Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, а саме: земельної ділянки площею 1.4855 га, кадастровий номер 7122586300:01:005:0004, яка належала до смерті його матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.07.2014 року, посилаючись на те, що встановлений законодавством шестимісячний строк прийняття спадщини з часу смерті спадкодавця пропустив по поважних причинах, оскільки після смерті матері був у стресовому стані, обтяжений боргами, також заважали карантинні обмежувальні заходи, пов`язані з COVID-19, він сам хворів та тривалий час знаходився на самоізоляції. В судове засідання позивач з`явився, позов підтримав, надав пояснення аналогічні, викладеним у його позовній заяві, назвав причини пропуску ним строку на прийняття спадщини після смерті матері, серед яких - його необізнаність у спадковому законодавстві, його зайнятість, карантинні обмежувальні заходи в зв`язку із COVID-19, пов`язані з особливим режимом пересування. Відповідач [PERSON] у суд не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що мати позивача [PERSON] померла [INFO] в м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданою 15.06.2020 року Корсунь-Шевченківським районним відділом ДРАЦС (а.с.11). Родинні відносини позивача із померлою підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] записана матір`ю позивача (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1.4855 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дацьківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, кадастровий номер 7122586300:01:005:0004, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.07.2014 року, серії НАА №534859 (а.с. 13-14). Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця - [ADDRESS] (а.с. 10,12, ). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її рідний брат відповідач по справі [PERSON] , так як на день її смерті він був зареєстрований та проживав за однією адресою з нею по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №77297708 від 12.01.2022 року (а.с.30). Родинні відносини спадкодавця та відповідача підтверджуються свідоцтвом про народження спадкодавця серії [NUMBER] від 20.04.1960 року (а.с.17), свідоцтвом про народження відповідача серії [NUMBER] від 27.05.1953 року (а.с.18), свідоцтвом про укладення шлюбу спадкодавця серії [NUMBER] від 19.10.1985 року (а.с.27). Позивач спадщину після смерті своєї матері в передбачений законом шестимісячний термін не прийняв, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Борківського А.В., яким позивачу роз`яснено, що згідно наявної у Спадковому реєстрі інформації, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , не заводилася, отже заява про прийняття спадщини спадкоємцями не подавалась, він не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не був зареєстрований разом з нею за однією адресою. Тому він має право, як спадкоємець, який пропустив строк на прийняття спадщини, звернутися до суду з відповідним позовом про визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини (а.с. 10). 28.04.2022 року до суду надійшла заява від відповідача, в якій він просив слухати справу у його відсутність. Підпис відповідача на даній заяві засвідчений нотаріально. У цій заяві відповідач не зазначає про те, що він визнає позов. Виходячи з викладеного та відсутності активних дій відповідача по зверненню до нотаріуса із заявою про надання своєї письмової згоди на подачу позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в порядку ч.2 ст. 1272 ЦК України, суд виходить із наявності спору між позивачем і відповідачем. Згідно\~ст.1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.2\~ст.1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2,\~3\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1\~ст.1270 ЦК України. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв її. За\~письмовою згодою\~спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину,\~спадкоємець,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини,\~може подати\~заяву про\~прийняття спадщини\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування за\~місцем відкриття\~спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24\~постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Таким чином, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , позивач не проживав разом з померлою, а тому, бажаючи спадкувати, повинен був протягом шести місяців з часу смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини, але не подав. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, але спадщину фактично прийняв рідний брат померлої - відповідач по справі [PERSON] , який на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем. Серед вказаних позивачем причин пропуску шестимісячного строку на подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті матері суд вважає, що дійсно поважною причиною пропуску вказаного терміну є запровадження в Україні карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Такий карантин вперше було запроваджено на території України з 12 березня 2020 року постановою Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який в подальшому неодноразово був продовжений і на час з дня смерті матері позивача, тобто з [INFO] і до закінчення шестимісячного терміну з дня її смерті, тобто до [INFO] , такий карантин тривав, було введено суттєві обмежувальні карантинні заходи, в тому числі було введено обмеження на проїзд і пересування, відвідування установ. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач строк для прийняття спадщини пропустив з поважної причини і є всі підстави задовольнити позов, визначивши позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері, встановивши цей строк терміном в один місяць з дня вступу рішення суду по даній справі у законну силу.

Outcome: approved