Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

31.03.2022 позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] в користь КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради 6714 грн., затрачені медичним закладом на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 03.02.2021 затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором Дрогобицької окружної прокуратури та [PERSON] яким останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. В результаті вчинення такого було заподіяно шкоду здоров`ю потерпілої [PERSON] , яка проходила стаціонарне лікування в КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» ДМР. У добровільному порядку відповідач шкоду відшкодувати не бажає. Ухвалою від 01.04.2022 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 29.04.2022 року, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 03.02.2021 затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором Дрогобицької окружної прокуратури та [PERSON] яким останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. В результаті вчинення такого було заподіяно шкоду здоров`ю потерпілої [PERSON] , яка проходила стаціонарне лікування в КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» ДМР Поряд з цим, вказаним вироком, встановлено, що в результаті неправомірних дій [PERSON] , завдано тілесних ушкоджень [PERSON] . Відповідно до п.7 Постанови Пленуму\~ВСУ №14\~від 18.12.2009\~року «Про\~судове рішення\~у цивільній\~справі» розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. З цих підстав, суд вважає доведеною вину відповідача у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, прямим результатом якого стало заподіяння позивачу матеріальної шкоди у розмірі 6714,00 грн. Як вбачається із довідки КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради, за №1635 від 31.12.2020, [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні вказаного закладу з 13.12.2020 по 22.12.2020 (9 л/днів). Вартість одного ліжко дня в нейрохірургічному відділенні у 2020 році 746,00 грн., тобто 746,00 грн. х 9 ліжко-днів становить 6714,00 грн.. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат"№11 від 07.07.1995 року\~(з подальшими змінами та доповненнями) передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Зокрема, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно вищезазначеного Порядку, в разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення проводиться в порядку цивільного судочинства за позовом, зокрема, закладу охорони здоров`я. Згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Тобто, виходячи з положень даної статті особа, яка вчинила злочин, крім загального обов`язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов`язана відшкодувати закладу охорони здоров`я витрати на лікування потерпілого. При цьому дана стаття має застосовуватися не тільки коли особа вчиняє злочин проти життя та здоров`я особи, але і у випадку вчинення особою будь-якого іншого злочину, що кваліфікується за іншими статтями\~Кримінального кодексу України, якщо вчинення такого злочину потягло за собою необхідність лікування потерпілих у закладах охорони здоров`я. В судовому засіданні встановлено, що потерпіла [PERSON] в результаті вчиненого відносно неї кримінального правопорушення перебувала на лікуванні в Дрогобицькій міській лікарні №1, внаслідок чого закладом охорони здоров`я були понесені витрати за 9 ліжко-днів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я витрачені на лікування потерпілого за час перебування на стаціонарному лікуванні. За замістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема у разі у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача слід стягнути 992,40 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved