Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в обґрунтування якої покликається на те, що вона є внучкою та спадкоємцем [PERSON] , яка [INFO] померла. При оформлені спадщини були виявлені розбіжності у правовстановлюючих документах на спадкове майно та свідоцтві про смерть спадкодавця. Так, зокрема, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27 грудня 1999 року, виданого Березнівською селищною радою, її баба записана як " [PERSON] ". У свідоцтві про смерть та у свідоцтві про народження спадкодавець зазначена як " [PERSON] ". Вищевказані розбіжності перешкоджають заявнику у реалізації її спадкових прав. З урахуванням наведеного, просить встановити факт належності її бабі [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтва про право на житло від 27 грудня 1999 року, виданого Березнівською селищною радою на ім"я [PERSON] . ІІ.Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 04 лютого 2022 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник [PERSON] подала до суду заяву, у якій підтримала заявлені вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи - Березнівська міська рада Рівненського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надіслав до суду клопотання, у якому просить розглянути справу без його присутності, вимоги заявлені у заяві підтримує у повному обсязі не заперечує щодо їх задоволення. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 26 листопада 2018 року, встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] у м.Березне Рівненського району Рівненської області. Свідоцтво про право власності на житло від 27 грудня 1999 року (копія), видане [PERSON] на нерухоме мано, що розташоване в [ADDRESS] . Із свідоцтва про народження повторно виданого 24 квітня 1958 року серії [NUMBER] встановлено, що " [PERSON] " народилася [INFO] . Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Городищенської сільської ради Березнівського району Рівненської області Наумчук Л.С., зареєстрованого в реєстрі за №83 від 14 жовтня 2009 року, [PERSON] , [INFO] заповіла квартиру в [ADDRESS] , що належала їй на праві приватної власності [PERSON] , [INFO] . З акту обстеження квартири [ADDRESS] від 04 лютого 2022 року в складі комісії Н.Селях, Т.Драганчук,О.Кичан, Н.Бовильової, Д.Попової, вбачається, що згідно з будинковою книгою у вказаній квартирі була зареєстрована тільки [PERSON] , 1934 р.н., яка померла [INFO] . На час обстеження у квартирі проживають без реєстрації [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в [ADDRESS] та [PERSON] , 2013 р.н., який зареєстрований у [ADDRESS] . Зі слів [PERSON] вона та її син [PERSON] проживають у вищевказаній квартирі з вересня 2016 року та проживали на день смерті бабусі [PERSON] . Факт проживання [PERSON] та її сина [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , підтвердили сусіди [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованої приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Куц І.В. №68711924 від 17.03.2022 року, спадкова справа на майно, що залишилось після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованої приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Куц І.В. №68711928 від 17.03.2022 року, [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт №48815557 посвідчений 14.10.2009 року. У копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 09 лютого 1969 року [PERSON] , матір`ю вказується [PERSON] . З витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00023735697 сформованого 21 серпня 2019 року, №00023737069 сформованого 21 серпня 2019 року та №00023545548 сформованого 31 липня 2019 року вбачається, що [PERSON] , 20 січня 1969 року при реєстрації актових записів про шлюб тричі змінювала прізвище на « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження, повторно виданого 03 лютого 2022 року серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , вбачається що її матір`ю є [PERSON] . Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища сформованого 03 лютого 2022 року №00034884742 заявник після реєстрації шлюбу з [PERSON] взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу 19.12.2016 року прізвище не змінювала (рішення Березнівського районного суду від 19.12.2016 року). Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті6 та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неодноразово зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що на підтвердження заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суду і є достатніми для встановлення юридичного факту належності [PERSON] . Свідоцтва на право власності, встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація його права на належне оформлення речових прав заявника і іншого порядку його встановлення немає. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved