Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 11.01.2022 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20 січня 2000 року Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області про що зроблено запис № 7. Від шлюбу є двоє дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з самого початку подружнє життя між ними складалося непогано, проте протягом останнього часу відносини між ними погіршились, вони мають різні погляди на життя, не сходяться характерами. На даний час проживають окремо, не підтримують жодних подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Крім цього позивач втратив будь-яке почуття любові та поваги до дружини. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: позивач [PERSON] разом із позовною заявою подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, у випадку неявки відповідача не заперечує про розгляд справи в заочному порядку (а. с. 8); відповідач [PERSON] на адресу суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу (а.с. 24). Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні (а.с. 15-16). В судове засідання призначене на 28.04.2022 року: позивач [PERSON] не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с.35). Разом із позонвою подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, у випадку неявки відповідача не заперечує про розгляд справи в заочному порядку (а. с. 8). відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату час та місце розгляду повідомлялася у встановленому законом порядку (а.с. 35). На адресу суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу (а.с. 24). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: Відповідно до свідоцтва про одруженнясерії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,зареєстрували шлюб 20 січня 2000 року, про що Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області зроблено запис № 7 (а.с.7). Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодекс. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною розпаду сім`ї стали протилежні погляди на життя. Відновлення стосунків суперечить їх інтересам. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що подружжя не підтримують подружніх та сімейних відносин. За час перебування у шлюбі сім`ї так і не утворилось, шлюб існує лише формально. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та їх дитині, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді, підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 26 грудня 2009 року №14 доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи в частині доведеності позовних вимог є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 992 /дев`ятсот дев`яносто дві/ гривні 40 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved