Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

В січні 2022 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування заяви зазначено, що із 08.10.2015 року заявник [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . В період шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Заявник вказує, що вона та її чоловік є батьками [PERSON] та, остання, народилась поза межами пологового будинку в їх помешканні. В зв`язку із поширенням на території України корона вірусної інфекції Ковід-19, заявник була вимушена народжувати вдома. Відповідно до дослідження МГЦ «Мама Папа», біологічне материнство передбачуваної матері [PERSON] щодо дитини [PERSON] не може бути виключене, та ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючи ознак неродинних осіб, складає 99,99999790 %. 25.03.2021 року заявник звернулась до Департаменту охорони здоров`я Київської ОДА з метою отримання медичної довідки для подальшої реєстрації дитини, однак, заявнику було відмовлено. Посилаючись на викладене, та в зв`язку з неможливістю отримання медичного документу, необхідного для проведення реєстрації народження дитини, заявник змушена звернутись до суду з даною заявою та просить суд встановити факт народження дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.02.2022 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити з викладених в заяві підстав. Заінтересована особа в судове зсідання явку свого представника не забезпечила. Про розгляд справи повідомлялась належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без її участі. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилась [INFO] та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 08.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що було зроблено актовий запис № 297. Заявник вказує, що в зв`язку із поширенням на території України корона вірусної інфекції Ковід-19, вона була вимушена народжувати дитину вдома. Відповідно до висновку МГЦ «Мама Папа» від 24.11.2020 року, біологічне материнство передбачуваної матері [PERSON] щодо дитини [PERSON] не виключається, та ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючи ознак неродинних осіб, складає 99,99999790 %. Відповідно до листа Голосіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.06.2021 року № 1665/21.3-08, було встановлено, що у державній реєстрації дитини заявника було відмовлено, в зв`язку з відсутністю медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/0). Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами. Забезпечення органів державної реєстрації актів цивільного стану бланками свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше ; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, батьки якої на момент її народження є громадянами України. Відповідно до вимог ч.ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Згідно приписів ч. 1 ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що заявник немає можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, та батьки дитини позбавлені можливості безпосередньо зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану, а тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог про встановлення факту народження дитини, в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved