Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій [PERSON] просить визначити місце проживання сина [PERSON] , 2011 р.н. разом з ним, а доньки [PERSON] , 2015 р.н. з матір`ю. В обрунтування вимог позивач зазначає, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.02.2022 р. позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено та вирішено розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON] , укладений 26.08.2011 р., зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №347. Однак, під час ухвалення рішення Овідіопольським районним судом Одеської області не вирішено питання про визначення місця проживання дітей. Суд не вбачає необхідності для виклику сторін в судове засідання. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення та задоволення заяви [PERSON] з огляду на наступне. Відповідно до п.3 ч.1 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Частинами 3, 4 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до вимог ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. 15.01.2022 року [PERSON] було подано у справі про розірвання шлюбу до суду додаткове пояснення до відзиву, в якому він зазначав, що за фактичною згодою подружжя вони визначили місце проживання дітей після розірвання шлюбу: син [PERSON] , 2011 року народження, проживатиме з батьком, а донька [PERSON] , 2015 року народження,- з матір`ю. У зв`язку з цим [PERSON] просив зазначити в рішенні суду про те, що після припинення шлюбу син [PERSON] проживатиме з батьком, а донька [PERSON] - з матір`ю. Фактичні обставини того, з ким проживають малолітні діти підтверджувались копією пояснень [PERSON] дільничному інспектору поліції від 30.08.2021 року та копією Акту обстеження умов проживання від 31.08.2021 року, складеному органом у справах неповнолітніх, які були додані до відзиву. Як вбачається з акту обстеження умов проживання, складеним 15.04.2022 р. представниками служби Великодолинської селищної ради малолітній син [PERSON] , [INFO] залишився проживати з батьком за адресою: [ADDRESS] , доньки [PERSON] , [INFO] вдома не було. Пленум Верховного Суду України у постанові №11 від 21.12. 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя роз`яснив, що при розірванні шлюбу судам необхідно визначати місце проживання дитини. В п.п. 4,18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.12.2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що « Оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Наприклад, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. В постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 р. У справі N 200/952/18 зазначено про наступне: «Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло. Водночас місцевим судом під час розгляду цієї справи не вирішувалось питання про визначення місця проживання дитини. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами».

Outcome: approved