Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 19 111 гривень 75 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 22.08.2018 року між ним і відповідачкою було укладено кредитний договір № В-58/015/18/180/08 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого він надав відповідачу кредит в сумі 3 000 гривень 00 копійок зі сплатою 78 % річних. Оскільки відповідачка взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 27.08.2020 року у неї виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідачка, яка отримала копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подала відзив на позов і не заперечила проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 22 серпня 2018 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» і [PERSON] укладено кредитний договір № В-58/015/18/180/08 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого кредитна спілка надала позичальнику кредит в сумі 3 000 гривень; відповідачка зобов`язалася належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання (а.с. 7 8). Відповідно до п. 3.2 кредитного договору фіксована процентна ставка складає 78 % річних. Згідно із п.п. 10 п. 2.4 кредитного договору позичальник зобов`язується проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в таблиці п. 3.3 кредитного договору. Відповідно до п. 3.3 договору сторони погодили графік платежів. Відповідно до п. 3.4. договору у випадку прострочення позичальником понад три дні термінів платежів, зазначених у графіку платежів, кредитодавець має право стягувати з позичальника пеню за кожний день прострочення в розмірі 1 % від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Під час розгляду справи встановлено, що відповідачка не виконує свої зобов`язання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 27.08.2020 року відповідачка має заборгованість за договором на загальну суму 18\~292 гривні 64 копійки, з яких: заборгованість за кредитом 3 000 гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками 4 718 гривень 45 копійок і пеня 10\~574 гривні 19 копійок (а.с. 3). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~ параграфа 1\~ глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ статті 625\~ цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Також, суд враховує, що відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, на підставі наведеної норми цивільного закону з відповідача на користь позивача також слід стягнути інфляційні втрати в сумі 352 гривні 83 копійки, розмір яких визначено позивачем (а.с. 4). Натомість, заявлені позивачем суми трьох процентів річних в розмірі 181 гривня 23 копійки і 285 гривень 05 копійок, за правилами частини 2 статті 625 ЦК України стягненню не підлягають, оскільки інший розмір процентів встановлений договором кредиту. Таким чином, оскільки відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню без урахування сум трьох відсотків річних. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial