Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

07.02.2022 (відповідно до поштового конверту) позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором CL-292175, у розмірі 477 641 грн. 70 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.10.2020 [PERSON] уклав з ПАТ "Кредобанк" Кредитний договір CL-292175. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до пунктів Кредитного договору позичальник прийняв на себе обов`язок повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим договором та додатковими договорами. Відповідно до умов кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор в праві вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 17.01.2022 заборгованість за кредитним договором становить 477 641,70 грн., в тому числі тіло кредиту - 388 594,93 грн., відсотки 89 046,77 грн. З метою досудового, добровільного врегулювання спору 22 листопада 2021 року на адресу [PERSON] направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимогу залишено відповідачем без реагування. АТ "Кредобанк" вчинило всі необхідні дії для досудового урегулювання спору (а.с.1-3). 11.02.2022 справа надійшла до суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями передана судді Кіндратишин Л.Р. (а.с.31). Ухвалою суду від 14.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.34). 13.04.2022 представником позивача подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.42-44). Ухвалою суду від 14.04.2022 клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено (а.с.47). 10.05.2022 представником позивача подано заяву про проведення судового засідання за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, в тому числі шляхом розміщення повідомлення на сайті «Судова влада». Заяви про розгляд справи за її відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, судом встановлено, що 12.10.2020 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-292175, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 500 000 грн. терміном до 11 квітня 2024 року, зі сплатою 35 відсотків річних за користування кредитом (а.с.4-6) та відповідно до додатку 1 до кредитного договору № CL-292175 від 12 жовтня 2020 року Графіку платежів за Кредитним договором позивач зобов`язався сплачувати по 20945 грн. щомісячно до впродовж 42 місяців з дати укладання Кредитного договору (а.с.7). Відповідно до меморіальних ордерів №55122234, №55122214 від 12 жовтня 2020 АТ "Кредобанк" перераховано [PERSON] грошові кошти у сумі 467 089 грн., та 32 911 грн., що в сукупності становить 500 000 грн. (а.с.12,13) 22.11.2021 Акціонерним товариством "Кредобанк" направлено [PERSON] Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань за кредитним договором станом на 18.11.2021, яке складає 454 649,29 грн., в тому числі: 328 084,66 грн., 60 510,27 грн., 66054,36 грн. прострочені проценти (а.с.17-18). Відповідно до списку згрупованих відправлень [PERSON] відправлення не вручено: інші причини (а.с.19-20). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту CL-292175 від 12.10.2020 [PERSON] станом на 17.01.2022 має заборгованість 388 594,93 грн. - тіло кредиту; 89 046,77 грн.- відсотки, загальна заборгованість складає 477 641 грн. 70 коп. (а.с.11). Відповідно до п. 7.1 Договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Встановлено, що [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 477 641,70 грн., що складається з 388 594,93 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 89 046,77 грн. - заборгованість за відсотками. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отримані кошти, не виконує взятих за договором зобов`язань суд дійшов висновку, що позов АТ «Кредобанк» в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 477 641,70 гривень підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Також, згідно із ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. У позовній заяві представник позивача просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з аналізом справи, побудовою стратегії, написанням позовної заяви, супроводом представника у судових засідань у розмірі фіксованої суми 1400 грн. (а.с.1-3) Позов подано представником позивача - адвокатом Мужик Н.Т, повноваження здійснюються на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ№000550 від 22.03.2017 (а.с.26), довіреності №12443 від 04.01.2022 (а.с.27), договору про надання правової допомоги від 01.09.2021(а.с.24-25). Згідно з вказаним договором ( п. 4.4.2. клієнт сплачує гонорар у фіксованих сумах за наступні дії : за підготовку та подання до суду позовної заяви 400 грн., за представництво в судовому процесі 500 грн. ; за отримання рішення суду 500 грн., за подання апеляційної скарги 400 грн., за подання касаційної скарги 400 грн. Так, суд вважає за необхідне зауважити, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 (адміністративне провадження № К/9901/27657/20) зазначено, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, суд звернув увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена для визначення розміру витрат, в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником відповідача, а отже є визначеним. Разом з тим, враховуючи приписи ч.8 ст.141 ЦПК України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Дослідивши вказані документи суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу є документально підтверджені у розмірі 400 грн. ( як фіксована сума, гонорар) за підготовку позовної заяви. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати в розмірі 7 164 (сім тисяч сто шістдесят чотири) гривні 63 копійки. На підставі викладеного,

Outcome: approved