Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

30 грудня 2021 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яким позов задоволено. Вирішено визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 06.05.2021 року приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за №3399 про стягнення з [PERSON] [INFO] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 9806,51 грн. за кредитним договором №93782831000 від 10 квітня 2017; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 908,00 грн.та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн.. Як вбачається зі змісту рішення, судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. 03 лютого 2022 року від представника позивача адвоката Наталюка Назара Миколайовича до суду надійшла заява про винесення додаткового рішення по справі, в якій просить ухвалити рішення про стягнення на користь [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Заявник представник позивачки адвокат Наталюк Н.М. в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання у його відсутності, вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підтримує та просить задовольнити. Інші учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. В матеріалах справи міститься клопотання відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про зменшення витрат на правову допомогу, згідно якого просить відмовити позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. В обгрунтування клопотання посилається на те, що фактично написання позовної заяви із формуванням додатків, консультації на думку представника позивача вартує 5000 грн., але вказана справа є незначної складності, а витрати часу для її підготовки повинні були складати 283,00 грн., виходячи з розміру середньої заробітної плати в регіоні. Також, до позовної заяви не додано документів на підтвердження перерахунку адвокату коштів в сумі 5000 грн., а саме доказів ведення Книги обліку доходів і витрат. У зв`язку з наведеним, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Представником позивача подано наступні докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.: копію договору про надання правничої допомоги від 21.07.2021, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, квитанцію про оплату гонорару клієнтом від 21.07.2021, копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 21.07.2021. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником Відповідача заявлялось клопотання про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. Проте, всупереч вимог ч.6 ст.137 ЦПК докази неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги вказане клопотання не містить. Суд також не бере до уваги, посилання відповідача не необхідність надання доказів ведення Книги доходів і витрат для підтвердження фактичного понесення стороною витрат на правову допомогу. Адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору, предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі, а не обов`язковість ведення адвокатом Книги обліку доходів та витрат. Позивачем доведено належними доказами факт понесених витрат на правничу допомогу. На думку суду, заявлений розмір витрат не суперечить складності справи. Отже, суд доходить висновку про покладення на відповідача обов`язку компенсувати позивачу витрати на правничу допомогу в розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Зі змісту розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу, складовими частинами гонорару представника позивачки є: зустріч з клієнтом з наданням консультації вартістю 400 грн., пошук та аналіз судової практики вартістю 400 грн., складання позовної заяви вартістю 1600 грн., складання клопотання про витребування доказів 400 грн., складання заяви про забезпечення позову 800 грн., участь у судових засіданнях 1400 грн., а всього 5000 грн. Перевіркою матеріалів справи встановлено, що представник позивача не приймав участі у судових засіданнях з межах справи за позовом [PERSON] . З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що витрати позивачки на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково у розмірі 3600 грн., без врахування витрат на участь у представника судових засіданнях, оскільки саме на цю суму підтверджується доказами фактичне надання адвокатом правничих послуг у даній справі. Витрати на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, фактично наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат.

Outcome: partial