Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

В січні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач вказала, що з 12.04.2011 року до 18.03.2014 року вони з відповідачем перебували у шлюбі, від якого в них є дитина: [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн. починаючи з дня розірвання шлюбу до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити, суду пояснила, що дитина проживає з нею, вона сама виховує дітей, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в мінімальному розмірі, оскільки має ще одну дитину на утриманні, батька з інвалідністю, та на даний час офіційно не працевлаштований. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.04.2011 року, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.03.2014 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18.03.2014 року. Дитина зареєстрована та проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської №К-03-3175 від 19.01.2022 року. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 191 КК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідач [PERSON] : 08.11.2021 року звільнений з місць позбавлення волі; з 04.01.2022 року перебуває на обліку як безробітний в Кам`янець-Подільській районній філії Хмельницького ОЦЗ; має на утриманні ще одного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , з яким зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ); за вказаною адресою також зареєстровані та проживають батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] , який являється особою з інвалідністю 2 групи довічно. Вказані обставини підтверджуються: довідкою про звільнення серія ХМЛ №10584; довідкою Кам`янець-Подільської районної філії Хмельницького ОЦЗ від 07.02.2022р.; свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ; довідкою МСЕК серія АВ №1004859; довідкою про склад сім`ї від 07.02.2022р. №43. Враховуючи наведене, те що відповідач являється особою працездатного віку, офіційно не працевлаштований, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, а також вік дитини - сина [PERSON] , [INFO] , виходячи з його мінімальних потреб для належного забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 19.01.2022 року і до повноліття дитини. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач має достатній заробіток (дохід) для сплати аліментів на утримання дитини в сумі 2500 грн. щомісячно. Необґрунтовано позивачем з посиланням на належні та допустимі докази і позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини з дня розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 595,44 грн. (2500/100=25; 1500/25=60%; 992,40/100х60% = 595,44). На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,247,258,259,263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 191 Сімейного кодексу України, ст.51 Конституції України, суд -

Outcome: partial