Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» звернулося в суд із вказаним вище позовом, в якому просить в межах погашення заборгованості за кредитним договором №065/31/08-f від 20.02.2008 року в розмірі 366602,77 дол.США, а також судових витрат звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 20.02.2008 року, а саме: житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 343,3 кв.м., що знаходиться за адресою: с.Рихтичі Дрогобицького району Львівської області, земельну ділянку, загальною площею 0,1810 га, розташовану за адресою: с.Рихтичі Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер 4621286300:01:002:0085 шляхом продажу ПАТ КБ Надра з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку викладеному у ст.38 Закону України Про іпотеку та надання ПАТ КБ Надра всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Ухвалою суду від 01.02.2022 залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», як правонаступника позивача\~Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра»\~до участі у справі за позовом\~Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.02.2008 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем було укладено кредитний договір №065/31/08-f на суму 187267,50 доларів США строком до 18.12.2025 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у договорі. З метою забезпечення виконання даного кредитного договору, 20.02.2008 року між сторонами було укладено іпотечний договір №1872, згідно умов якого за невиконання або неналежне виконання відповідачем, позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Проте, відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, а тому станом на 08.07.2014 року у нього виникла заборгованість у вищевказаному розмірі. Представник позивача в судове засідання не з`явився вкотре, подав заяву у якій просить відкласти розгляд справи на іншу дату. В обґрунтування такого клопотання покликається на те, що в Україні воєнний стан, а тому не має можливості взяти участь у судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не з`явився причин неявки не повідомив, від його представника поступило клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки зайнятий в іншому судовому засіданні. В матеріалах справи є письмовий відзив, в якому відповідач, висловив свою позицію щодо позову. Вимогами ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Поряд з цим, ч. 1 ст.\~44\~ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Оскільки сторони не з`явилися то судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Беручи до уваги доводи сторін, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Щодо заявленого клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з воєнним станом в Україні слід звернути увагу на те, що Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області здійснює правосуддя в загальному порядку і жодних обмежень щодо здійснення такого не має, а тому клопотання представника позивача задоволенню не підлягає. Щодо заявленого клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, то суд приходить до переконання, що таке задоволенню не підлягає, оскільки таке спрямоване на затягування розгляду справи. При цьому суд враховує те, що відповідач висловив свою позицію щодо позову у письмовому відзиві та в заяві про застосування наслідків спливу позовної давності. Строки позовної давності позивачем не пропущені, а тому заява представника відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами ст. 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 20.02.2008 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №065/31/08-f на суму 187267,50 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,79 % строком до 18.12.2025 р. Відповідно до п.4.3.2. вказаного кредитного договору відповідач зобов`язаний належним чином дотримуватися положень цього договору, сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку і строки, визначені у кредитному договорі. У п.5.1. кредитного договору встановлено, що у разі прострочення позичальником строку сплати мінімального необхідного платежу по погашенню кредиту, визначених у п.3.3.3 цього договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов`язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.4.3.5 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п.п.4.3.1., 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 кредитного договору позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1 цього договору, за кожен випадок. З метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору, 20.02.2008 року між сторонами було укладено іпотечний договір, предметом якого є: житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Цей житловий будинок, позначений на плані літ. А-2, складається з семи кімнат, однієї кухні та підвалу, житлова площа будинку 125,6 кв.м., загальна площа 343,3 кв.м. До будинку відносяться такі господарські будівлі та споруди: цегляний перехід, позначений на плані літ. Б, цегляний сарай В,цегляна вбиральня Г, дерев`яна огорожа 1-2; земельна ділянка, загальною площею 0,1810 га, розташована за адресою: с.Рихтичі Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер 4621286300:01:002:0085. Відповідно до п.5.1 вищевказаного договору іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих іпотеко держателю за цим договором. [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, а тому згідно розрахунку заборгованості станом на 08.07.2014 року загальна сума заборгованості становить 366602,77 доларів США, що еквівалентно 4293758,67 грн., з них: 185031,67 дол.США-заборгованість по кредиту, 141522,50 дол.США прострочених відсотків, 525,90 дол.США донарахованих відсотків; 20795,95 дол.США пені за порушення строку сплати ануїтету, 18726,75 дол.США штраф. Згідно п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Як визначено ч. 1 ст.\~33\~Закону України\~Про іпотекуу разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов`язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване у ст.39 цього Закону. Вибір способу реалізації предмета іпотеки належить позивачу (кредитору) (ч.1 ст.12, ст.ст.38, 39 Закону України Про іпотеку), позивач обрав спосіб реалізації, наполягав на ньому, пред`явивши відповідний позов до боржника. Таким чином, встановлено, що позичальник порушив умови кредитного договору, своєчасно не повернувши кредит та відсотки за користування таким, а тому з метою виконання основного зобов`язання, суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості слід звернути стягнення на спірне заставлене майно. Реалізувати предмет іпотеки шляхом укладанням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь якій особі-покупцеві на умовах та в порядку викладеному у ст.38 Закону України Про іпотеку та надання позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 243,60 грн. судового збору, а 12161,40 грн. в дохід держави.

Outcome: approved