Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

07.10.2021 представник позивача адвокат Василишин П. С. звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 21.08.2020 та зареєстрований в реєстрі за №18799 щодо стягнення з позивача на користь ТзОВ «Вердикт Капітал»заборгованості у сумі 44\~181,25\~грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування\~позову послалася\~на те,\~що29.09.2020 на адресу КП «Школяр», в якому працює позивач, від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М. В. надійшов лист з постановою про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника. Відповідно до даного листа на підставі поданої відповідачем заяви про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого 21.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем та зареєстрованим за №18799 було відкрито виконавче провадження №63086821 про стягнення з позивача суми боргу в розмірі 44\~181,25 грн. на користь відповідача. Звернувшись до відповідача з приводу підставності виникнення такої заборгованості позивач з`ясував, що вищевказаний виконавчий напис було вчинено по зобов`язаннях за кредитним договором №11/п від 23.01.2008, який укладений між позивачем та ВАТ «Кредобанк», правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 06.10.2010 є ТОВ «Вердикт Капітал». Також вказав на те, що по вищевказаному кредитному договору вже розглядався судовий спір (цивільна справа №2-847/11) та було ухвалено судове рішення від 28.10.2011, яке набрало законної сили. На виконання прийнятого судового рішення було реалізовано предмет застави (автомобіль) та задоволено кредитні вимоги позикодавця. Тому вважає,\~що виконавчий\~напис було\~вчинено з\~порушенням вимог\~ст.\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»\~та Порядку\~вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~Українита просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Ухвалою від 12.10.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 15.11.2021 з повідомленням сторін. Ухвалою від 15.11.2021 року задоволено заяву про забезпечення позову, вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №63086821. 15.11.2021 розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою сторін. Наступне судове засідання було призначено на 08.12.2021, яке було відкладено на 20.01.2022, а згодом на 10.02.2022та на 03.03.2022 за клопотанням представника відповідача. 03.03.2022 судове засідання не відбулося, оскільки справу було знято з розгляду у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану. Наступне судове засідання відбулося 27.04.2022, у яке сторони не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без сторони позивача та його представника, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача у судові засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву представником відповідача подано не було. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович у судові засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна також у судові засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності не подавала, про причини неявки суд не повідомила. Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та третіх осіб, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів для розгляду справи по суті. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Частиною 1 ст.280\~ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 23.01.2008 між позивачем (Позичальник) та ВАТ «Кредобанк» (Банк) було укладено Кредитний договір №11/п, відповідно до умов якого Банк надає позивальнику кредит в сумі 125 640,00 грн (а. с. 14). Даний договір посвідчений нотаріально не був. 21.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований № 18799 та за яким було стягнуто з позивача суму боргу в розмірі 44\~181,25 грн. на користь відповідача, що є правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами ПАТ «Кредобанк» (а. с. 13). Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М. В. було відкрито виконавче провадження №63086821 при примусовому виконанні виконавчого напису №18799 від 21.08.2020. 25.09.2020 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а. с.9). При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~ЗУ «Про нотаріат»\~та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно з яким визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року набрала законної сили, тим самим встановивши обов`язок для стягувача для одержання виконавчого напису надавати нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Судом встановлено, що оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 21 серпня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до оскарженого виконавчого напису [PERSON] є боржником за кредитним договором № 11/П, укладеним між позивачем та ВАТ «Кредобанк», правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 06.10.2010 є ТОВ «Вердикт Капітал». Даний кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання такого виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису. Таким чином, нотаріус в день вчинення виконавчого напису\~21.08.2020 керувався пунктом Переліку, який був незаконним та нечинним. Отже нотаріус повинен був відмовити стягувачу у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм ЗУ «Про нотаріат». Зазначена позиція узгоджується з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі №\~\~158/2157/17. Відповідач ТзОВ «Вердикт Капітал» не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростували вищевказані обставини, які були встановлені судом. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд вважає, що немає необхідності давати оцінку іншим доводам позивача, що узгоджується з правовою позицією, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №\~\~910/10374/17. Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду , право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладені факти й міркування, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до відповідача ТзОВ «Вердикт Капітад»є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: approved