Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить ухвалити рішення, яким стягувати із відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 річного віку. Позов мотивовано тим, що спільна дочка досягла повноліття, однак, продовжує навчання у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю «Менеджмент», а тому потребує допомоги. Крім того, просить врахувати що дочка навчається на денній формі навчання, тому не має змоги працювати та отримувати дохід. При цьому відповідач працює та отримує заробітну плату, є здоровою особою, а тому має можливість допомагати. Відповідно до відзиву на позов, відповідач [PERSON] у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на те, що на даний час він сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі ј частини від заробітку (доходу), щомісяця. Крім того, дочка [PERSON] навчається на державній формі навчання та отримує стипендію. Зазначає, що під час розлучення ним було придбано квартиру, за адресою: [ADDRESS] , для забезпечення належного рівня розвитку та життя дітей, що на його думку свідчить про те, що доводи позивача про скрутне матеріальне становище дітей не відповідають дійсності. На даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі та забезпечує себе та дружину. Власного житла у нього немає і проживають вони з дружиною у квартирі батьків, яких він також утримує. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадженні із викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у ньому. Просить врахувати, що дитина має проблеми зі здоров`ям та часто хворіє, у зв`язку з чим нещодавно була у реанімації. При цьому відповідач працює та отримує заробітну плату, є здоровим, має у власності автомобіль та земельну ділянку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні стосовно задоволення позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Пояснив, що він офіційно працює, на даний час живе в батьків, при цьому сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] . Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено наступні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2003 року. В цьому шлюбі у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 лютого 2004 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №250, та син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30 червня 2009 року). Шлюб між сторонами розірвано 26 жовтня 2017 року, про що свідчить копія рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа № 607/11408/17). На підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/12967/17 від 13 лютого 2018 року, з [PERSON] в користь [PERSON] здійснювалось стягнення аліментів на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 (однієї третини) частини заробітку (доходу) платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 18 жовтня 2017 року, до досягнення старшою дитиною повноліття. Також, як вбачається з копії запиту старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №11780 від 11 лютого 2022 року, державний виконавець просить: 1) припинити нарахування та стягнення аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] ; стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з довідки №1157 від 18 листопада 2021 року, виданої відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Західноукраїнського національного університету», [PERSON] навчається на 3 (третьому) курсі денної форми навчання, за спеціальністю 073 «Менеджмент» Західноукраїнського національного університету. Умови навчання держзамовлення, строк навчання з 01 вересня 2019 року по 28 лютого 2023 року. Відповідно до довідки №1-606 від 24 листопада 2021 року, виданої ДП «Авторитет плюс», позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із дочкою [PERSON] та сином [PERSON] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вимогами статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з вимогами частини першої статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог статі 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що дочка сторін [PERSON] , [INFO] досягла повноліття, при цьому продовжує навчання на денній формі, у зв`язку з чим не може працювати та утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який працює, має стабільний заробіток, сплачує аліменти на сина [PERSON] , [INFO] . Судом не встановлено наявність на утриманні відповідача інших утриманців, крім сина [PERSON] . Також, суд враховує матеріальне становище позивача, яка працює, а також стан здоров`я та матеріальне становище дочки [PERSON] . При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача на ту обставину, що він утримує двох непрацездатних батьків, з якими проживає, оскільки жодних доказів підтверджуючих зазначені обставини, відповідач суду не надав. Крім того, посилання відповідача на те, що дочка навчається на державній формі навчання та отримує стипендію, як на підставу для відмови у задоволенні позову, суд також оцінює критично, оскільки отримання стипендії дочкою, яка навчається, не позбавляє батька обов`язку утримувати повнолітню дитину, при умові, що він має таку можливість. Відповідачем не доведено, що розмір стипендії є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дочки, а також є достатнім для забезпечення достатніх умов життя та навчання, з урахуванням потреб повнолітньої дочки. Відповідачем не надано доказів того, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки у зв`язку з продовженням навчання, зважаючи на те, що він працює та відомості про незадовільний стан його здоров`я відсутні. Тому, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці. Розмір аліментів, які підлягають стягненню слід визначити 1/8 частки його заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі позовної заяви і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Такий розмір аліментів буде достатнім для навчання та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дочки, зважаючи також на встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб, та разом із аліментами які стягуються на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , буде приблизно становити 1/3 частку від доходів відповідача. При цьому, позивач не надала доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, зважаючи на його заробіток, матеріальне становище та інші встановлені судом обставини справи. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430\~ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: partial