Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

22 квітня 2021 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували у шлюбі від якого мають спільну дитину [PERSON] . Спільне життя у них з відповідачем не склалось, оскільки у них постійно виникали побутові конфлікти, що призвело до втрати між ними почуття любові та поваги. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2021 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Позивачка зазначає, що не перешкоджає відповідачу бачитись із дитиною, але зловживаючи цим, останній самочинно забирає дитину та зникає з нею, внаслідок чого це має вплив на нормальний соціальний, моральний та фізичний розвиток дитини. У зв`язку з цим позивачка просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] разом з нею та визначити спосіб участі відповідача у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною шляхом встановлення днів зустрічей батька з дитиною 1 раз на тиждень у вихідний день за умови присутності матері [PERSON] (а.с.1-5) Після надходження\~з адресно-довідкового\~підрозділу відомостей\~щодо зареєстрованого\~місця проживання\~відповідача фізичної\~особи [PERSON] , (а.с.43) ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2021 року було відкрито провадження у справі та відповідно до норм ст.ст.11, 19, 274 ЦПК України призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, (а.с.44-45) одночасно вирішено\~питання щодо\~залучення до\~участі у\~справі в\~якості третьої\~особи без\~самостійних вимог\~Управління-служба\~у справах\~дітей Чечелівської\~адміністрації Чечелівського\~району ДМР. (а.с.44-45) В підготовче судове засідання 18 червня 2021 року з`явився представник позивачки, позивачка, представник третьої особи, відповідач в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином шляхом направлення повістки за його місцем реєстрації. Також у вищезазначеному підготовчому судовому засіданні вирішено клопотання представника позивачки щодо виклику свідків, продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче судове засідання на 09 серпня 2021 року - для повторного виклику відповідача. (а.с.51) Підготовче судове засідання 09 серпня 2021 року не відбулося у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні. (а.с.62) В підготовче судове засідання 07 вересня 2021 року з`явився представник позивачки, позивачка, представник третьої особи, відповідач в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином шляхом направлення повістки за його місцем реєстрації. Також у вищезазначеному підготовчому судовому засіданні замінено третю особу без самостійних вимог управління-службу у справах дітей Чечелівської адміністрації Чечелівського району ДМР правонаступником управлінням-службою у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради та відкладено підготовче судове засідання на 04 жовтня 2021 року - для повторного виклику відповідача. (а.с.68) В підготовче судове засідання 04 жовтня 2021 року сторони по справі не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим підготовче судове засідання було відкладено на 03 листопада 2021 року. (а.с.71) 07 жовтня 2021 року через канцелярію суду від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та про долучення висновку органу опіки та піклування. (а.с.73-75) В підготовче судове засідання 03 листопада 2021 року з`явився представник позивачки, інші сторони по справі в підготовче засідання не з`явились. Оскільки всі дії з підготовки справи до розгляду в судовому засіданні були виконані 03 листопада 2021 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 30\~листопада\~2021 року. (а.с.77) В судове засідання 30 листопада 2021 року з`явився представник позивачки, відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судової повістки, у зв`язку з цим судове засідання було відкладено на 13 січня 2022 року для повторного виклику відповідача. (а.с.83) В судове засідання 13 січня 2022 року з`явились позивачка та її представник, відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судової повістки. В даному судовому засіданні було розпочато розгляд справи по суті, суддею ухвало проводити розгляд справи в заочному порядку, з`ясовано думку щодо позовної заяви, досліджено письмові докази та оголошено перерву до 02 лютого 2022 року для підготовки до судових дебатів. (а.с.88-89) Судове засідання 02 лютого 2022 року не відбулось у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні. (а.с.94) В судове засідання 28 лютого 2022 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з цим судове засідання було відкладено на 30 березня 2022 року для повторного виклику сторін по справі. (а.с.97) В судове засідання 30 березня 2022 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з цим судове засідання було відкладено на 28 квітня 2022 року для повторного виклику сторін по справі. (а.с.101) 28 квітня 2022 року було завершено розгляд справи по суті. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, в якій він просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. (а.