Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

31.12.2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, у якому, з урахування заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача на свою користь 18839,94 грн. страхового відшкодування в порядку регресу Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 23.11.2020 року між [PERSON] та позивачем був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №201955629), згідно якого забезпеченою є відповідальність водія транспортного засобу «Шкода Фабія», д.н.з. [NUMBER] . 25.01.2021 року на вул. Курнатовського в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Фольцваген Гольф», д.н.з. [NUMBER] , автомобіля «Нисан Альмера», д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля «Шкода Фабія», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача. 22.02.2021 року до позивача із заявою (вимогою) звернулось ПрАТ «СК «Арсенал страхування» (яке здійснило виплату страхового відшкодування власнику «Фольцваген Гольф», д.н.з. [NUMBER] ) з приводу виплати страхового відшкодування в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Шкода Фабія», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у позивача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач виплатив за вказаним страховим випадком страхове відшкодування (з врахування коефіцієнту фізичного зносу та франшизи) в розмірі 13066,08 грн. 04.01.2022 року позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 5773,86 грн. за ремонт автомобіля «Нисан Альмера», д.н.з. [NUMBER] , який був також пошкоджений під час ДТП 25.01.2021 року. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 16.02.2021 року, дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок вчинення відповідачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, довідки НПУ та відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва, відповідач, керуючи транспортним засобом, перебував в стані алкогольного сп`яніння. Посилаючись на положення абз. «а» п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач вказує, що ураховуючи той факт, що відповідач виплату страхового відшкодування в порядку регресу за даним страховим випадком не здійснив, позивач змушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 17.01.2022 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасником справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами 14.02.2022 року, однак станом на час ухвалення у справі рішення, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не викладав жодних заперечень з приводу розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.02.2021 року у справі №755/2667/21, яка набрала законної сили 01.03.2021 року, відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та до нього застосовані адміністративні стягнення у вигляді штрафу і позбавлення права керування транспортними засобами (а.с. 7-9). За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зазначеній вище постанові суду вказано, що 25.01.2021 року об 04 год. 00 хв. відповідач в м. Києві по вул. Курнатовського, 15б, керуючи транспортним засобом марки «Шкода» під час руху не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для учасників руху об`їзду перешкоди та скоїв зіткнення з автомобілем «Фольцваген», що призвело до пошкодження транспортних засобів. Крім того, відповідач керував транспортним засобом марки «Шкода» з ознаками алкогольного сп`яніння. Пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» з результатом 1,61% (проміле) в присутності двох свідків. За змістом відповіді від НПУ: - адреса місця скоєння ДТП: м. Київ, вул. Курнатовського, 15б; - дата та час скоєння ДТП: 25.01.2021 року о 04 год. 01 хв.; 1-й учасник ДТП: - [PERSON] , автомобіль «Шкода Фабія», д.н.з. [NUMBER] , власник ТЗ [PERSON] ; 2-й учасник ДТП: - [PERSON] , автомобіль «Ниссан Альмера», д.н.з. [NUMBER] , пошкодження задньої правої частини ТЗ; 3-й учасник ДТП: - автомобіль «Джиллі», д.н.з. [NUMBER] , пошкодження задньої центральної частини, задньої правої частини; 4-й учасник ДТП: - автомобіль «Фольцваген Гольф», д.н.з. [NUMBER] , пошкодження задньої лівої частини, власник ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ»; Порушники: 1-й винуватець ДТП [PERSON] ; Пункт ПДР що був порушений учасником ДТП: п. 2.9.а. ПДР - керування ТЗ особами в стані алкогольного сп`яніння, 12.3. ПДР - не вжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки ТЗ або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (а.с. 10). За наданою позивач інформацію з бази страховика, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Шкода Фабія», д.н.з. [NUMBER] , застрахована позивачем, власник ТЗ [PERSON] , ліміт відповідальності по майна 130000,00 грн., сума відшкодування за страховим випадком від 25.01.2021 року 13066,08 грн. (а.с. 5-6). 22.02.2021 року до позивача звернулось ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із претензією на суму 27280,00 грн. у зв`язку із пошкодженням автомобіля «Фольцваген Гольф», д.н.з. [NUMBER] ., до якої також додавались платіжне доручення №8073210 від 15.02.2021 року, протокол огляду пошкодженого транспортного засобу від 02.02.2020 року, рахунок-фактура №7 від 04.02.2021 року, та ремонтна калькуляція № [NUMBER] від 26.03.2021 року (а.с. 11-18). Із матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив розрахунок страхового відшкодування, склав страховий акт від 31.03.2021 року та виплатив страхове відшкодування у розмірі 13066,08 грн. (а.с. 19-21). 25.01.2021 року до позивача надійшло повідомлення про ДТП від [PERSON] стосовно постраждалого у дорожньо-транспортній пригоді автомобіля «Ниссан Альмера», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 37). Вказаний автомобіль на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 40-41). 25.01.2021 року [PERSON] звернулась до позивача із заявою про здійснення страхового відшкодування у зв`язку із пошкодженням автомобіля «Ниссан Альмера», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 36). 25.01.2021 року позивачем складений протокол огляду пошкодженого ТЗ (а.с. 39). За змістом ремонтної калькуляції на відновлення пошкодженого транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ниссан Альмера», д.н.з. [NUMBER] , склала 12212,36 грн. (а.с. 38). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування до страхового акту та страхового акту від 31.12.2021 року, сума страхового відшкодування склала 5773,86 грн. (а.с. 35). Як вбачається з матеріалів справи, згідно платіжного доручення №268 від 04.01.2022 року позивач здійснив фактичну виплату страхового відшкодування в сумі 5773,86 грн. на ім`я [PERSON] (а.с. 34). Загальна сума виплачених позивачем страхових відшкодувань за двома пошкодженими у дорожньо-транспортній пригоді автомобілями склала 18839,94 грн. (13066,08 грн. + 5773,86 грн.). Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За змістом ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України). Статтею 999 ЦК України визначено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Поряд із цим, відповідно до положень ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За змістом абз. а) п/п 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ураховуючи, що цивільна правова відповідальність відповідача як водія забезпеченого транспортного засобу «Шкода Фабія», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована позивачем, і після настання ДТП позивач здійснив виплату страхових відшкодувань по двом пошкодженим у ДТП автомобілям, а із матеріалів справи вбачається, що відповідач під час настання дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача сум виплачених страхових відшкодувань в порядку регресу у загальному розмірі 18839,94 грн., а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved