Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Представник Акціонерного товариства комерційний «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі - Банк, позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи підставність позову тим, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву б/н 19.02.2020, відповідно до якої отримав Чорну картку monobank, йому було відкрито рахунок, тим самим останній уклав договір про надання банківських послуг та зобов`язався його виконувати. На виконання вимог договору Банк надав відповідачеві кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10 000 грн. з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі передбаченому Умовами. Банк взяті на себе зобов`язання виконав, утім відповідач у порушення умов договору допустив заборгованість станом на 14.09.2021, яка становить 11 144,85 гри., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 11 144,85 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 00,00 грн., які у добровільному порядку не погашає, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Липовецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Шпортун С.В., за участі секретаря судового засідання Белінської С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, - ВСТАНОВИВ: Представник Акціонерного товариства комерційний «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі по тексту - Банк, позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи підставність позову тим, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву б/н 19.02.2020, відповідно до якої надав згоду, що вказана заява разом з Умовами, Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На виконання вимог договору Банк надав відповідачеві кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10 000 грн. з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі передбаченому Умовами. Банк взяті на себе зобов`язання виконав, утім відповідач у порушення умов договору допустив заборгованість станом на 04.09.2021, яка становить 11 144,85 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 11 144,85 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 00,00 грн., які у добровільному порядку не погашає, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 20.12.2021 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, будучи повідомлений про день та час розгляду справи за зареєстрованою адресою місця проживання. У судове засідання представник позивача не з`явився, в заяві просив про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання 18.04.2022 не з`явився, заяв та клопотань на підтвердження причин своєї неявки в дане судове засідання не надав. При цьому, суд враховує, що попереднє судове засідання було відкладено за заявою відповідача з наміром скористатись правовою допомогою, що судом було забезпечено. Ураховуючи те, що представник позивача скористався своїми правами на розгляд справи у його відсутність, а неявку відповідача суд визнає неповажною, отож суд не вбачає правових підстав визначених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, при цьому, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши зібраними у справі доказами, яким дав оцінку в їх сукупності, суд встановив, що 19.02.2020 [PERSON] звернувся до АТ "Універсал Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, відповідно до якої просив відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану у додатку відповідно до умов Договору наведених в анкеті - заяві. Відповідач підтвердив у Анкеті свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує та зобов`язується виконувати. Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем - [NUMBER] , яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку. До вказаної анкети-заяви позивач додав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб та Витяг з Тарифів за карткою monobank. З наданого розрахунку заборгованості, якими позивач обґрунтовував свої вимоги вбачається, що відповідач станом на 14.09.2021 року допустив заборгованість перед банком в розмірі 11 144,85 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 11 144,85 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 00,00 грн. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з цією статтею, ураховуючи підпункт 2.2 пункту 2 Розділу І Умов обслуговування рахунків фізичної особи, договір, що укладений між банком та відповідачем є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно, договорів банківського рахунку та про споживчий кредит. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Як видно з анкети-заяви від 19.02.2020 відповідачем згенерована ключова пара з особистим ключем, яка використовувалася для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку (електронний сервіс банку для надання банківських послуг клієнту), з метою засвідчення його дій згідно з договором про надання банківських послуг. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку відповідачем не повернуті, а також зважаючи на вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Суд вважає, що розрахунок заборгованості за договором № б /н від 19.02.2020, укладеним між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом, отож суд з ним погоджується. Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною першою статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Таким чином, з урахуванням наявних у справі письмових доказів суд приходить про доведеність позивачем факту отримання відповідачем кредитних коштів (використання кредитного ліміту). Відповідач в межах визначеного судом строку відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), не подав, як і жодних доказів на спростування використання кредитних коштів, тощо. Водночас суд враховує, що якщо відповідач не заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом, що ним не було зроблено. За таких обставин, суд задовольняє позов у повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України, а оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь АТ «Універсал Банк» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2270 грн. 00 к. На підставі викладеного,

Outcome: approved