Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі заяви б/н від 14.05.2012 [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 19.10.2021 виникла заборгованість у розмірі 15140,60 грн., яка складається з наступного: 11781,90 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3358,70 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. У позові позивач ставить питання про стягнення з відповідача вищевказаної заборгованості у розмірі 15140,60 грн та понесених судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. Про дату, час і місце слухання справи учасники були повідомлені належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, у якій справу просила розглядати у її відсутність. У заяві зазначила, що позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту визнає. З огляду на викладене фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідач 14.05.2012 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківський послуг (далі Анкета-заява) в ПриватБанку, тобто фактично вчинила дії з метою укладення договору з позивачем. Указана Анкета-заява містить підпис [PERSON] на підтвердження того, що вона була ознайомлена з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами банківських послуг, а також Тарифами банку та зобов`язується в подальшому регулярно ознайомлюватися на сайті позивача зі змінами у вказаних документах (а.с. 31). Указана Анкета-заява містить відомості про те, що [PERSON] бажає отримати платіжну картку Кредитка «Універсальна» та дебетову особисту картку. Разом з тим, указана анкета-заява не містить відомості щодо узгодження між сторонами строку дії кредитного договору, розміру кредитного ліміту, установленої відсоткової ставки, розміру пені та штрафних санкцій тощо. Матеріали справи містять Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а саме «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» та «Універсальна», 55 днів пільгового періоду». Умови кредитування для користувачів зазначених карт є відмінними. Разом з тим, з підписаної [PERSON] анкети-заяви неможливо достеменно встановити, який саме вид кредитної карти «Універсальна» вона бажала отримати. Крім того, зазначений Витяг з Тарифів не містить підпису відповідача [PERSON] , з огляду на що слід дійти висновку, що між сторонами не були узгоджені умови (строки, тарифи, штрафні санкції тощо) користування кредитною карткою. Разом з тим, на підтвердження факту видачі відповідачу картки позивач надає довідку, з якої вбачається, що старт карткового рахунку відбувся 14.05.2012 та у цей же день відповідачу було видано кредитну картку (а.с. 28-30). На підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитом позивач надав банківську виписку за договором б/н за період 14.05.2012-21.10.2021, з якої вбачається, що за розрахунками позивача розмір заборгованості відповідача складає 15140,60 грн (а.с. 18-27). Посилаючись на вищенаведені докази, позивач вважає, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитну картку з встановленим кредитним лімітом. Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, що призвело до виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з позовом до суду. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. На обґрунтування позовних вимог Банк вказує, що при укладанні договору сторони керувалися саме вказаними нормами законодавства, при цьому, формулярами та стандартними формами є Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, згідно з якими обслуговується відповідач. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин норми ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14.05.2012 шляхом підписання Анкети-заяви. Даний висновок суду узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019, а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Оскільки у матеріалах справи відсутні належні докази встановлення та погодження сторонами умов кредитування в межах укладеного між сторонами договору, у тому числі умов щодо зміни кредитного ліміту, сплати відсотків за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3358,70 грн. З банківської виписки, яка є первинним документом, вбачається, що позивачем з рахунку відповідача регулярно списувалися відсотки за використання кредитного ліміту та нараховувала пеня за прострочку відповідача за кредитом, хоча, як зазначено вище, сторони не узгоджували такі умови (а.с. 31, 32). Крім того, з розрахунку заборгованості за період з 01.11.2016 до 30.09.2019 вбачається. що позивачем стягнуто з відповідача заборгованість по пені у розмірі 250,00 грн (а.с. 12-15). Крім того, з розрахунку заборгованості за період з 01.10.2019 до 19.10.2021 вбачається, що позивачем додатково стягнуто з відповідача: заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 4260,80 грн, заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 2172,88, а також заборгованість по пені у розмірі 50,00 грн. (а.с. 16-17). Проте, як зазначалось вище, у матеріалах справи відсутні належні докази встановлення та погодження сторонами умов щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами та пені за прострочку їх повернення. З огляду на викладене суд дійшов висновку про безпідставність стягнення позивачем з відповідача відсотків та пені у загальному розмірі 6733,68 грн (250,00 грн +4260,80 грн + 2172,88 грн + 50 грн). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту суд зазначає наступне. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частин першої та третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як вбачається з банківської виписки та розрахунку заборгованості за договором № б/н станом на 19.10.2021 заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 11781,90 грн. Оскільки суд дійшов висновку, що позивачем було безпідставно стягнуто з відповідача нараховані та прострочені відсотки, а також пеня, у загальному розмірі 6733,68 грн, суд вважає за необхідне зменшити заборгованість за тілом кредиту на вказану суму. У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.05.2012 у розмірі 5048,22 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги у розмірі 15140,60 грн., з яких судом задоволено вимоги у розмірі 5048,22 грн., що складає 33,34% від ціни позову. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 756,82 грн., що дорівнює 33,34 % від сплаченого судового збору. На підставі статей 525, 627-629, 1054 ЦК України та

Outcome: partial