Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

В Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулась [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що з 30.10.2005р. перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області (актовий запис № 130). Вказує, що від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, так як вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у них різні характери. Протягом останніх шести років вони з відповідачем проживають окремо. Після народження доньки відповідач залишив місце їхнього спільного проживання та переїхав проживати за новою адресою: [ADDRESS] . Відповідач відмовляється від спілкування з нею та їх спільними дітьми, їхнім життям не цікавиться, участі у вихованні дітей не бере. Вказує, що її намагання налагодити подружнє життя будь-яких позитивних результатів не дали. Вважає, що шлюб між ними існує формально, так як вони на даний час як сім`я разом не проживають, фактичних шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають. Вважає, що шлюб між ними існує формально, оскільки подружніх стосунків не підтримують, взаємних прав та обов`язків не мають, між ними відсутні будь-які формальні ознаки, які характеризують сім`ю. Подальшого змісту підтримувати сімейні відносини не вбачає. Спору про поділ майна між ними немає. Спір щодо місця проживання їхніх дітей між ними відсутній. Просила позовні вимоги задовольнити, судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 14.04.2022 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідач у відповідності до вимог ст.ст.178, 180 ЦПК України відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не подав. В поданій до суду заяві відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розгляд справи здійснювати у його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 30.10.2005р. відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області (актовий запис №130), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народилось двоє дітей : син [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] від 26.09.2007р., серії [NUMBER] від 14.08.2015 р. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання №935/07-68 від 08.10.2021р. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання №1004/07-78 від 01.11.2021р. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області про склад сім`ї № 280 від 31.03.2022р. позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою : [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно адресної довідки від 13.04.2022 р. відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] втратили почуття один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки сторони разом як сім`я не проживають впродовж тривалого періоду часу, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. А відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час шлюб фактично припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 07.04.2022 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачкою при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., а відтак з огляду на визнання відповідачем позову та задоволення позову у повному обсязі, вказаний розмір судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 50 відсотків. На підставі викладеного та

Outcome: approved