Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача Ужгородської міської ради про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її брат, [PERSON] , який проживав у квартирі батьків. При оформленні спадщини за батьками, з`ясувалось, що квартира належала брату, а не батькам, який не мав інших спадкоємців, крім неї. Враховуючи відсутність таких даних у позивача, просить поновити строк для прийняття спадщини як такий, що пропущений з поважних причин. Ухвалою суду від 07.02.2022 прийнято до провадження вказану цивільну справу та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 10.03.2022. Ухвалою суду від 10.03.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Судове засідання призначено на 09год.30хв. 20 квітня 2022 року. У судове засідання на визначену судом дату та час представник позивача адвокат Студеняк О.С. не з`явилась, при цьому подала до суду заяву, в якій просить провести судове засідання без її участі. Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, відзиву у визначений судом строк не надіслав. Разом з тим, 22.02.2022 надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, за наявними матеріалами. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Позивачка [PERSON] , [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON] , свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 12.01.2010) є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , як спадкоємець першої черги майна покійної матері, звернулася до нотаріуса, який повідомив про необхідність представити правовстановлюючі документи на спадкове майно. На адвокатський запит 24.01.2022 Архітектурно-планувальне бюро комунального підприємства Ужгородської міської ради надало адвокату Оксані Студеняк (представнику позивачки) копію свідоцтва про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 26.06.2002, виданого виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, встановлено, що власником вказаної квартири є [PERSON] та його мати [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , рідний брат позивачки, помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12 квітня 2021 року. З витягу зі спадкового реєстру №67226955 від 10.11.2021, за запитом приватного нотаріуса Борисової О.С. стосовно [PERSON] , встановлено про відсутність інформації у вказаному реєстрі, а отже єдиним спадкоємцем його майна є позивачка. Необізнаність про існування спадкового майна, яке належало [PERSON] , на думку позивачки, є поважною причиною пропуску строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим вона просить суд встановити їй додатковий строк для подання такої заяви. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, які регулюються нормами Книги шостої Цивільного кодексу України. Так, відповідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Частина 3 статті 1272 ЦК України визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" зазначив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, провадження №61-38298св18 визначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване: статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що, такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При вирішенні цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду Українивід 02.11.2004року №15-рп/2004 у справі № 1- 33/2004. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення. Пунктами 2.3 та 3.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 на нотаріуса при заведенні спадкової справи покладається обов`язок перевірити за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 р. в аспекті справи № 6-1320цс17. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». У ході розгляду справи, судом встановлено, що позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , оскільки вона дізналася про наявність у нього спадкового майна лише отримавши 24.01.2022 копію свідоцтва про право власності на це майно, яке вважала власністю матері. Необізнаність спадкоємця про існування спадкового майна, є поважною причиною пропуску строку. Необізнаність є людським фактором, наявність якого не дає змоги володіти певною інформацією через незалежні від волі особи обставини, а тому вона не може бути підтверджена відповідними доказами. За таких обставин, суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини через її необізнаність, яка викликала об`єктивні та істотні труднощі для позивача як спадкоємиці на вчинення нею дій щодо подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved