Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі заяви [PERSON] від 28.11.2018 року, останній було призначено та виплачено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям за період з 01.11.2018 року по 30.04.2019 року. Вказує, при відповідачу припинено реєстрацію як безробітної з 22.01.2019 року у зв`язку з невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування. При цьому, про вказаний факт відповідач не повідомила департамент, у зв`язку з чим їй було нараховані та виплачені кошти, права на які вона не мала в розмірі 5922,00 грн. Зазначає, що відповідач частково повернула кошти в рахунок погашення боргу на загальну суму 4922,00 грн., однак на момент звернення до суду решту заборгованості відповідач не повернула. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на користь департаменту соціальної політики Луцької міської ради 1000,00 грн. надміру виплачених коштів та 2270,00 грн. сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не подала. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що відповідач [PERSON] отримувала соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у відповідності до поданої заяв від 28.11.2018 року (а.с. 14, 15). Відповідно до ч. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Згідно з ст. 5 згаданого Закону, розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. До стабілізації економічного становища в Україні розмір державної соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму. Відповідно до п. 1 ст. 6 Закону, соціальна допомога призначається на 6 місяців. Для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву і декларацію про доходи та майно. Водночас, п. 1 ст. 7 вказаного Закону (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) передбачено, що державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої і вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги). Як з`ясовано судом, відповідачу припинено реєстрацію як безробітної з 22.01.2019 року у зв`язку з невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування, що підтверджується повідомленням Луцького міського центру зайнятості від 10.06.2019 року №1254/04/19 (а.с. 13). Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Таким чином, зважаючи на рішення департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 25.06.2019 року, яким визначено обсяг надміру виплачених коштів в розмірі 5922,00 грн. (а.с. 12-зворот), часткове погашення боргу відповідачем, а також на інші докази в їх сукупності, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення надмірно виплаченої суми в розмірі 1000,00 грн. з відповідача в примусовому порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача слід стягнути 2270,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved