Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Коростенського міськрайонного суду з відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно. В 2020 році їх син [PERSON] став проживати з батьком. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 30.06.2021 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно. В даний час їх син [PERSON] досяг повноліття, а тому відповідач його не утримує. Тому просить суд збільшити розмір утримуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1500 грн.. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (ухвалу про відкриття провадження з додатками отримано 05.04.2022 року), відзив на позов та інших заяв не подав . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.12.2020 року розірвано. В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.10.2020 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 11.09.2020 року та до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 30.06.2021 року розмір стягуваних на підставі судового наказу Коростенського міськрайонного судуЖитомирської області від 23.10.2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] розмір аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , змінено. З [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В даний час [PERSON] досяг повноліття. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з положеннями ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 273 ч.4 ЦПК України передбачає, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В обгрунтування позову позивач вказала, що їх сина, [PERSON] досяг повноліття і відаповідач його не утримує, має постійний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в більшому розмірі. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком, як матері, так і батька через, що кожен з них має надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, потреби та матеріального становища неповнолітньої дитини, платника аліментів та інших обставин, що мають істотне значення, враховуючи визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на час судового розгляду, аналізуючи норми закону з урахуванням поданих сторонами доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. , При цьому, згідно з роз`ясненнями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Збільшення розміру аліментів з 1/6 частини до 1/4 на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги та квитанцію про сплату коштів в сумі 1500 гривень, дані витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved