Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

У лютому 2022 року позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулось до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якій просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання з врахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 20075,96 грн, а також стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування позову посилається на ті обставини, що підприємством «Полтаватеплоенерго» надаються послуги з централізованого теплопостачання до квартири [ADDRESS] . Взаємовідносини позивача та відповідачів по наданню послуг з теплопостачання врегульовані ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року. Нормами зазначених нормативних актів передбачено, що плата за комунальні послуги справляється за затвердженими в установленому порядку тарифами. На споживачів покладається обов`язок сплачувати за отримані послуги у строки, встановлені договором або законом. Договір між сторонами про надання послуг не укладався, але підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги теплопостачання за вищевказаною адресою, загальною опалювальною площею 55,7 кв.м., а відповідачі такі послуги прийняли та від їх отримання не відмовлялися. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а інша зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користуватися послугами. Розмір плати за надані послуги становить: за послугу централізованого опалення - 1596,93 грн./Гкал. протягом опалювального періоду. Проте покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг теплопостачання боржники не виконували належним чином, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з 01 листопада 2018 року по 01 листопада 2021 року у розмірі 17890,78 грн. За період з 21 грудня 2018 року по 01 листопада 2021 року відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано індекс інфляції у сумі 1476,88 грн та 3% річних у сумі 708,30 грн. Загальна сума заборгованості становить 20075,96 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно та понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 лютого 2022 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 13-14). 09 березня 2022 року ухвалою суду виправлено описку в ухвалі від 28 лютого 2022 року (а. с. 15). 27 квітня 2022 року ухвалою суду залишено без розгляду позовні вимоги в частині стягнення з відповідача нарахованих індексу інфляції в сумі 1476,88 грн та 3 % річних в сумі 708,30 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачі повторно в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином за останньою відомою адресою проживання, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Поштові відправлення з судовими повістками повернулись на адресу суду з відмітками відділу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», а також вручені за місцем проживання (а.с.20, 21, 26, 27, 43). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, судом вжиті достатні заходи щодо належного повідомлення відповідачів та забезпечення його участі в розгляді справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, беручи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди сторони позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачів. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з позову та підтверджується матеріалами справи, за адресою [ADDRESS] позивачем надаються послуги з теплопостачання, і дані правовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії врегульовано житловим законодавством України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. З копії наданої до суду довідки Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради № 2133 від 23 липня 2015 року видно, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані 3 осіб, серед яких відповідачі [PERSON] (власник), [PERSON] (син). Володарем особового рахунку на квартиру є [PERSON] (а. с. 3). Отже, хоча договір про надання послуг з теплопостачання за вказаною адресою нерухомості між сторонами по справі не укладався, однак відповідач [PERSON] є власником житла, а [PERSON] проживає за вказаною адресою, а тому суд приходить до висновку, що відповідачі є фактичними споживачами послуг з теплопостачання, що відповідає вимогам чинного законодавства. Предметом позову, що розглядається, є стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01 листопада 2018 року по 01 листопада 2021 року. У даному випадку суд виходить з того, що [PERSON] є споживачем послуг теплопостачання, що надаються позивачем за адресою [ADDRESS] , тоді як [PERSON] є фактичним споживачем таких послуг за вказаною адресою, оскільки значиться зареєстрованим за вказаною адресою. Тому відповідно до вимог чинного законодавства відповідачі [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність за виконання свого обов`язку здійснювати оплату за фактично спожиті послуги з теплопостачання, оскільки домовленістю між останніми не встановлено іншого порядку участі в утриманні квартири. Відсутність порядку між власником квартири та квартиронаймачем не впливає на право позивача вимагати стягнення заборгованості з усіх споживачів таких послуг. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» регламентовано обов`язковість укладення договору між споживачем та теплопостачальною організацією, де споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Такий обов`язок покладається саме на споживача. Не укладення такого договору між сторонами не звільняє споживача від обов`язку здійснювати оплату за фактично спожиті послуги. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі є фактичними споживачами послуг з теплопостачання, що надаються за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» свої зобов`язання згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення виконує. Відповідачі своїх зобов`язань щодо оплати за спожиті послуги належним чином не виконують. Так, за період з 01 листопада 2018 року по 01 листопада 2021 року утворилась заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 17890,78 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за адресою: [ADDRESS] (а. с. 3). Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як вбачається з матеріалів справи, розмір щомісячної плати за надані послуги становить за послуги центрального опалення - 1596.93 грн./Гкал протягом опалювального періоду. Згідно з вимогами ст. 162 ЖК України відповідач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання у строки, встановлені чинним законодавством. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачі, як споживачі послуг з теплопостачання, взяті на себе зобов`язання по їх оплаті не виконують. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачі належним чином не виконують своїх обов`язків по сплаті коштів за послуги теплопостачання в повному розмірі, встановлених наведеними Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та Житловим кодексом України, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 17890,78 грн. Судові витрати по справі, сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду, складають 2481,00 гривень (а. с. 1). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому суд вважає необхідним також стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача в рівних частинах судовий збір сплачений позивачем при подачі позову в розмірі 2481,00 грн, з кожного відповідача по 1240,50 грн.

Outcome: approved