Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

У січні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: 1) задовольнити позов в повному обсязі та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] основний борг за договором позики від 30.01.2017 року у розмірі 513513,4 грн.; 2) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні витрати у розмірі 72919 грн. за договором позики від 30.01.2017 року; 3) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3% річних у розмірі 38513,5 грн. за договором позики від 30.01.2017 року; 4) стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.01.2017 року між сторонами укладено договір позики, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук І.Ю. За умовами договору позики відповідач взяв у борг в позивача грошові кошти у розмірі 725\~400 гривень, що було еквівалентно 26\~000 доларів США, згідно офіційного курсу продажу валют ПАТ «УкрСиббанк», датою остаточного повернення грошових коштів зазначено 30.01.2018 року, починаючи з 28.02.2017 року відповідач повинен був почати повертати борг щомісячно рівними платежами по 500 доларів США у гривневому еквіваленті на картковий рахунок дружини позивача [PERSON] в ПАТ «УкрСиббанк», рахунок № [NUMBER] . Відповідачем було повернуто згідно умов договору: 28.02.2017 13\~500 грн.; 30.03.2017 13520 грн.; 03.05.2017 13120 грн.; 30.05.2017 13100 грн.; 30.06.2017 12980 грн.; 31.07.2017 12930 грн.; 31.08.2017 12880 грн.; 02.10.2017 13340 грн.; 01.11.2017 13500 грн.; 01.12.2017 13500 грн.; 03.01.2018 14050 грн.; 02.02.2018 14000 грн.; 02.03.2018 13350 грн.; 02.04.2018 13100 грн.; 03.05.2018 13000 грн.; 05.06.2018 13000 грн. А 30.01.2018 повинні були бути поверненні одноразовим платежем решта 20500 доларів США у гривневому еквіваленті. Однак 31.01.2018 відповідач не повернув грошові кошти, як це було обумовлено умовами договору. Останнє зарахування відповідачем грошових коштів в якості погашення боргу було здійснено 05.06.2018 року. Всього було повернуто лише частину грошових коштів із загальної суми, а саме 212770 грн., що було еквівалентно 7962 доларам США та з того часу відповідач навіть не виходить на зв`язок. У зв`язку з тим, що [PERSON] у визначений строк не виконав взяті на себе зобов`язання, за правилами\~ст. 625 ЦК України, має компенсувати інфляційні втрати від знецінення національної грошової одиниці та сплатити 3% річних за користування грошовими коштами. Позивач вказує, що станом на 16.04.2019 загальна сума, яку повернуто склала 212770 грн., що еквівалентно 7962 доларам США. 22.01.2021 року курс долара на офіційному сайті ПАТ «УкрСиббанк» становив 28,47 грн. за 1 долар США, таким чином, відповідач має заборгованість у розмірі 513513,4 грн., що еквівалентно 18037 доларів США за курсом 28,47/1. Згідно даних МФУ сумарний індекс інфляції за 6 місяців 2018 року та за 2019 і 2020 рік складав 14,2 %. За розрахунками позивача, розмір 3% річних за 30 місяців прострочення грошового зобов`язання становить 38513,5 грн. (513513,4 грн. x 0,03/12x30), а інфляція суми боргу за 30 місяців (інфляційні витрати) становить 72919 грн. (513513,4 x 0,142). Отже загальна заборгованість 513513,4 + 38513,5 + 72919 = 624945,9 грн. Внаслідок порушення зобов`язання відповідачем, право позивача на повернення коштів та нарахованих відсотків за користування грішми, інфляційних втрат, порушено, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 19.03.2021 року відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву. 12.07.2021 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Могильницьким В.Ю. заявлено клопотання про витребування у АТ «УкрСиббанк» виписки щодо сплачених [PERSON] грошових коштів за період з 2017 по 2020 роки. Ухвалою від 12.07.2021 року задоволено клопотання представника відповідача, зобов`язано АТ «УкрСиббанк» надати виписку/інформацію про сплачені [PERSON] на рахунок [PERSON] грошових коштів за період з 01.01.2017 року по 31.12.2020 року. 09.11.2021 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Могильницького В.Ю. до суду надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи. Ухвалою від 09.11.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судової економічної експертизи, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, 11.01.2022 та 12.05.2022 року представник позивача подав до суду клопотання, відповідно до якого просив справу розглядати за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечив щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] \~та його\~представник адвокат Могильницький В.Ю., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, які були узгодженні з представником відповідача, у судові засіданні, призначені на 08.12.2021, 13.01.2022, 12.04.2022 та 12.05.2022 не прибув, представник відповідача подав клопотання про відкладення судового розгляду, у зв`язку з участю в інших судових засіданнях, введення воєнного стану в державі. Відзиву на позовну заяву від сторони відповідача до суду не подано. Відповідно до ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (п.2). Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Велика Палата\~Верховного Суду\~у справі\~№ 11-250сап21\~(постанова\~від 21.10.2021)\~зазначила,\~що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Відповідач і представник відповідача чотири рази поспіль в судові засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Від представника відповідача на адресу суду надходили клопотання про відкладення розгляду справи. Судом були задоволені клопотання і розгляд справи неодноразово відкладався. В подальшому від представника відповідача 12.05.2022 до суду надійшло чергове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, що об`єктивно не надає можливості відповідачу [PERSON] , який проживає у м. Києві та його представнику [PERSON] (робоча адреса адвокатського бюро м. Житомир) прибути до суду для участі у судовому засіданні. У зв`язку з черговою неявкою в судове засідання відповідача та його представника, мотивування представника відповідача неявок в зв`язку з участю в інших судових засіданнях, які не є більш невідкладними ніж дана справа, відсутністю доказів об`єктивної неможливості прибути в судове засідання 12.05.2022, оскільки бойові дії в Житомирській та Київській областях не проводяться та на даний час у них відновлено транспортне сполучення, саме по собі введення в державі воєнного стану не є безумовною підставою для відкладення судового розгляду, відповідач та його представник не висловили бажання брати участь в судовому засіданні відповідно до ст. 212 ЦПК України в режимі відеоконференції, у тому числі з використанням власних технічних засобів, а також з урахуванням перебування даної справи на розгляді в суді з 19 березня 2021 року, причини їх неявки визнано судом неповажними і ухвалено проводити розгляд справи без їх присутності. Згідно частини 1\~статті 174 ЦПК України,\~при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до частини 8\~статті 178 ЦПК України,\~у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно частини 1\~статті 280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене,

Outcome: partial