Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 134_0135 від 23.12.2020 року у розмірі 28 579,59 грн. та судові витрати по справі. Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що 23.12.2020 року між АТ «Державний ощадний банк» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 134_0135, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 30 000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22.12.2025 року, зі сплатою процентів 56% річних. Позивач виконав свої зобов`язання за договором надавши відповідачці кредит у встановленому договором розмірі. У порушення умов кредитного договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку із порушенням відповідачкою умов кредитного договору, станом на 27.08.2021 року у неї перед позивачем виникла заборгованість в сумі 28 579,59 грн., яка складається з наступного: - 25 400,00 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); - 3 020,68 грн.- загальна сума прострочених нарахованих відсотків; - 112,71 грн.- загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; - 20,82 грн.- загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; - 4,94 грн.- загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; - 20,44 грн.- загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по процентам. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.11.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачці подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачці право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с. 47-48). Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідачки не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачка та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 23 грудня 2020 року року між АТ «Державний ощадний банк» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 134_0135, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 30 000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22 рудня 2025 року, зі сплатою процентів 56% річних (а.с. 19-29). Згідно п. 3.3.3 кредитного договору позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 500 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно, до 5-го числа місяця наступного за звітним, починаючи з січня 2021 року. У відповідності до ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» та п. п. 3.4., 3.4.1 кредитного договору погашення зобов`язання позичальника здійснюється у наступній послідовності: 1) погашення простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом (якщо прострочення буде мати місце); 2) погашення прострочених процентів за користування кредитом (якщо прострочення буде мати місце); 3) погашення строкової заборгованості за основною сумою боргу за кредитом; 4) погашення нарахованих строкових процентів за користування Кредитом; 5) сплата пені за непогашення в строк платежів по кредиту (якщо прострочення буде мати місце); 6) сплата штрафів, передбачених цим договором; 7) сплата інших платежів відповідно до цього договору. За умовами п.п. 4.3 кредитного договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання у строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а у випадку порушення умов цього договору, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штраф, санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки, відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з умов кредитного договору. Встановлено, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів. В свою чергу, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку із чим у нього виникла прострочена заборгованість. Згідно п. 8.3 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування кредитом комісійної винагороди, позичальник зобов`язався сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Згідно п. 3.9.3.2 кредитного договору, дострокове повернення кредиту за ініціативою банку відбувається у разі прострочення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Встановлено, що позичальник допустив порушення умов кредитного договору більш ніж на 58 днів, що в свою чергу є підставою для дострокового повернення всієї суми кредиту. В зв`язку з порушенням відповідачкою умов кредитного договору, станом на 27 серпня 2021 року у неї перед позивачем виникла заборгованість в сумі 28 579,59 грн., яка складається з наступного: - 25 400,00 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); - 3 020,68 грн.- загальна сума прострочених нарахованих відсотків; - 112,71 грн.- загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; - 20,82 грн.- загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; - 4,94 грн.- загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; - 20,44 грн.- загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по процентам. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушила умови договору, а тому з неї підлягає достроковому стягненню на користь позивача заборгованість за кредитом, з урахуванням відсотків, пені та інфляційних втрат в розмірі 28 579,59 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача суми сплаченого судового збору 2270 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved