Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно у вигляді: житлового будинку [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,2038 га, яка розташована: [ADDRESS] ; кадастровий номер 5124183600:02:001:0275, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельної ділянки площею 0,496 га, яка розташована на території Ренійської міської ради Одеської області, кадастровий номер 5124110100:01:006:0172, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв у відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки у строк визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пізніше, 04.12.2021 р., позивач звернувся до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть [INFO] [PERSON] , видане 26.02.2021р. Ренійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), серія [NUMBER] ; заповіт [PERSON] від 23.11.2015р., зареєстрований в реєстрі за № 375, згідно якого [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] ; свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 8, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] »; виписка з погосподарської книги № 1/2016-2023р.р., особовий рахунок [NUMBER] , про належність [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку [ADDRESS] ; копія заяви [PERSON] від 07.07.2021р. про відмову від долі спадщини на користь [PERSON] ; технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] , загальна площа 53,1 кв.м., житлова площа 38,3 кв.м., допоміжна площа 14,8 кв.м.; копія державного акту на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2038 га, яка розташована: [ADDRESS] ; кадастровий номер 5124183600:02:001:0275, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія державного акту на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,496 га, яка розташована на території Ренійської міської ради Одеської області, кадастровий номер 5124110100:01:006:0172, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; заява [PERSON] від 07.07.2021р. про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , зареєстрована в реєстрі за № 8; постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава - відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,2038 га, розташована: [ADDRESS] ; кадастровий номер 5124183600:02:001:0275, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельної ділянки площею 0,496 га, розташована на території Ренійської міської ради Одеської області, кадастровий номер 5124110100:01:006:0172, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Під час життя [PERSON] залишив заповідальне розпорядження за якими усе належне йому майно заповідав позивачу, тому спадкоємство здійснюється за заповітом. Згідно наявної в матеріалах справи заяви, з спадкової справи № 254/2021, позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто прийняв спадщину відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині, не встановлено. Відповідач [PERSON] в свою чергу 07.07.2021р., відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, звернулась до нотаріуса з заявою про відмову від спадщини на користь позивача [PERSON] , про що свідчить наявна в матеріалах справи заява з спадкової справи № 254/2021. 04.12.2021 р. позивач звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Таким чином, позивач прийняв спадщину, що залишилася після [PERSON] в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині не має, відповідач відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч.1 ст.1273 ЦК України). Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, відмову від спадщини не заявляв. Інших спадкоємців, які мають обов`язкову частку у спадщині, не встановлено, відповідач відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від нього. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем обставин та досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved