Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира\~Олександровича№ 34127 від 07.10.2021р. Вказує на те, що 23.12.2021 року він дізнався про існування постанови про відкриття виконавчого провадження №67366777 від 03.11.2021 року винесеної приватним виконавцем виконавчого округу\~Львівської області\~Пиць А.А. на\~підставі виконавчого\~напису виданого приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Бригідою\~В.О.\~07.10.2021\~року за\~№ 34127,\~про стягнення\~з нього\~суми боргу\~в розмірі\~37746,12\~грн на\~користь ТОВ\~«Бізнес позика».\~ Зазначає, що йому нічого не було відомо про зазначену вище заборгованість перед відповідачем, оскільки жодних правочинів з відповідачем не укладав та не отримував жодних вимог про її стягнення. Відтак, нотаріусом вчинено виконавчий напис без підтвердження безспірності заборгованості та щодо нотаріально не посвідченого договору. Вважає, що виконавчий напис виконаний без достатніх правових підстав та з порушенням встановленого законодавством порядку, тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 01.02.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник відповідача ТОВ «Бізнес позика» в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. Відзиву на позов суду не надав, заяв про продовження строку для подання відзиву до суду також не надходило. За таких обставин суд ухвалив продовжити розгляд справи за його відсутності. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не подали. Згідно правил ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.11.2021 року приватним виконавчого\~округу Львівської\~області Пиць\~Андрієм Андрійовичем було\~відкрито виконавче\~провадження №\~67366777\~на підставі\~виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 07.10.2021 року за № 34127, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованості в розмірі 37746,12 грн. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно із статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у разі стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, у тому числі і у п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 07.10.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Однак, позивач заперечує факт укладення з відповідачем нотаріально посвідченого чи будь-якого іншого договору, а відповідачем не надано суду доказів на підтвердження наявності у нього укладеного нотаріально посвідченого договору (договорів), а також подання оригіналу такого нотаріусу на підтвердження безспірності заборгованості боржника, що є обов`язковою умовою вчинення виконавчого напису. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні висновки викладено також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), справа № 172/1652/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19). Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Позивач зазначає, що не укладав жодних нотаріально посвідчених чи будь-яких інших договорів, жодних вимог про погашення заборгованості не отримував та не вважає вказану заборгованість безспірною. Враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням законодавчо встановлених умов вчинення виконавчого напису, щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність вчинення виконавчого напису нотаріусом, не доведено наявність саме такого розміру заборгованості у боржника [PERSON] , відтак такий виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, що не позбавляє кредитора права на звернення до суду за захистом свого порушеного права. Виходячи із положення ч. 1 та ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 992,40 грн. за подання позову та 496,20 грн за подання заяви про забезпечення позову, що в сумі складає 1488,60 грн. Щодо відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу суд вважає, що такі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки на підтвердження їх понесення не надано належних доказів, а саме: документів, що свідчили б про фактичне здійснення відповідних витрат - оплати гонорару, оформлених у встановленому законом порядку (платіжні квитанції, детальний опис робіт (наданих послуг, виконання робіт)), окрім попереднього розрахунку. Враховуючи наведене,

Outcome: approved