Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Заявленими вимогами позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування, оскільки спадкодавець за життя на оформив право власності на спірне майно. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги повністю підтримав та просив задовольнити з підставі викладених у позові та з урахуванням наданих доказів. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, натомість направив листа, яким просив слухання справи проводити у відсутність їх представника і при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Позивач не наполягав на обов`язковій участі представника відповідача у судовому засіданні у зв`язку із чим вирішено проводити розгляд справи у відсутність останнього. Проаналізував матеріали надані позивачем судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків та при зверненні до суду сплатив судовий збір. Чоловік позивача [PERSON] [INFO] помер у віці 54 років в с. Іванівка Житомирського району Житомирської області 6 травня 2020 року та на день смерті проживав разом із позивачем у спірному будинку. Нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на таке спадкове майно. Право власності на спірний житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку. Технічний паспорт на житловий будинок містить інформацію про те, що він побудований в 2008 році. Дану інформацію у судовому засіданні підтвердила і позивач. Позивач успадкувала за законом після смерті чоловіка земельну ділянку під спірним будинком, що має площу 0,12 га. Інших матеріалів позивач суду не надала, як і не просила суд сприяти отримати докази. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону (ст. 331 ЦК України). Суд наголошує, що дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду даних справ, визначено наступне. Так, розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено та не спростовувалось позивачем, що спадкодавець за життя не мав зареєстрованих прав власності на спірний житловий будинок, оскільки таке та новостворене майно з часу його побудови в 2008 році не було введено в експлуатацію (тобто не досліджено спеціально уповноваженим на то компетентним органом державної влади) та не зареєстровано у встановленому законом порядку, а отже таке майно не можна успадкувати, оскільки воно не входить до спадкової маси. До реєстрації права власності на таке майно або до завершення його будівництва спадкодавці можуть успадкувати лише матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створенні майна). Однак із відповідною заявою позивач не зверталась і суд позбавлений можливості виходити за межі заявлених та вирішуваних у рамках даної справи позовних вимог. Мало того, відмовляючи у задоволенні позову із зазначених підстав, суд зазначає, що вимоги пред`явлено не до належного відповідача, оскільки надані позивачем та досліджені раніше судом матеріали не свідчить про порушення, не визнання або оспорювання саме відповідачем прав позивача у зазначених правовідносинах. Такі фактичні обставини справи у сукупності із вимогами процесуального закону визначеними ч. 1 ст. 2 ЦПК України свідчать про самостійні підстави для відмови у задоволенні позову. Результати вирішення спору не дають підстав для подальшого розподілу судових витрат позивача. Витрати відповідача перед судом не декларувались. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed