Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва на право власності від 22 червня 2009 року, виданого на підставі рішення виконкому Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 22 червня 2009 року № 39 сільським головою В.Неділько та зареєстрованого за № 416/2 22 червня 2009 року в Ульянівському комунальному міжміському бюро технічної інвентаризації. Відповідно до довідки №1627 від 09 листопада 2021 року Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, зазначено, що в її житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] [INFO] , але за вказаною адресою на протязі тривалого часу (приблизно з 1995 року) не проживає. Відповідно до Акту про не проживання особи за місцем реєстрації, посвідчений депутатом Рівнянської сільської ради Любченко А.Г. від 26 листопада 2021 року, вбачається, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , не проживає за місцем реєстрації з 2001 року, а її прописка в будинку не дозволяє позивачці, як власнику будинку розпоряджатися на власний розсуд, оформити нотаріально договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] та значно обмежує її законні права, тому позивачка просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування спірним житлом. Ухвалою від 07.12.2021 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 16.03.2022 рокузакрито підготовче провадження по спарві та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином в порядку п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою". Причину своєї неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] відповідно до свідоцтва на право власності від 22 червня 2009 року, виданого на підставі рішення виконкому Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 22 червня 2009 року № 39 сільським головою В.Неділько, належить на праві приватної власності, житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.6). Згідно реєстраційного напису, будинок [ADDRESS] зареєстрований № 416/2 22 червня 2009 року в Ульянівському комунальному міжміському бюро технічної інвентаризації по праву власності за [PERSON] (а.с.7). Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок, розташованого за адресою [ADDRESS] видано власнику - [PERSON] (а.с.8-11). Відповідно до довідки № 1627 від 09 листопада 2021 року виданої Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, зазначено, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрована відповідачка [PERSON] [INFO] , але за вказаною адресою на протязі тривалого часу (приблизно з 1995 року) не проживає (а.с.12). Відповідно до копії домової книги № 7 для прописки громадян по Рівнянській сільській раді (розпочато з 05.06.2002 р. закінчено 11.06.2006 р.), посвідченої секретарем Л. Біляк Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області відповідачка [PERSON] зареєстрована в будинку по [ADDRESS] з 30.10.2003 року (а.с.28-29). Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації, посвідчений депутатом Рівнянської сільської ради Любченко А.Г. від 26 листопада 2021 року, встановлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , не проживає за місцем реєстрації з 2001 року, (а.с.15). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються статтями 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника. Як встановлено судом, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , є майном (житлом) позивача, відповідач не є членом її сім`ї, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами Цивільного кодексу України. Згідно ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що реєстрація відповідача у даному будинку, порушує права позивача, оскільки перешкоджає здійсненню нею права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності. Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає можливим визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням, оскільки остання не проживає в [ADDRESS] , тривалий час, з 2001 року, а отже позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки позивач не може вирішити дане питання в позасудовому порядку. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив із того, що відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача, однак позовні вимоги не містять такої вимоги про стягнення судового збору, тому вважаю за необхідне судовий збір залишити за позивачем.

Outcome: approved