Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на дітей одиноким матерям. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 липня 2016 року [PERSON] звернулась до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради із заявою про призначення їй допомоги на дитину, як одинокій матері. У відповідності до вимог Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» і на підставі поданих документів відповідачу було призначено та виплачено допомогу як одинокій матері з 01 липня 2016 року по 32 грудня 2016 року в розмірі 203,67 гривень, з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2017 року - 1 469,73 гривень, з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2017 року - 1 380,73 гривень, з 01 травня 2017 року по 30 червня 2017 року - 1 464,73 гривень. В подальшому Департаментом соціальної політики було виявлено, що дитина, матір якої отримує допомогу, створила власну сім`ю та [INFO] народила дитину. В зв`язку з цим на підставі рішення від 05 жовтня 2018 року відповідачу визначено обсяг надміру виплачених коштів за період з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2017 року в розмірі 9 603,06 гривень та встановлено строк для повернення коштів до 31 грудня 2018 року. 01 квітня 2019 року [PERSON] звернулась до Департаменту соціальної політики із заявою про продовження їй строку повернення надміру виплаченої допомоги на 5 місяців, внаслідок чого вказаний строк було продовжено до 31 серпня 2019 року. Однак, станом на день звернення до суду з цим позовом відповідач не повернула виплачені кошти державної допомоги в розмірі 9 603,06 гривень. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради надміру виплачені кошти допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 9 603,03 гривень та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 15 лютого 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, однак подала суду клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явилася в судове засідання, відзиву на позов не подала та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Відповідно до ст. 18-3 вказаного Закону допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Суд установив, що [PERSON] 26 липня 2016 року звернулась до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради із заявою про призначення їй допомоги на дитину, як одинокій матері (а. с. 7-8). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а. с. 11). Відомості про батька дитини до свідоцтва про народження дитини записані за вказівкою матері відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України (а. с. 12). У відповідності до вимог Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» і на підставі поданих документів відповідачу було призначено та виплачено допомогу як одинокій матері з 01 липня 2016 року по 32 грудня 2016 року в розмірі 203,67 гривень, з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2017 року - 1 469,73 гривень, з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2017 року - 1 380,73 гривень, з 01 травня 2017 року по 30 червня 2017 року - 1 464,73 гривень (а. с. 13-15). Разом з тим, встановлено, що [PERSON] [INFO] народила дитину. Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Луцьким міським відділом РАЦСу 23 серпня 2016 року (а. с. 17). Статтею 18-4 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено умови, за яких виплата допомоги на дітей одиноким матерям припиняється або призупиняється. Зокрема, виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Повна цивільна дієздатність може бути надана фізичній особі, яка досягла шістнадцяти років і працює за трудовим договором, а також неповнолітній особі, яка записана матір`ю або батьком дитини (ч. 1 ст. 35 Цивільного кодексу України). Рішенням Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 05 жовтня 2018 року відповідачу визначено обсяг надміру виплачених коштів державної допомоги за період з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2017 року в розмірі 9 603,06 гривень та встановлено строк для повернення коштів до 31 грудня 2018 року (а. с. 18). 01 квітня 2019 року [PERSON] звернулась до Департаменту соціальної політики із заявою про продовження їй строку повернення надміру виплаченої допомоги на 5 місяців, внаслідок чого вказаний строк було продовжено до 31 серпня 2019 року (а. с. 21). Однак, станом на день розгляду справи в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач повернула виплачені позивачем кошти державної допомоги в розмірі 9 603,06 гривень. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved