Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» суму у розмірі 66585, 61 грн. та судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що 02 жовтня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «АТЛАНТА» в особі Сапунової Людмили Володимирівни було укладено Договір про надання ексклюзивної послуги власнику №45/8 від 02.10.2020 року. Позивачем було проведено роботу з метою продажу об`єкта, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 16.01.2021 року відповідач надав повідомлення, в якому повідомив про відмову від продажу з причини того, що передає квартиру у дар племіннику. Жодних додаткових угод про розірвання Договору або внесення змін до Договору між сторонами не підписувалось. Але, позивачу стало відомо про те, що відповідачем самостійно продано квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить інформаційна довідка з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно №245360786 від 22.02.2021 року. У зв`язку з викладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 20.07.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, але раніше надавала заяви про проведення судових засідань без її участі, на позові наполягала та просила задовольнити у повному обсязі (а.с. 55). Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак від представника до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, заперечували проти задоволення позовних вимог. Крім того, від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заву, свої вимоги обґрунтовує тим, що в своїй позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Атланта» (надалі - ТОВ «Атланта») просить суд стягнути грошові кошти у розмірі: 66585,61 грн., вони це мотивують порушенням умов Договору, а саме згідно Договору з надання ексклюзивної послуги власнику № 4518 від 02.10.2020 р., згідно п.2.1. Замовник доручає, а Виконавець бере на себе обов`язок здійснити комплекс професійних заходів, направлених на пошук покупця на Об`єкт- кватиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , були надані послуги. З моменту підписання Договору, [PERSON] не було прийнято ніяких дій щодо огляду об`єкта від ТОВ «Атланта». ТОВ «Атланта» надала акт демонстрації об`єктів від 16.12.2020 р., позивач вважаю, що він не має прямого доказу про те, що в указані дати були здійснені огляди об`єкту. Оскільки відповідача не ставили до відома про огляд об`єкту, з моменту підписання договору, не брали ані оригіналів, ані копій правовстановлюючих документів на житлове приміщення, тобто квартиру, то його беруть сумніви щодо проведення показу квартири третім особам, бо згідно Договору, а саме п.4.2.3. у день підписання Договору позивач, тобто - «Замовник» повинен був передати ТОВ «Атланта» - «Виконавець», оригінали правовстановлюючих документів на об`єкт або копії оригіналів документів, згідно наданого переліку з підписанням Акту прийому - передачі документів. У відповідача ніхто не попросив принести відповідний вищевказаний пакет документів. Крім того, оскільки, ТОВ «Атланта» є юридичною особою, яка керується в своєї діяльності чинним законодавством України, Статутом, а також внутрішніми правилами, регламентами та іншими локальними актами позивач повинен був направити відповідачу свою завіреним належним чином копію ліцензії або сертифіката на право заняття ріелторською діяльністю, копію установчих документів агентства нерухомості, включаючи довідку про взяття на податковий облік, довіреність агентства нерухомості на ім`я ріелтора та його паспортні дані або викликати для того, щоб відповідач переконався, що дана організація має право надавати ексклюзивну послугу. Також для заключення договірних відносин у відповідача не потребували ані паспорту, ані ідентифікаційного коду, ані правовстановлюючих документів на житлове приміщення (квартиру). Від ріелтора не було надано консультування в питаннях законодавства. За той період, на який був заключений Договір з ТОВ «Атланта», у нього виникли сімейні обставини, за якими було вирішено, не продавати квартиру скориставшись ріелторськими послугами, а подарувати племіннику, тим самим посилаючись на повідомлення, яке надано у ТОВ «Атланта» від 16.01.2021 р., про що вони згодом сказали племіннику, але він відмовився від дарування квартири, про що дізнався згодом, після того, як розірвали договірні відносини з ТОВ «Атланта», не питаючи думки племінника. Усною відповіддю від ТОВ «Атланта» на повідомлення пообіцяли відповідачу підготувати додаткову угоду на розірвання договірних відносин згідно п. 3.2.1. Договору. У зв`язку з чим, просив позовні вимоги ТОВ «Атланта» залишити без задоволення (а.с. 43-48, 50-54). 