Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» (Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] (Відповідачі) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Просять суд винести рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» заборгованість за житлово-комунальні послуги (утримання будинку та прибудинкової території) в розмірі - 11076,43 грн., суму інфляційних збитків в розмірі - 3127,75 грн. та суму 3% річних в розмірі - 521,87 грн., а також стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 24.01.2022 року провадження по справі було відкрито, справу було призначено до розгляду у спрощеному провадженні. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник позивача, відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦПК України, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить повідомлення суду за вих. № 554 від 24.01.2022 року, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подали суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подали до суду відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 01.02.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» розпочало виконання функцій управителя багатоквартирними будинками Центрально-Міського району в м. Кривому Розі, на підставі Договору з Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської. Послуги з утримання позивач надав відповідачу в порядку ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004 р. «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд»; Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р. «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». За період з 01.12.2018 по 01.12.2021 р., позивач надав відповідачам послуги на суму - 11076,43 грн. Відповідно до норм Цивільного кодексу України. а саме ст.. 11 ЦК України, визначено, що «Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.»; ст.. 14 ЦК України, передбачає, що «Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.»; ст. 322 ЦК України. передбачає, що «Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить…». Стаття 379 ЦК України «Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.»; ст.. 382 ЦК України «Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.». Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (ст.. 20), передбачає, «Споживач зобов`язаний: … оплачувати житлово-комунальні послуги…». Згідно ч. 1 ст. 12 «Про житлово-комунальні послуги». Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. На підставі ч. 1 ст. 6, учасниками відносин у сфері житло-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні, колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» «Споживач зобов`язаний: … оплачувати житлово-комунальні послуги…». Відповідно до п.1 ч.3 ст.7 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Згідно п.2 ч.2 ст.8 Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. У відповідності до Постанови Верховного суду України від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13 законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Заходи досудового врегулювання спору не проводилися. В порушення вищезазначених норм, відповідачі не виконали своїх обов`язків, щодо сплати вартості житлово-комунальних послуг та допустили заборгованість перед позивачем у розмірі 11076,43 грн. Стаття 625 ЦК України, визначає, що «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.» Станом на 01.12.2021 інфляційних збитки становлять - 3127,75 грн., 3% річних - 521,87 грн. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» звертався до відповідачів через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу, із заявою про видачу судового наказу, але суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу виніс ухвалу про скасування судового наказу від 07.04.2021 року о справі № 216/1036/21. Тому позивач з метою захисту, свого права та інтересу, змушений звернутися із заявою в позовному провадженні. Відповідно до ст.ст.151,156 Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, споживач зобов`язаний вчасно та у повному обсязі сплачувати вартість наданих житлово-комунальних послуг, а також приймати участь у загальних витратах на обслуговування будинку. Відповідно до норм Цивільного кодексу України. а саме ст. 11 ЦК України, визначено, що «Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування», ст. 14 ЦК України, передбачає, що «Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства», ст. 322 ЦК України передбачає, що «Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить…». Згідно ст. 379 ЦК України «Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них»; ст.. 382 ЦК України «Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.». Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (ст.20), передбачає, «Споживач зобов`язаний: … оплачувати житлово-комунальні послуги…». В порушення вищезазначених норм, відповідач не виконали своїх обов`язків, щодо сплати вартості житлово-комунальних послуг та допустили заборгованість перед позивачем. Стаття 625 ЦК України, визначає, що «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.» За таких обставин суд вважає можливим стягнути з Відповідачів на користь Позивача суму заборгованості за житлово-комунальні послуги за вказаний в позовній заяві період та у вказаній сумі, інфляційні втрати, 3% річних. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Стаття 99 ЦПК України, передбачає, що «У разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.» За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved