Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (КП «Теплоенерго») звернулося до суду з позовом до [PERSON] відповідно до якого просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з останнього на користь КП «Теплоенерго» заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду у сумі 3 203 грн. 85 коп., нараховані на суму заборгованості 3% річних в сумі 153 грн. 40 коп., інфляційні втрати в сумі 406 грн. 73 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 2 270 грн. Свої вимоги мотивували тим, що КП «Теплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , згідно особового рахунку № [NUMBER] . В результаті невиконання боржником зобов`язань щодо сплати наданих послуг станом на 18 листопада 2021 року (за період з 01.12.2019 по 31.10.2021) виникла заборгованість на загальну суму 3 203 грн. 85 коп., що підтверджується роздруківкою про заборгованість. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржнику на суму заборгованості нараховано 3% річних в сумі 153 грн. 40 коп. та інфляційні втрати в сумі 406 грн. 73 коп. Оскільки, в добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість за надані послуги, вони змушені були звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 13.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, 10.01.2022 судом ухвалено заочне рішення, яким позовну заяву КП «Теплоенерго» до [PERSON] - задоволено. Стягнуто з відповідача на користь КП «Теплоенерго» борг за спожиту теплову енергію та гарячу воду за період з 01 грудня 2019 року по 31 жовтня 2021 року включно в розмірі 3 203 грн. 85 коп., встановлений індекс інфляції у розмірі 406 грн. 73 коп., 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 153 грн. 40 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп. 08 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 січня 2022 року по цивільній справі № 537/5980/21 за позовом комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.02.2022 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду по цивільні справі за позовом комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Заочне рішення від 10.01.2022 по цивільній справі № 537/5980/21 скасовано. Даною ухвалою призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження на 14.03.2022. 07.04.2022 через канцелярію\~суду від представника позивача начальника юридичної служби Рудницької А.В. надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій просить суд: стягнути з [PERSON] на користь комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду за період з 01.12.2019 по 31.03.2022 на загальну суму 8 862 грн. 10 коп., з яких: основний борг складає з основної суми заборгованості та абонентської плати в сумі 7 053 грн. 67 коп., нараховані на суму заборгованості 3% річних у сумі 493 грн. 37 коп. та інфляційні втрати у сумі 1 315грн. 06 коп. 14.04.2022 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області відмовлено КП «Теплоенерго» у задоволенні заяви про збільшення позовних вимог. Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, про що повідомлені належним чином усі учасники. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти задоволенні заяви, позов не обґрунтований, відповідач не є власником житла. Прохав відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, встановив наступне. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.10.2021 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , на підставі договору міни, серія та номер: 412, виданий 26.06.2018, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області. Згідно відомостей наданих 03.12.2021 (вих. № 136500/01-27) Крюківською районною адміністрацією Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] не значиться зареєстрованим на території Крюківського району м. Кременчука. Відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою : [ADDRESS] , згідно особового рахунку № [NUMBER] . Між Сторонами фактично уклались договірні відносини з надання послуг для якого законом не встановлено обов`язкову письмову форму, оскільки, Відповідач користується житлово-комунальними послуги та від їх отримання не відмовлявся. Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом, згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 18.11.2021 складала 3 763,98 грн., з яких 3203,85 грн. за спожиту теплову енергію та гарячу воду 3 203,85 грн. З вказаної суми заборгованості було розраховано 3 відсотки річних та інфляційні втрати за період з 01.12.2019 по 31.10.2021 інфляційна складова боргу 406,73 грн., 3% річних 153,40 грн. Позивач зі свого боку продовжує виконувати свої обов`язки, та забезпечує надання Відповідачу послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. Відповідачем борг за надані послуги з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води не погашено. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст.\~3 ЦПК\~України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Статтею 43\~ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб. 07.04.2022 представником позивача подано письмові пояснення, в яких зазначає, що відповідно договору міни від 26.06.2018, який посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 412, гр. [PERSON] передав у власність [PERSON] належну йому на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS] в обмін на 3/10 частки квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності. До договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання (стаття 716 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відносини пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються спеціальним ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.06.2018 за індексним номером витягу № 129051827, внесено номер запису про право власності: 26809612, підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 41808977 від 26.06.2018, приватний нотаріус Спірідович Н.В.; підстава виникнення права власності: договір міни, серія та номер: 412, виданий 26.06.2018, видавник приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В., об`єкт нерухомого майна: квартира загальною площею 35,2 кв.м., житлова площа 16,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , власник: [PERSON] . Вказував, що відповідно до ст. 162 ЖК України передбачено обов`язок відповідача, як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Та враховуючи те, що відповідач не виконував свій обов`язок щодо оплати послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, просить позовні вимоги задовільнити в повному обсязі. На підставі встановленого, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову відповідно до наступного. Згідно з ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно п. 1 ст. 9 ЗУ Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Статтею 7 ЗУ Про житлово-комунальні послуги передбачено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами встановленими відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до\~ст.\~68\~Житлового кодексу\~України наймач\~зобов`язаний\~своєчасно вносити\~квартирну плату\~та плату\~за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, між Позивачем та Відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки Позивач надає послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води, а Відповідач ними користується. Предметом спору щодо наявності заборгованості з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою [ADDRESS] , згідно особового рахунку № [NUMBER] є є період з 01.12.2019 по 31.10.2021, тому саме у межах цього строку суд перевіряє наявність заборгованості відповідача перед позивачем. Так, із роздруківки заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] підготовленої станом на 01.04.2022 (долучена до заяви про збільшення позовних вимог), встановлено, що за період з 01.12.2019 по 31.10.2021 відповідачем 05.01.2022 було здійснено часткову оплату боргу у зв`язку з чим, за вказаний період залишок боргу складає 1 080,26 грн., а саме: за грудень 2019 опалення у сумі 128,23 грн; за лютий 2020 опалення у сумі 935,90 грн; за травень 2020 гаряча вода 16,13 грн. Отже, борг за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по особовому рахунку № [NUMBER] , на день ухвалення рішення становить 1080,26 грн. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на наведене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 151,42 грн. т 3% річних у сумі 62,23 грн. за період з 01.12.2019 по 31.10.2021. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення № 1112 від 19.11.2021 про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 2270,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 1293,91 грн. х 100 : 3763,98 грн. ціни позову = 34,37 %), тобто (34,37 % х 2270,00 грн. = 780,20 грн.), отже судовий збір становить 780,20 грн.

Outcome: partial