06.09.2021 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої зазначає, що відповідач стверджує те, що позивачем нібито не брались копії правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомості, копії паспорту та коду відповідача. Але, дані твердження не відповідають дійсності та спростовуються наступним: копії правовстановлюючих документів надавались відповідачем Позивачу (копії додаються). Відповідач не тільки надавав копію паспорту та коду, але й завірив ці копії власноруч за допомогою власного підпису (копії додаються). Також відповідач стверджує про те, що позивачем не було направлено копій ліцензії чи сертифікату на заняття ріелторською діяльністю та установчі документи позивача. Відповідач взагалі не звертався з вимогою надати такі документи, але у разі необхідності, інформація про юридичну особу та про систему оподаткування є публічною та знаходиться у відкритому доступі в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та у Реєстрі платників єдиного податку відповідно, та копії документів про юридичну особу містяться у кутку споживача в офісах Позивача. Щодо ліцензування, згідно чинного законодавства, а саме статтею 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» передбачено перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню. Ріелторська діяльність не підпадає під перелік послуг, що підлягають ліцензуванню. Питання сертифікації регулюється Законом України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», згідно якого сертифікація - підтвердження відповідності третьою стороною, яке стосується продукції, процесів, послуг, систем або персоналу. Ані цим Законом, ані будь-якими іншими актами чинного законодавства України не встановлено вимогу щодо сертифікації ріелторських послуг. Крім того, відсутні й вимоги до суб`єктів господарювання, що надають ексклюзивні послуги в сфері нерухомості. Враховуючи вищезазначене, твердження відповідача про ненадання зазначених документів позивачем, не відповідають дійсності та чинному законодавству України, та не мають значення до виниклих правовідносин. Щодо тверджень відповідача про нібито обіцянки позивача підготувати додаткову угоду про розірвання договору. Дані твердження відповідача нічим не підтверджуються (а.с. 60-62). Судом, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, що 02 жовтня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «АТЛАНТА» в особі Сапунової Людмили Володимирівни було укладено Договір про надання ексклюзивної послуги власнику №45/8 від 02.10.2020 року (а.с. 6). Відповідно до п. 2.1. Договору, на час дії Договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе обов`язок здійснити комплекс професійних заходів, направлених на пошук покупця на Об`єкт - квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивачем було проведено роботу з метою продажу об`єкта, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а саме здійснено розміщення оголошень та рекламування їх на електронних сайтах (а.с. 7-11). Також, проведено огляди об`єкта, вказані обставини підтверджуються актом демонстрації об`єктів від 16.12.2020 року (а.с. 12). 16.01.2021 року відповідач надав повідомлення, в якому повідомив про відмову від продажу з причини того, що передає квартиру у дар племіннику (а.с. 13). Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №245360786 від 22.02.2021 року, вбачається, що 05.02.2021 року відповідач уклав договір купівлі-продажу №18, посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Кифоренко Р.Б. об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до пункту 5.3. Договору, у випадку порушення Замовником своїх зобов`язань за Договором, невиконання умов Договору, самостійного підписання Основного договору з Третіми особами в період дії Договору або в разі, якщо протягом 30 днів з моменту розірвання або завершення строку дії Договору, Замовник укладе Основний договір з Третіми особами, інформацію про яких було надано Виконавцем, Замовник зобов`язаний виплатити договірну санкцію, у розмірі 10% від вартості Об`єкта, яка зазначена в п.2.4. Договору (у відповідності до ч. 2 ст. 546 ЦК України). Тобто, відповідачем було самостійно укладено основний договір в період дії Договору про надання ексклюзивної послуги власнику №45/8 від 02.10.2020 року, так як строк його дії був встановлений до 02.04.2021 року. Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Щодо обставин, викладених відповідачем у відзиву на позовну заяву, то вказане спростоване матеріалами справи та наданими доказами з боку позивача. На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч.1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved