Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

10 листопада 2021 року [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позову вказує, що 18 червня 2010 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Вказує, що від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, ускладнилися взаємовідносини, зникло взаєморозуміння через суттєві розбіжності у поглядах на життя та несумісність характерів. Відповідач систематично скандалить, проявляє до неї агресію. Все це негативно вплинуло на її почуття любові та поваги до нього. Вказує, що з 25.09.2021 року вони з відповідачем проживають окремо, спільним побутом не пов`язані, спільного господарства не ведемо, взаємних прав та обов`язків не маємо. Фактично сім`я припинила своє існування. Шлюб існує лише формально. Довідкою від 18.10.2021 року № 444 підтверджуються факт того, що вона з молодшим сином фактично проживає у Відділенні для осіб, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі, яке функціонує при КЗ "Рівненський центр соціально-психологічної допомоги" POP. Старший син залишися тимчасово проживати з батьком. Зазначає, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20.10.2021 року № 569/20310/21 підтверджується факт вчинення [PERSON] домашнього насильства. Фактично відповідач вигнав її та молодшого сина із квартири. Старший син [PERSON] , будучи свідком всіх цих подій, також вважається постраждалим від домашнього насильства в силу вимог Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Договором найму квартири від 01.11.2021 року підтверджується факт, що вона орендує квартиру для проживання у ній. Таким чином, дітям є де жити. Окрім цього, вона є працездатною особою, встановленої групи інвалідності не має, недієздатною чи обмежено дієздатною не визнана, в змозі матеріально забезпечувати утримання дітей. Як зазначено у довідці від 02.11.2021 року № 438/01-14/21 вона працює у Рівненській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 24 Рівненської міської ради вчителем початкових класів. Натомість відповідач офіційно ніде не працює, має вкрай нерегулярний грошовий дохід, чим економічно обтяжує її та дітей, періодично скандалить. Вказане свідчить про його неспроможність утримувати та виховувати нашу спільну дитину. У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити. Крім того, представник позивача вказав, що позивач з меншим сином [PERSON] перебуває за кордоном. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання меншого сина з матір`ю, однак щодо визначення місця проживання старшого сина вказав, що син проживає з ним та що доцільно буде визначити його місце проживання з батьком. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18 червня 2010 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, актовий запис № 623, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей, то суд зазначає наступне. Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Як встановлено статтею 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Питання про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Рівненському міськвиконкомі 16 лютого 2022 року. Згідно висновку орган опіки та піклування №08-386 від 22.02.2022 року, комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, прийняла рішення про доцільність залишення малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Однак згідно висновку вбачається,, що старший син [PERSON] разом з батьком [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою та є співвласником даного помешкання. Це трикімнатна квартира з усіма зручностями, достатньо мебльована. Для дітей відведено окрему кімнату. В квартирі створені належні умови для проживання, виховання та розвитку [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] пояснив, що старший син [PERSON] виявив бажання проживати разом з ним. Менший син [PERSON] проживає разом з [PERSON] , але проводить час з ним та старшим братом. [PERSON] пояснив, що працює неофіційно, але має дохід достатній для утримання дітей. [PERSON] відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 39851927) від 30.06.2015, має у власності квартиру за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] надав характеристику з ГО Відокремлений підрозділ «Всеукраїнська федерація рукопашу гопак» в Рівненській області, яку відвідує [PERSON] з жовтня 2021 року. В характеристиці вказано, що [PERSON] постійно привозить та забирає [PERSON] з занять. Він забезпечив дитину спортивною формою та відповідним інвентарем. [PERSON] має бутерброди для перекусу. Забезпечував участь свого сина у заходах та екскурсіях, а також допомагав своїм транспортом. Відповідно до оцінки потреб сім`ї [PERSON] , наданої Рівненським міським центром соціальних служб встановлено, що складних життєвих обставин у сім`ї не виявлено. Для [PERSON] створені всі умови для проживання, виховання та розвитку. В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив суду, що він тривалий час проживає з батьком і має бажання проживати з батьком постійно. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визначення місця проживання дитини підлягає до задоволення часткового задоволення, а саме місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] визначити разом з матір`ю [PERSON] . Щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що за доцільно буде визначити місце проживання дитини з батьком, оскільки неповнолітній син [PERSON] тривалий час проживає з батьком, а також суд враховує той факт що мати дитини перебуває за кордоном. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial