Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

03 листопада з Довгинцівського районного суду м.Кривого рогу Дніпропетровської області, відповідно до ухвали суду від 05.10.202, надійшли матеріли за позовною заявою акціонерне товариство «Альфа-Банк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №501220136 від 20.12.2019 в сумі 179 463,40 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 2691,94 грн. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 20.12.2019 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали Оферта на укладання Угоди про надання кредиту №501220136 (надалі за текстом Договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит в сумі 160000,00 грн., а відповідач зобов`язується в порядку та на умовах Договору повертати Кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач умови Договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в зазначеній сумі, тоді як відповідач в порушення умов Договору, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, в зв`язку з чим станом на 19.07.2021 утворилася заборгованість в сумі 179 462,40 грн., з яких заборгованість за кредитом - 133163,18 грн., заборгованість по відсотках - 16443,22 грн., заборгованість по комісії - 29856,00 грн.. 19 листопада 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, та призначено на 16 грудня 2021 року. 16 грудня 2021 року ухвалою суду розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 10 лютого 2022 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився та ухвалою суду від 19 квітня 2022 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 20.12.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір шляхом підписання оферти на укладення угоди про надання кредиту №501220136, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, що містить підпис відповідача про отримання акцепту пропозиції на укладення зазначеної угоди (далі - оферта); анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк»; додатку № 1 до угоди про надання кредиту №501220136від 20.12.2019 року - графіка платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (далі - графік платежів). Оферта - публічна пропозиція АТ «Альфа-Банк» на укладання договору про надання послуги. В п. 1, п. 2, п. 3 оферти на укладання угоди про надання кредиту №501220136 від 20.12.2019 року зазначені умови споживчого кредиту: сума кредиту - 16 000,00 гривень, фіксована процентна ставка - 14,99 % річних, строк кредиту - 42 місяців, дата повернення кредиту - 20.06.2023 року. Кредит надано позичальнику для власних потреб. Графіком платежів відповідачу визначено мінімальний щомісячний платіж у сумі 2880,00 гривень, який підлягає сплаті відповідачем щомісячно до 20 числа кожного місяця. Відповідач зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка згідно довідки-розрахунку банку станом 19.07.2021 року складає 179 462,40 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 133163,18 грн., заборгованість по нарахованих відсотках - 16443,2 грн., заборгованість по комісії - 29856,00 грн. Суд вважає, що матеріалами справи підтверджено, що банком надані достатні докази на підтвердження обставин про надання відповідачу споживчого кредиту №501220136 від 20.12.2019 року у сумі 160000,00 гривень шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок позичальника. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В оферті на укладання угоди про надання кредиту №501220136 від 20.12.2019 року, яка підписана [PERSON] , зазначено суму кредиту - 160000,00 грн., процентна ставка - 14,99% річних та строк кредитування - 42 місяців. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ст. ст.12,13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наданий позивачем кредитний договір, до складу якого входять оферта, акцепт, паспорт споживчого кредиту та додаток №1 до угоди про надання кредиту, є належними, достатніми та допустимими доказами того, що між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, що останній був обізнаний про його умови, строки та розміри погашення. Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за цим кредитним договором у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи в суді не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Альфа-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 179462,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача суд стягує пропорційно до задоволених позовних вимог понесені банком та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору - 2691 грн. 94 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved