [PERSON] . Після розірвання шлюбу вони продовжували жити разом у належному їй житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки, спільний побут та бюджет, проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка підтримували шлюбні відносини, піклувалися один про одного. [PERSON] довгий час хворів, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні. Вона постійно підтримувала та доглядала чоловіка. У декларації №0001-Р24К-5М00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, вона зазначена його довіреною особою. По дорученню чоловіка отримувала його пенсійні виплати, про що свідчать банківські квитанції. В усіх епікризах, медичних картках, медичній книжці, направленнях лікаря місце проживання [PERSON] зазначено: [ADDRESS] . Вона доглянула [PERSON] до дня смерті та поховала за власні кошти. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері спадкодавця [PERSON] , серії [NUMBER] від 01.12.1998. У зазначеній квартирі разом з чоловіком зробили ремонт, сплачували усі належні комунальні платежі, що підтверджується квитанціями, виданими на її ім`я про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги. Наразі не може нотаріально оформити свої спадкові права, оскільки відсутні документи про підтвердження факту родинних чи інших відносин з померлим, нотаріус рекомендував звернутись до суду. Спір про право відсутній. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Всі учасники про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.34,35) в судове засідання не з`явилися. Заявниця просить розглядати справу без її участі (а.с.2), а від заінтересованої особи надійшла заява, згідно якої справу просять розглянути у відсутність їхнього представника, не заперечують щодо задоволення заяви (а.с.40). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. [INFO] помер [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.5). 15 вересня 1973 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.7). 06 серпня 1997 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно довідки № 243 від 09.03.2022, виданої директором ТОВ «Житловик-Дубно», [PERSON] дійсно постійно проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] до дня його смерті [INFO] і вели спільне господарство (а.с.11). Згідно Акту про проживання без реєстрації №25 від 09.03.2022, [PERSON] , [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації з 06.08.1997 і до дня своєї смерті [INFO] (а.с.12). [PERSON] на підставі свідоцтва серії [NUMBER] від 01.12.1998 про право на спадщину за заповітом після смерті матері спадкодавця [PERSON] належала квартира [ADDRESS] (а.с.13), комунальні платежі за дане житло сплачені у 2005 році [PERSON] , що підтверджується копіями квитанцій (а.с.23-26). У декларації №0001-Р24К-5М00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, [PERSON] зазначена довіреною особою [PERSON] (а.с.14). В епікризах, медичних картках, медичній книжці, направленнях лікаря місце проживання [PERSON] зазначено: [ADDRESS] (а.с.15 -22). По дорученню [PERSON] [PERSON] отримувала його пенсійні виплати, про що свідчать банківські квитанції (а.с.17). Державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори Рівненської області Тимощук Л. відмовлено у оформленні спадкових прав та рекомендовано звернутись до суду (а.с.27). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, заповіти від імені померлого не посвідчувались, що підтверджується Інформаційними довідками зі спадкового реєстру від 27.04.2022 (а.с.37-39). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Дослідивши докази, суд робить висновок, що заяву необхідно задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] постійно спільно проживали та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] з 06 серпня 1997 року до дня смерті [PERSON] , тобто до [INFO] . Таким чином заявником доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] має для неї юридичне значення. Цей факт встановлюється лише в судовому порядку. Заявниця спільно проживала з померлим не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами. На підставі вищевикладеного, суд задовольняє заяву.

Outcome: approved