Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» (первісний позивач) звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12658,41 грн. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що 29.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №83419/33/к, на підставі якого [PERSON] отримав споживчий кредит в сумі 7 000,00 грн., строком на 18 місяців з 29 жовтня 2012 р. по 29 квітня 2014р. зі сплатою 25,0 (двадцяти п`яти) процентів річних. За умовами п.п. 1.1, п.п. 5.2.1 зазначеного вище кредитного договору позичальник був зобов`язаний своєчасно сплачувати нараховані проценти, а також інші платежі у визначених договором розмірах і термінах (строках), повернути кредит та виконувати інші зобов`язання, визначені договором, у повному обсязі. Крім того, положення п. 5.2.4, кредитного договору встановлює обов`язок позичальника письмово повідомити кредитодавця про зміну ним місця роботи, звільнення та про будь-який випадок, що призведе до припинення зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, а п.5.2.5. зобов`язує отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати тільки на картковий рахунок, відкритий у кредитодавця, на протягом всього строку дії договору. В порушення умов кредитного договору відповідач неодноразово порушував строки погашення заборгованості за кредитом. Останній платіж в рахунок погашення кредиту був здійснений відповідачем 05 серпня 2013р. у розмірі 41,19 грн. Нараховані відсотки за користування кредитом сплачені ним востаннє 05 серпня 2013р. у сумі 90,42 грн. Таким чином, виникла заборгованість [PERSON] перед Банком за кредитним договором №83419/33/к від 29.10.2012р., яка станом на 18.11.2015р. становить 12 658,41 грн. (Дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят вісім грн..41 коп.) та складається з наступних сум: - 3 195,33 грн. - несплачена заборгованість за кредитом; - 3 072,99 грн. - несплачені проценти за користування кредитом; - 830,70 грн. - несплачена щомісячна комісія; - 1 554,95 грн. - пеня за прострочення сплати заборгованості по кредиту (п.6.3 кредитного договору); - 1 467,13 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом (п.6.2. кредитного договору); - 1 837,31 грн. - інфляційні нарахування на суму основного боргу (ч.2 ст.625 ЦК України); - 700,00 грн - штраф 10% згідно п.6.4 кредитного договору (за порушення п.5.2.3, 5.2.4, 5.2.5 кредитного договору). Банк звертався до [PERSON] з листом-вимогою про порушення умов кредитного договору та вимогою достроково повернути заборгованість за кредитним договором (вих. №25.04-59/631 від 12.11.2013р.) та з повідомленням про порушення строку (терміну) сплати кредитної заборгованості (вих. №25.04-59/708 від 18.12.2013р.), однак до теперішнього часу відповідач заборгованість перед позивачем не погасив. Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 06.01.2016 року відкрито провадження в даній справі та призначено попереднє судове засідання. Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 19.01.2016 року призначено справу до судового розгляду. Ухвалою від 11.02.2016 року в даній справі зупинено провадження до припинення перебування сторони у складі Збройних Сил України. Ухвалою від 06.12.2021 року поновлено провадження по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Замінено позивача Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ІНДУСТРІАЛБАНК». Продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи є письмова заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, від нього надійшла письмова заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 29.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №83419/33/к, на підставі якого [PERSON] отримав споживчий кредит в сумі 7 000,00 грн., строком на 18 місяців з 29 жовтня 2012 р. по 29 квітня 2014р. зі сплатою 25,0 (двадцяти п`яти) процентів річних. За умовами п.п. 1.1, п.п. 5.2.1 зазначеного вище кредитного договору позичальник був зобов`язаний своєчасно сплачувати нараховані проценти, а також інші платежі у визначених договором розмірах і термінах (строках), повернути кредит та виконувати інші зобов`язання, визначені договором, у повному обсязі. Крім того, положення п. 5.2.4, кредитного договору встановлює обов`язок позичальника письмово повідомити кредитодавця про зміну ним місця роботи, звільнення та про будь-який випадок, що призведе до припинення зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, а п.5.2.5. зобов`язує отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати тільки на картковий рахунок, відкритий у кредитодавця, протягом всього строку дії договору. В порушення умов кредитного договору відповідач неодноразово порушував строки погашення заборгованості за кредитом. Останній платіж в рахунок погашення кредиту був здійснений відповідачем 05 серпня 2013р. у розмірі 41,19 грн. Нараховані відсотки за користування кредитом сплачені ним востаннє 05 серпня 2013р. у сумі 90,42 грн. Таким чином, виникла заборгованість [PERSON] перед Банком за кредитним договором №83419/33/к від 29.10.2012р., яка станом на 18.11.2015р. становить 12 658,41 грн. (Дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят вісім грн..41 коп.) та складається з наступних сум: - 3 195,33 грн. - несплачена заборгованість за кредитом; - 3 072,99 грн. - несплачені проценти за користування кредитом; - 830,70 грн. - несплачена щомісячна комісія; - 1 554,95 грн. - пеня за прострочення сплати заборгованості по кредиту (п.6.3 кредитного договору); - 1 467,13 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом (п.6.2. кредитного договору); - 1 837,31 грн. - інфляційні нарахування на суму основного боргу (ч.2 ст.625 ЦК України); - 700,00 грн - штраф 10% згідно п.6.4 кредитного договору (за порушення п.5.2.3, 5.2.4, 5.2.5 кредитного договору). Банк звертався до [PERSON] з листом-вимогою про порушення умов кредитного договору та вимогою достроково повернути заборгованість за кредитним договором (вих. №25.04-59/631 від 12.11.2013р.) та з повідомленням про порушення строку (терміну) сплати кредитної заборгованості (вих. №25.04-59/708 від 18.12.2013р.), однак до теперішнього часу відповідач заборгованість перед позивачем не погасив. Такі дії відповідача [PERSON] порушують приписи Цивільного Кодексу України (надсілі - ЦК України), відповідно до яких зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, в даному випадку повернути суму кредиту у порядку та строки передбачені договором, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Приписи ст. 526 ЦК України чітко встановлюють, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто... (ст. 527 ЦК України). Діюче законодавство встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Не виконуючи своєчасно вимоги кредитного договору, відповідач [PERSON] порушив наведені норми діючого законодавства, внаслідок чого безпідставно користується чужими грошовими коштами. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК). За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав та він підтверджений належними і допустимими доказами, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом у розмірі 12658,41 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні останнім судові витрати по справі. При цьому, оскільки позов задоволений у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В даному випадку позивач при зверненні до суду з позовом за платіжним дорученням № 748 від 24.12.2015 року сплатив 1218 грн., отже 609 грн. має бути повернуто позивачу з державного бюджету. Також відповідач надав суду посвідчення учасника бойових дій. Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Отже, з огляду на вказану норму відповідач звільнений від сплати судового збору. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.ч. 2, 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р. №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» установлено, що коли обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком; компенсація судових витрат особам, які їх зазнали, здійснюється шляхом перерахування коштів на їх поточні рахунки в банківських установах; підставою для компенсації судових витрат є судове рішення. Компенсація судових витрат у цивільних та адміністративних справах здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань судів, якими винесено відповідне рішення. Отже, з огляду на викладене, враховуючи те, що позов задоволено повністю, але відповідач звільнений від сплати судового збору, а тому решту суми судового збору сплаченого позивачем в розмірі 609,00 грн слід компенсувати позивачу за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розпорядження Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)» від 25.03.2022 №14/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Outcome: approved