Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із вказаним вище позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить: визнати протиправною та незаконною бездіяльність Дрогобицької міської ради у зв`язку з не розглядом у передбачений законом строк та спосіб заяви [PERSON] від 22.01.2020 року щодо надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 689 кв.м. на [ADDRESS] під садівництво та зобов`язати Дрогобицьку міську раду у строк та спосіб, передбачений чинним законодавством, розглянути на найближчому черговому засіданні Дрогобицької міської ради, його заяву та прийняти відповідне рішення; визнати незаконним та скасувати п.1.60 рішення Дрогобицької міської ради від 08.07.2021 року № 509 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1156 кв.м. на [ADDRESS] для індивідуального садівництва [PERSON] та п.1.23 рішення Дрогобицької міської ради від 23.09.2021 року № 651 «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва та передачу у власність земельних ділянок» в частині затвердження матеріалів з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 1156 кв.м. на [ADDRESS] , кадастровий номер 4610600000:01:076:0162 [PERSON] ; визнати протиправною і скасувати державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,1156 га, кадастровий номер 4610600000:01:076:0162; скасувати державну реєстрацію права власності земельної ділянки, кадастровий номер 4610600000:01:076:0162 площею 0,1156 га за номером запису про право власності 44462743, дата державної реєстрації 06.11.2021, зареєстровану державним реєстратором прав на нерухоме майно Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області Якимчуком Ярославом Богдановичем. Позовні вимоги мотивує тим, що ним неодноразово (починаючи з січня 2021 року) подавалися до Дрогобицької міської ради Львівської області заяви про надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 689 кв.м. для ведення садівництва, що розташована у [ADDRESS] , для подальшої передачі цієї земельної ділянки у безоплатну його власність. Постійною комісією з питань регулювання земельних відносин його заяви були розглянуті та задоволенні. Однак вже протягом двох років, з Дрогобицької міської ради він отримує різного роду відписки, зокрема, що його питання було винесено на розгляд сесії, проте проект рішення не набрав достатньої кількості голосів. Водночас, йому стало відомо, що на підставі п.1.60. рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області №509 від 08.07.2021 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва» [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, а 23.09.2021 п.1.23 рішення Дрогобицької міської ради № 651 «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва та передачу у власність земельних ділянок», затверджено матеріали з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безоплатно у власність для індивідуального садівництва земельну ділянку площею 1156 кв.м. на [ADDRESS] , кадастровий номер 4610600000:01:076:0162 громадянці [PERSON] . Зазначає, що надана [PERSON] земельна ділянка, накладається на земельну ділянку, про яку він клопотав перед Дрогобицькою міською радою. Вказує на те, що Дрогобицька міська рада при прийнятті спірних рішень порушила його права та вимоги ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України, а тому в нього виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд за захистом порушених прав. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] , в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити Представник відповідача - Дрогобицької міської ради Матіїшин А.Я. заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмовому відзиві, покликаючись на їх безпідставність, так як позивач просив надати земельну ділянку на [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] на [ADDRESS] , тобто це дві різні земельні ділянки, які знаходяться на різних вулицях та мають різні розміри, а тому оскаржуваними рішеннями право позивача жодним чином не порушено. Представник [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо позовних вимог, наголосивши, що жодним чином права позивача оскаржуваними рішеннями не порушуються, оскільки останні прийняті на законних підставах з дотриманням вимог\~ст. 118 ЗК України, а тому відсутні будь-які підстави щодо визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування. В задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю та недоведеністю. Свідки [PERSON] та [PERSON] , в суді пояснили, що позивач [PERSON] протягом тривалого часу обробляв земельну ділянку біля свого будинку, однак на якій [ADDRESS] чи [PERSON] , знаходилася ця ділянка, відповісти не змогли. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Із досліджених матеріалів справи вбачається, що п.1.60. рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області №509 від 08.07.2021 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва», гр.. [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1156 кв.м. на [ADDRESS] , для індивідуального садівництва. На підставі вказаного рішення, [PERSON] , виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва кадастровий номер 4610600000:01:076:0163. Рішенням Дрогобицької міської ради № 651 від 23.09.2021 «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва та передачу у власність земельних ділянок», затверджено матеріали з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безоплатно у власність для індивідуального садівництва земельну ділянку площею 1156 кв.м. на [ADDRESS] , кадастровий номер 4610600000:01:076:0162 громадянці [PERSON] . Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до ч. 6 ст.\~118\~ЗК України (в редакції на момент виникнення правовідносин), якою визначається, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Посилання позивача на факт порушення Дрогобицькою міською радою при прийнятті спірних рішень його прав, не знаходить свого підтвердження, оскільки дана земельна ділянка була вільною. Доводи позивача про те, що Дрогобицькою міської радою порушено вимоги ст. 118 ЗК України, не заслуговують на увагу, так як такі твердження спростовуються матеріалами справи, так як [PERSON] скористалася своїм правом виходячи з положень норми ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України. Враховуючи те, що підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, були відсутні, а тому суд приходить до переконання, що Дрогобицька міська рада в межах повноважень, наданих Конституцією України, Законом України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» та Земельним кодексом України, правомірно прийняла рішення за №509 від 08.07.2021 року в частині пункту 1.60., яким надала дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1156 кв.м. на [ADDRESS] , для індивідуального садівництва, а в подальшому 23.09.2021 рішення № 651 п.1.23, яким затвердила матеріали з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передала безоплатно у власність для індивідуального садівництва земельну ділянку площею 1156 кв.м. на [ADDRESS] , кадастровий номер 4610600000:01:076:0162 громадянці [PERSON] . Позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на тому, що він неодноразово (починаючи з січня 2021 року) подавав до Дрогобицької міської ради Львівської області заяви про надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 689 кв.м. для ведення садівництва, що розташована у [ADDRESS] . Водночас із оскаржуваних рішень, вбачається, що громадянці [PERSON] надано земельну ділянку на [ADDRESS] , площею 1156 кв.м. Твердження позивача, що земельна ділянка гр.. [PERSON] накладається на його земельну ділянку, не знайшли свого підтвердження в суді. Судом беруться також до уваги доводи відповідачів відносно того, що оскаржувані рішення жодним чином не порушують прав чи законних інтересів позивача, оскільки це різні адреси і позивач не є законним користувачем чи власником спірної земельної ділянки. Варто зазначити, що чинне законодавство України, не містить норм, які встановлюють обов`язок чи хоча б право органу місцевого самоврядування відмовити заявнику у наданні згоди на розробку проекту відведення чи його затвердження у зв`язку із наявністю заяв інших громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене ст.\~64\~Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності та ту обставину, що суд не вправі виходити за межі позовних вимог, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів про підставність такого позову, з огляду на викладене вище у суду є всі підстави для відмови у задоволені позову за безпідставністю та недоведеністю. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/8875/21 від 19.11.2021 «Заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову задоволено. До вирішення спору по суті накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер 4610600000:01:076:0162 та заборонити вчиняти будь-які дії щодо передачі у власність, користування чи в оренду будь-яким фізичним чи юридичним особам». Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/8875/21 від 25.03.2022 «Заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову задоволено. До вирішення спору по суті заборонено [PERSON] чи будь яким іншим особам вчиняти дії, що можуть призвести до погіршення стану земельної ділянки кадастровий номер 4610600000:01:076:0162». Відповідно до ч.9, ч.10\~ст.158\~ЦПК України «У\~випадку залишення\~позову без\~розгляду,\~закриття провадження\~у справі\~або у\~випадку ухвалення\~рішення щодо\~повної відмови\~у задоволенні\~позову суд\~у відповідному\~судовому рішенні\~зазначає про\~скасування заходів\~забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду». З огляду на викладене вище, ухвали про забезпечення позову від 19.11.2021 та від 25.03.2022 підлягають скасуванню.

Outcome: dismissed