с.104) Відповідач в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судових повісток та шляхом направлення СМС-повісток. (а.с.а.с.46,\~53,\~64,\~70,\~72,\~82,\~85,\~91,\~92,\~95,\~96,\~98,\~99,\~102,\~103) Конверти направлені судом на адресу відповідача повернулись до суду із позначкою «за закінченням терміну зберігання». (а.с.а.с.56, 65-66, 76, 86, 87, 93) Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 16 жовтня 2015 року, який зареєстровано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1688, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . При укладанні шлюбу позивачка змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.6) Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 22 вересня 2016 року, актовий запис №1076. (а.с.7) Позивачка, на підтвердження факту належності їй на праві власності квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , надала суду копію договору купівлі-продажу, який зареєстровано у реєстрі за № 2-1762 від 26 вересня 2015 року. (а.с.10-13) В позовній заяві позивачка зазначає, що має постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що на підставі договору купівлі-продажу №5929 від 29 липня 2009 року належить матері позивачки [PERSON] . (а.с.14-15) Зазначена квартира має належні умови для перебування дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 30 березня 2021 року. (а.с.19) Позивачка уклала декларацію № 0001-183А-Т1А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу малолітньому сину [PERSON] (а.с.21) Додатково позивачка надала суду копії характеристик від сусідів за адресою проживання та з місця роботи. (а.с.22-25) На підтвердження факту отримання доходу позивачка надала суду копію наказу №1/04/21 від 03 квітня 2021 року про прийняття на роботу, виданої фізичною особою-підприємцем [PERSON] , за відомостями з якої позивачка працює у фізичної особи-підприємця [PERSON] з 05 квітня 2021 року та займає посаду адміністратора, оклад (тарифна ставка) становить 6\~000 грн. (а.с.27) 07 жовтня 2021 року до суду від органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради надійшов висновок № 24-р від 01 жовтня 2021 року про доцільність проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с.75) Також в матеріалах справи наявні копії талонів-повідомлень єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяв про кримінальне правопорушення та іншу подію № 3563 від 19 лютого 2021 року, № 7977 від 18 березня 2021 року, № 7976 від 15 квітня 2021 року, в яких зазначено, що відповідач погрожує матері дитини та не дозволяє бачитись з дитиною. (а.с.32-34) Принципом 6 «Декларація прав дитини», прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно п.3 ст.9 «Конвенція про права дитини» держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч.2\~ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Як зазначено в ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» (заява № 2091/13), йдеться про визначення інтересів дитини, їх місця у взаємовідносинах між батьками. У цьому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан, вік дитини, тощо. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 04 вересня 2019 року у справі № 487/2480/17, провадження № 61-11239св19, від 05 вересня 2019 року у справі № 672/1286/16-ц, провадження № 61-25968св18. Згідно зі ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до положень ч.ч.1, 2\~ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 158 СК України\~передбачено порядок вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Так, за її змістом орган опіки та піклування за заявою матері, батька дитини визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ч.1\~ст.159 СК України). В такому випадку, як визначено приписами ч.2\~ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно з ч.2\~ст.159 СК України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За правилами ч.ч.1, 3\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1,\~5\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи положення ч.2\~ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6\~ст.81 ЦПК України). Відповідно до положень ст.264\~ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Тому при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини, які полягають зокрема в забезпеченні її розвитку у стійкому середовищі. А встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Позивачка, будучи матір`ю дитини, має усі умови для утримання, виховання, навчання, піклування про здоров`я, моральний та фізичний розвиток дитини. З огляду на вищевикладене, а також враховуючи висновок органу опіки\~та піклування\~ Центральної\~адміністрації ДМР, поведінку відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог про визначення місця\~проживання дитини\~ [PERSON] \~з матір`ю\~ [PERSON] та встановлення графіку зустрічей батька з дитиною [PERSON] , а саме: один раз на тиждень у вихідний день, за умови присутності матері [PERSON] . Більш того, суд роз`яснює сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, його розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, слід стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved