Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд: стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 120384,00грн. та моральну шкоду в сумі 10000грн., витрати за проведену експертизу у розмірі 1780грн., також просив стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.20.2028р. сталася ДТП за участю його автомобіля та автомобіля відповідача. Відповідно до постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.07.2019 року по справі № 694/1682/18, провадження 3/694/9/19, винуватцем ДТП визнано [PERSON] . Вказана постанова за результатами перегляду справи в апеляційному порядку залишена без змін Постановою Черкаського апеляційного суду від 04.10.2019. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до Звіту №24/10/18 про оцінку автомобіля від 31.10.2018 матеріальний збиток завданий власникові автомобіля MERCEDES-BENZMB 100D, Д.Н.З. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 120384,00грн. Позивачем було здійснено витрати на проведення зазначеної оцінки у розмірі 1780,00грн. Крім того позивач вказує, що внаслідок ДТП йому спричинено моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях через неможливість користуватися автомобілем і яку він оцінює у розмірі 10000грн. Відповідачем було подано відзив на позов, відповідно до якого останній вказував, що окрім його вини в ДТП вбачається також вина і позивача, оскільки і в його діях мали місце порушення ПДР. Також не погоджувався з розміром збитків, вказуючи на неправомірність дій експерта при проведенні оцінки збитків. Враховуючи наведене просив у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити. В подальшому подав заяву про залишення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди без розгляду. Вказане свідчить про фактичну відмову від позовних вимог в цій частині. В судовому засіданні відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Звенигородського районного суду від 04.02.2020 року (суддя Дудніченко В. М.) було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 10.03.2020 відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позов та 19.03.2020 заперечення проти позову аналогічного змісту. За результатами повторного автоматизованого розподілу справ справу було передано до провадження судді Сакун Д. І. Ухвалою суду від 03.07.2020 року (головуючий суддя Сакун Д. І.) було прийнято справу до провадження. Ухвалою суду від 10.09.2020 було закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 22.10.2020 було призначено судову авто товарознавчу експертизу та зупинено провадження на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 12.11.2020 було відновлено провадження у справы після надходження висновку експерта. У судовому засіданні 22.03.2021 було допитано експерта [PERSON] . Від позивача [PERSON] 13.12.2021 надійшло клопотання про проведення засідання без його участі. В матеріалах справи наявні клопотання сторін про розгляд справи без їх участі. Крім того [PERSON] подав заяву про залишення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди без розгляду. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що відповідно до постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.07.2019 року по справі № 694/1682/18, провадження 3/694/9/19, винуватцем ДТП визнано [PERSON] (а.с. 7-9). Вказана постанова за результатами перегляду справи в апеляційному порядку залишена без змін Постановою Черкаського апеляційного суду від 04.10.2019. (а.с.10-11) Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до Звіту №24/10/18 про оцінку автомобіля від 31.10.2018 матеріальний збиток завданий власникові автомобіля MERCEDES-BENZMB 100D, Д.Н.З. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 120384,00грн.(а.с.12) Вказана сума відповідає ринковій вартості автомобіля MERCEDES-BENZMB 100D, Д.Н.З. [NUMBER] на момент ДТП. Витрати позивача на проведення експертизи по визначенню збитку складають 1780,00грн, що підтверджено відповідними квитанціями (а.с.6). Відповідно до висновку експерта №10/2020 від 11.11.2020 ринкова вартість автомобіля MERCEDES-BENZMB 100D, Д.Н.З. [NUMBER] на момент ДТП складає 64368,20грн. з урахуванням ПДВ, Різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП встановити немає можливості.(а.с. 96-100) Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Вказані правовідносини регулюються\~Цивільним кодексом України. Згідно із ч. 1\~ст. 1166 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини 1\~статті 1188 ЦК України\~передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У своїй постанові № 754/1114/15-ц від 14.02.2018 року Верховний Суд дійшов висновку, що в спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищено небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом предявлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди. У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Продеякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (пункт 15 Постанови № 4 Пленум ВССУ від 01.03.2013). Визначаючи розмір збитку, спричиненого позивачу суд приймає до уваги дані Звіту №24/10/18 про оцінку автомобіля від 31.10.2018, відповідно до якого матеріальний збиток завданий власникові автомобіля MERCEDES-BENZMB 100D, Д.Н.З. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 120384,00грн.(а.с.12). При цьому суд констатує, що висновок експерта №10/2020 від 11.11.2020 містить лише дані щодо ринкової вартості автомобіля, а дані щодо розміру збитків у вказаному висновку відсутні. Клопотань про проведення додаткових експертиз відповідачем не заявлялося. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що передбачено ч. 1\~ст. 81 ЦПК України. Стосовно вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то судом приймається до уваги, що позивачем подано заяву про залишення позовних вимог в цій частині без розгляду. Вказане свідчить про фактичну відмову від позовних вимог в цій частині. До доводів відповідача щодо порушення ПДР позивачем, які призвели до ДТП і як наслідок спричинили збитки та доводів про необгрунтованість та неправомірність визначення збитків суд ставиться критично, оскільки доказів таким обставинам відповідачем не надано, клопотання про проведення експертиз в т.ч. і щодо суми збитків не заявлялося. Розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, то судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 1203,84грн. Відповідно до п. 2 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Як вбачається з матеріалів справи, за складення Звіту №24/10/18 про оцінку автомобіля від 31.10.2018 позивачем сплачено 1780 грн. (арк.с.6), у зв`язку з чим дані судові витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача у повному обсязі. На підставі\~викладеного

Outcome: approved