Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

У жовтні 2021 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . 02.12.2020 р. було видано свідоцтво про народження сина [PERSON] , в якому зазначено прізвище батька [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачем у будинку її батьків. З моменту народження сина відповідач [PERSON] не проживає з позивачем та сином, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті сина участі не приймає. Відповідач фізично здоровий, працює неофіційно, має постійний, але мінливий дохід, інших осіб на утриманні немає . Позивач, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяву про відкладення не подано. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив листа з відзивом, в якому проти позову заперечував. Вважає, що сторони ніколи не були подружжям, він неодноразово просив зареєструвати шлюб офіційно, втім позивач відмовлялась. За таких обставин, вона не набула прав дружини, що унеможливлює набуття права на аліменти. Дослідивши докази, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини. Позивач звернувся до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо участі чоловіка в утриманні дружини до досягнення дитиною трирічного віку шляхом стягнення аліментів. На підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] вказала, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач та відповідач мають сина\~ [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії довідки Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області, позивач [PERSON] та син [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~статті 91 Сімейного кодексу України\~(далі-СК України) передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті\~84\~та статей\~86\~і\~88\~цього\~Кодексу. Згідно статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст.77 Сімейного кодексуУкраїни\~утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно з ч. 1 та ч.2\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Частина 4 статті 84\~СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застосування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 1ст.182 СК України\~та п.17\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17). Приймаючи до уваги, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний і мінливий дохід, а тому відповідно до ст. 184 СК України розмір аліментів на утримання дітей має бути стягнутий в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що законодавством України гарантується право дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, позов підлягає задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 2500 грн., враховуючи можливість відповідача надавати таке утримання, з врахуванням вимог розумності та справедливості. Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позовної заяви є 01.04.2021 р. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір за дві вимоги у розмірі по 908,00 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 1816,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved