Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути на свою користь зі [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири, у розмірі 24 210,00 грн та 10 000,00 моральної шкоди, а всього - 34 210,00 грн, а також - судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] , у якій проживають її колишні власники - [PERSON] та [PERSON] . З квартири, де проживає відповідач та яка розташована вище поверхом над квартирою позивача, неодноразово відбувається залиття квартири позивача, зокрема, востаннє 10.06.2020. На вимоги приписів, позивача та користувачів квартири [ADDRESS] відповідач не реагує, технічним станом своєї квартири не займається, добровільно відшкодувати збитки, спричинені залиттям квартири, відмовляється. Розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, що становить 24 210,00 грн, підтверджується висновком про вартість. Спричинена відповідачем моральна шкода полягає в порушенні права власності позивача через неможливість нормально користуватися квартирою. Позивач зазнав негативних переживань та емоцій, у зв`язку з пошкодженням квартири, був порушений звичайний спосіб його життя, у зв`язку з чим він змушений був докладати додаткових зусиль для його нормалізації. Через неодноразові залиття у квартирі відчувається сирість та запах плісняви. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.04.2021 відкрито провадження у цій цивільній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. За клопотанням позивача у відповідача та Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» витребувано інформацію про власника квартири [ADDRESS] . Копію вказаної ухали суду разом з копією позовної заяви з додатками відповідачем отримано не було, а конверт зі вказаними документами повернувся до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Позивач копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримав 04.06.2021. 20.05.2021 від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 09.04.2021. Відповідач правом на подання відзиву не скористалася, від позивача інших заяв по суті справи не надійшло. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 8-11). Згідно з даними реєстрових книг Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва 12.12.2000, розпорядження № 56-245 , зареєстрованого в Бюро 25.12.2000 (а.с. 75). Із Акту від 10.06.2020, затвердженого начальником ЖЕД-408 [PERSON], убачається, що комісією в складі майстра ЖЕД - [PERSON] , майстра т/д № 4 [PERSON] , майстра р/д [PERSON] , було проведено огляд квартири [ADDRESS] з приводу звернення власника даної квартири про неодноразове залиття з вище розташованої квартири [ADDRESS] та виявлено: залиття кухні (стеля шпалери) - 7,5 кв.м, залиття кухні (стіни шпалери) - 4,0 кв.м, залиття ванної (стеля пінопласт) - 1,7 кв.м. Причиною даного залиття квартири [ADDRESS] було протікання каналізаційного трубопроводу ППР ДУ 50 мм. Водовідведення кухні і ванни, що є межею відповідальності власника квартири [ADDRESS] . На даний час причину залиття усунено власником квартири [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до припису ЖЕД-408 від 28.02.2020, що був цього ж дня був отриманий [PERSON] , необхідно терміново відновити пошкоджені трубопроводи, після вентелів до яких підключені змішувачі, що є межею відповідальності власника квартири [ADDRESS] , через які відбувається залиття нижче розташованої квартири [ADDRESS] (а.с. 15). Крім того, 30.12.2020 начальником ЖЕД-408 [PERSON] був затверджений Акт відповідно до якого комісією в складі головного інженера [PERSON] майстра р/д [PERSON] , сантехніка [PERSON] було проведено огляд квартири [ADDRESS] з приводу звернення власника даної квартири про неодноразове залиття з вище розташованої квартири [ADDRESS] та встановлено, що залиття відбувається через пошкодження примикання ванни до стіни, що є межею відповідальності власника квартири [ADDRESS] (а.с. 16). Крім того, начальником ЖЕД-408 [PERSON] був затверджений Акт від 22.01.2021, відповідно до якого комісією в складі головного інженера [PERSON] інженера ІІ категорії [PERSON] , майстра р/д [PERSON] , майстра т/д № 1 [PERSON] було проведено огляд квартири [ADDRESS] з приводу звернення власника даної квартири про неодноразове залиття з вище розташованої квартири [ADDRESS] по стояку та встановлено, що у квартирі [ADDRESS] залиті: кухня - стіна та стеля, сухі жовто-коричневі плями - 4,5 кв.м. Комісія вважає, що залиття квартири [ADDRESS] відбувається з квартири [ADDRESS] через пошкодження примикання ванни до стіни, що є межею відповідальності власника квартири [ADDRESS] . На даний час наданий припис на негайне відновлення герметизації примикання стіни до ванни для уникнення залиття нижче розташованої квартири [ADDRESS] . Останній ремонт квартири [ADDRESS] виконується в даний період (а.с. 17). Згідно зі Звітом про незалежну оцінку матеріальних збитків, нанесених внаслідок затоплення приміщень квартири [ADDRESS] , що складений 06.08.2020 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕКСПЕРТ ІН», матеріальні збитки, нанесені внаслідок затоплення приміщень квартири, станом на 29.07.2020 складають 24 210,00 грн (а.с. 18-55). Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі ст. 151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить. Частиною 3 статі 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. За вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 Постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Цивільне законодавство в делікатних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності їх вини у завданні шкоди позивачу. Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №? 76 і зареєстровані в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за №?927/11207 (надалі - Правила), в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку №?4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті мають бути зазначені такі відомості: 1) дата складання акта (число, місяць, рік); 2) прізвища, ініціали та посади членів комісії; 3) прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; 4) адреса квартири, поверх, форма власності; 5) характер залиття та його причини; 6) завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених унаслідок залиття речей та їхня орієнтовна вартість); 7) висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Судом встановлено, що у даному випадку факт залиття квартири позивача 10.06.2020 жодними матеріалами справи не підтверджується, оскільки Акт від 10.06.2020 містить лише опис деяких пошкоджень у квартирі позивача, що були наявні на момент обстеження, однак достовірна інформація щодо дати їх виникнення - не встановлена. З огляду на вказане Звіт від 06.08.2020 про незалежну оцінку матеріальних збитків, нанесених внаслідок затоплення приміщень квартири [ADDRESS] , складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕКСПЕРТ ІН», також не приймається судом у якості належного доказу вини відповідача у заподіянні матеріального збитку позивачу, оскільки він базується на даних Акту від 10.06.2020, що не містить достовірної інформації щодо дати залиття. Також, вказаний Акт, як і інші Акти від 30.12.2020, 22.01.2021, складені у відсутність зацікавлених осіб з боку винної сторони, присутність яких є обов`язковою. Щодо відмови власника квартири [ADDRESS] від участі у складанні актів відомості відсутні. Крім того, відповідно до частини першої ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. У постанові Верховного Суду України від 12.02.2014 у справі № 6-168цс13 зроблено висновок по застосуванню ст. 1190 ЦК України та вказано, що особи, які спільно заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Проте, позивачем, без достатніх підстав, пред`явлені позовні вимоги лише до [PERSON] , без залучення інших співвласників квартири - [PERSON] , [PERSON] . Судом не встановлена протиправність поведінки саме [PERSON] за шкоду, заподіяну майну позивача. Відтак підстави для стягнення з відповідача на користь позивача спричиненої моральної шкоди, яка є похідною від майнових вимог, відсутні. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц; від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц). Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. З огляду на викладені норми чинного законодавства та обставини справи, надаючи оцінку доказам у відповідності до положень ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, у суду відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат у порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed