Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини припинені ще 27.02.2007, спільне господарство не ведеться, вони не спілкуються та живуть окремо. Просить визнати дії відповідачки [PERSON] неправомірними та незаконними, які полягають у невиконання нею обов`язків по догляду за позивачем, розірвати шлюб, який укладений 01.09.2006 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 66. Стягнути з відповідачки на користь позивача моральну шкоду в розмірі 50 тисяч гривень. 09.12.2021 відповідно до ухвали судді Соснівського районного суду м. Черкаси цивільну справу передано за підсудністю для розгляду до Придніпровського районного суду м. Черкаси. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2022 визначений суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю. для розгляду судової справи № 712/13432/21. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.02.2022 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 18.02.2022 представник відповідача [PERSON] , адвокат Бас В.М., подала відзив на позов. 21.02.2022 на клопотання представника відповідачки судом було надано строк в 1 місяць на примирення. 15.03.2022 позивач [PERSON] подав відповідь на відзив. В подальшому, позивач [PERSON] уточнив свої позовні вимоги та просив розірвати шлюб між відповідачкою [PERSON] , строк для примирення просив не надавати, іншу частину позовних вимог просив не розглядати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 28.03.2022 через канцелярію суду подав заяву, в якій просив проводити подальший розгляд справи без його участі, змінені позовні вимоги підтримав повністю, строк для примирення просив не надавати та долучив до справи повторно видане свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до початку розгляду справи через канцелярію суду подала заяву від 15.04.2022, в якій просила розглянути справу без її участі, фактично не заперечувала проти розірвання шлюбу, пославшись на здоров`я та небажання ходити по судам. Від представниці позивачки [PERSON] жодних клопотань не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 01.09.2006 сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 66 що підтверджується даними повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.03.2022. Від шлюбу дітей не мають. Як вбачається із позовної заяви, спільне життя у подружжя не склалося, сім`я фактично розпалася, шлюб існує формально. Протягом тривалого часу подружжя не підтримує шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та втратили почуття любові та поваги один до одного. За змістом положень частини першої статті 51 Конституції України, частини першої статті 21 СК України, частини першої статті 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною третьою статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105, частиною першою статті 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясовано, що примирення неможливе, відносно цього позивачем [PERSON] висловлена позиція у письмовому зверненні від 28.03.2022 щодо проведення судового засідання без його участі із уточненням позовних вимог та розглядати лише питання розірвання шлюбу. Також, взято до уваги фактичне незаперечення позивачки уточнених позовних вимог, які стосувалися виключно розірвання шлюбу, що підтверджує подана заява [PERSON] від 15.04.2022. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, відсутності потреби в часі для примирення, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності цього рішення. Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved