Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису. В заяві вказувала на те, що вона та [PERSON] розірвали шлюб 13.11.2007. Після розірвання шлюбу залишилася проживати разом із дітьми за адресою: [ADDRESS] . На фоні того, що колишній чоловік вживає алкогольні напої вона та діитина постійно страждають від погроз фізичною розправою. На даний час вона вимушена звертатися за захистом до поліції. В зв`язку з чим працівниками поліції внесено відомості до ЄРДР по факту нанесення тілесних ушкоджень. Заявниця побоюється за власне життя та життя сина в зв`язку з чим просила суд видати обмежувальний припис щодо [PERSON] на строк шість місяців із заборонами щодо перебування в місці спільного проживання з постраждалою особою, заборонити наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця проживання та місця її перебування постраждалою особою та неповнолітнього сина [PERSON] ; заборонити ведення листування, телефонних переговорів, розмови в соціальних мережах та месенджерах або контактування з постраждалою особою через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви, просив відмовити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 13 листопада 2007 року, що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Згідно довідки ВП №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області №/262/5/1/61-22 від 22.04.2022 [PERSON] неодноразово перебував на обліку в ВП №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області як кривдник за вчинення насильства своєї дружини [PERSON] . На лінію 102 на [PERSON] за 2021-2022 роки надійшло 3 повідомлення про вчинення домашнього насильства. Протоколи працівниками поліції не складалися, однак проводилися профілактичні бесіди. 25.01.2021 було внесено відомості до ЄРДР по факту нанесення тілесних ушкоджень (ч. 2 ст. 125 КК України) [PERSON] її колишнім чоловіком [PERSON] . Довідкою № 1263/51/1/01-22 від 22.04.2022 визнано, що [PERSON] , є особою, яка постраждала від домашнього насильства психологічного характеру зі сторони її колишнього чоловіка [PERSON] . В судовому засіданні учасники повідомили, що [PERSON] визнано винуватим у заподіянні [PERSON] умисного легкого тілесного ушкодження за вироком Любомльського районного суду від 02.05.2022. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані та досліджені докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису, шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п.п. 1, 4, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Однак вимоги щодо видачі обмежувального припису [PERSON] стосовно його сина [PERSON] , не підлягають задоволенню оскільки відомості, що [PERSON] є кривдником [PERSON] відсутні. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із загальних засад правосуддя є обов`язковість виконання судових рішень. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що заявник обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявник дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа - [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . На підставі досліджених доказів, які підтверджують факт застосування психологічного насильства, та свідчить, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, і такі ризики є реальними. Тож, у відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінюючи сам вид насильства (психологічне та фізичне), ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд приходить до висновку про задоволення заяви про видачу обмежувального припису [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , а саме щодо строку дії такого 6 (шість) місяців. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: partial