Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй, [PERSON] , атестату [NUMBER], виданого 10 липня 1980 року Державним комітетом Ради Міністрів Української РСР професійно технічної освіти та трудової книжки серії [NUMBER] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона - [PERSON] , навчалася у ТУ 15 у м. Києві з вересня 1979 року по 1980 рік за професією «розбірник субпродуктів», за підсумками навчання їй було видано 10 липня 1980 року атестат з відзнакою [NUMBER]. Зазначає, що у даному атестаті допущено помилку, а саме замість правильного по батькові « [PERSON] », вказано « [PERSON] ». Крім того, заявниця вказує, що з 1980 року вона здійснювала трудову діяльність, роботодавцем на її ім`я було заведено трудову книжку. Однак, у трудовій книжці не вірно зазначено прізвище, а саме замість правильного « [PERSON] » зазначено неправильно « [PERSON] ». Таким чином, з метою реалізації права на отримання пенсії та враховуючи, що іншим шляхом встановити дані факти не є можливо, просить заяву задовольнити. Ухвалою судді від 28 січня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами окремого провадження. 23 березня 2022 року судом отримано та зареєстровано заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, згідно якого управління просить залишити без розгляду заяву [PERSON] про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа, оскільки із заяви вбачається, що встановлення факту необхідне заявнику для подальшого оформлення права на пенсію. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме права на пенсію, тому дане питання повинне бути вирішено в позовному провадженні, шляхом подання позову на загальних підставах. Заявник [PERSON] та її представник - адвокат Кучмій М. Я. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення заявника та її представника, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 квітня 1962 року Микулинецьким бюро ЗАГС Тернопільської області, [INFO] в с. Лука-Велика Микулинецького району Тернопільської області народилася [PERSON] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, після укладення шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 01 травня 1983 року Тернопільським рай бюро ЗАГС у Тернопільській області, запис № 3. 16 травня 1996 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженці села Велика Лука Тернопільського району Тернопільської області, видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] . 10 липня 1980 року [PERSON] видано атестат [NUMBER] про те, що вона 01 вересня 1979 року вступила до Технічного училища № 15 м. Києва і 10 липня 1980 року закінчила повний курс технічного училища за професією «Розбірник субпродуктів», [PERSON] присвоєно кваліфікацію розбірник субпродуктів ІІІ (третього) розряду, атестат видано 10 липня 1980 року. Як вбачається з трудової книжки серії [NUMBER] від 16 жовтня 1980 року виданої [PERSON] , [INFO] , остання 10.10.1980 прийнята на Тернопільський м`ясокомбінат розробником субпродуктів третього розряду, 06.02.1985 переведена на посаду майстра субпродуктового цеху, 24.12.1990 року переведена на посаду розбійником субпродуктів, 02.01.1991 переведена на посаду обробником м`ясних туш. 10.11.1999 року звільнена з роботи. Згідно копії архівної довідки № 12, виданої 21.02.2020 року ДНЗ «Київське обласне вище професійне училище харчових технологій та ресторанного сервісу», [PERSON] дійсно навчалася в ТУ-15 м. Києва за професією «Розбірник субпродуктів» з 01 вересня 1979 р. по 15 липня 1980 р. Відповідно до довідки від 23.12.2021 року № 113, ДНЗ «Київське обласне вище професійне училище харчових технологій та ресторанного сервісу» повідомляє [PERSON] про те, що в наказ про зарахування та відрахування в поіменній книзі та інших облікових документах внесено прізвище, ім`я, по батькові останньої як [PERSON] . Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відтак, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, місце і час народження, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем, місцем і часом народження особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Документами, що підтверджують трудовий стаж є, зокрема, дипломи, які містять відомості про час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі та інші документи, що містять відомості про періоди навчання (п.8 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637). Так, у свідоцтві про народження заявник зазначена, як [PERSON] , [INFO] , у паспорті громадянина України заявник зазначена, як [PERSON] , [INFO] , а у трудовій книжці [PERSON] , [INFO] , та у атестаті [PERSON] , хоча інші досліджені у судовому засіданні документи заявника підтверджують, що вірне написання прізвища та по батькові заявника [PERSON] . Таким чином, факт належності правовстановлюючих документів (трудової книжки та атестата) знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, будь-якого спору про право між заявником та заінтересованою особою із матеріалів справи не вбачається, окрім того, встановлення юридичного факту для заявника має суттєве юридичне значення і необхідне для підтвердження стажу та призначення пенсії за віком. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання про задоволення вимог заяви, оскільки доведено належними і допустимими доказами, що трудова книжка серії [NUMBER] , видана 16 жовтня 1980 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , та атестат [NUMBER], виданий 10 липня 1980 року Технічним училищем № 15 м. Києва на ім`я [PERSON] , належить заявнику [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ч. 7ст. 294 ЦПК України, при ухвалені судом рішення, у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved