Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов [PERSON] до Стеблівської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом. З позовної заяви вбачається, що племінник позивача [PERSON] , який проживав в с. Заріччя Звенигородського району Черкаської області, помер [INFO] . Спадкоємців першої - четвертої черги померлий не мав. Позивач є єдиним спадкоємцем померлого та відноситься до спадкоємців п`ятої черги. Після смерті племінника позивача відкрилася спадщина. До маси спадкового майна відноситься житловий будинок [ADDRESS] . Указаний будинок належав покійному батькові померлого [PERSON] . Племінник позивача спадщину після свого батька прийняв, проте право власності на спадковий будинок не оформив. Позивач після свого племінника прийняв спадщину за законом, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок позивач не може, так як право власності на вищевказаний будинок не було зареєстровано. З огляду на викладене позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з прибудовами та господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, проте подали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про здійснення розгляду справи без його участі. Рішення просив ухвалити відповідно до чинного законодавства. З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду у відсутність учасників. На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Заріччя Звенигородського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.01.2021 серії [NUMBER] (а.с. 9). Зі свідоцтва про народження від 18.11.1962 серії [NUMBER] , виданого Хирівською сільською радою депутатів трудящихся Корсунь-Шевченківського району вбачається, що батьками померлого були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Позивач [PERSON] народився [INFO] у с. Заріччя Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Його матір`ю була [PERSON] . Указане підтверджується свідоцтвом про народження від 14.06.1996 серії [NUMBER] (а.с. 15). Матеріали справи містять докази на підтвердження того, що мати позивача - [PERSON] - була рідною сестрою [PERSON] , який, у свою чергу, доводився спадкодавцю [PERSON] рідним дідом по батькові (а.с. 16-18). Указані брат та сестра померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с. 12, 13). З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивач є дядьком померлого [INFO] спадкодавця [PERSON] . Батько спадкодавця помер [INFO] , а мати померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про смерть відповідно від 12.08.2010 серії [NUMBER] та від 25.01.2012 серії [NUMBER] (а.с. 11,10). Спадкодавець [PERSON] прийняв спадщину після смерті своїх батьків, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину за законом (а.с. 19-22). З довідки виконавчого комітету Стеблівської селищної ради від 27.10.2021 № 156 вбачається, що за відомостями погосподарських книг за батьком спадкодавця [PERSON] обліковується житловий будинок по [ADDRESS] (а.с 24). Указаний будинок був збудований на підставі свідоцтва про забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, виданого за рішенням виконкому Корсунь-Шевченківської районної Ради депутатів трудящих від 16.03.1962 (а.с. 28). З довідки Черкаського об`єднаного бюро технічної інвентаризації від 03.11.2021 № 966 вбачається, що право власності на збудований ним будинок батько спадкодавця не зареєстрував (а.с. 27). У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок з прибудовами та господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] спадкодавець за своє життя не оформив право на спадщину на побудований його батьком будинок за вказаною адресою. Разом з тим, з довідки виконавчого комітету Стеблівської селищної ради від 19.01.2022 № 12/03-13 вбачається, що спадкодавець [PERSON] на день своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований у цьому будинку по [ADDRESS] (а.с 26). Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого племінника-спадкодавця шляхом подачі в шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Грищенко С.Г., де 19.04.2021 було заведено спадкову справу №82/2021, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.04.2021 №64407588 (а.с. 8). Крім позивача спадщину після смерті [PERSON] ніхто не приймав, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Грищенко С.Г. від 12.01.2022 № 20/02-31 (а.с. 7). У зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності на спадковий будинок за вищевказаною адресою, постановою приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Грищенко С.Г. від 12.01.2022 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок (а.с. 6). За даними технічної інвентаризації від 30.10.2021 житловий будинок і споруду збудовані у 1963 році, крім душової, яка збудована у 1990 році (а.с. 30-35). Згідно з висновком щодо відповідності забудови вимогам містобудівної документації від 11.05.2021, спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відповідає вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і протипожежним вимогам (а.с. 36-43). Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. До ухвалення закону державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до листа Міністерства юстиції України №19- 32/319 від 21.02.2005, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом з тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися з заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13.04.1979 № 112/5, а згодом - аналогічними Вказівками щодо ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 під № 5-24/26, і Вказівками щодо ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25.05.1990 № 69. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР). У погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Отже, за вказаними вище нормативними актами підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що спадкодавцю [PERSON] на момент його смерті [INFO] належало на праві власності спірне домоволодіння, яке він отримав у спадщину від свого батька. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне домоволодіння іншого порядку визнання за позивачем права власності на спадкове майно чинним законодавством не передбачено. Аналізуючи зібрані в справі та досліджені докази, ураховуючи, що відповідач не заперечував щодо задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved