Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що вказана квартира належить позивачу на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 17.10.2016. В даній квартирі зареєстровані відповідачі, які в родинних відносинах з позивачем не перебувають та з жовтня 2016 року за вказаною адресою не проживають, витрат на сплату комунальних послуг не несуть, будь-які їхні речі у будинку відсутні. Факт реєстрації відповідачів у квартирі [ADDRESS] , порушує правомочність позивача на користування та розпоряджання своєю власністю. В зв`язку з наведеним, існують підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування вищевказаним житловим приміщенням, а тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 17.01.2022 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до\~ч.\~1\~статті 280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, відзиву на позов не подали, про поважність причин неможливості прибуття їх в судове засідання суд не повідомили. Тому, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~ Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2016 посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Бриксою Т.І. за реєстровим номером 445, що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №196232484 від 14.01.2020. Згідно з довідкою №3917 виданою виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області 16.12.2021, за адресою [ADDRESS] зареєстровані: з 22.10.1981 [PERSON] (не проживає з жовтня 2016 року) та з 18.05.2000 [PERSON] (не проживає з жовтня 2016 року). 17.12.2021 комісією в складі секретаря виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради Кульчицької Олександри Климівни, паспортиста селищної ради [PERSON] , в присутності власника квартири [ADDRESS] складено акт опитування свідків про те, що 17.12.2021 було здійснено перевірку на предмет проживання [PERSON] та [PERSON] в ході якої встановлено, що останні зареєстровані за вказаною адресою, однак зі слів власника квартири [PERSON] не проживають з 2016 року і по даний час. Факт їх тривалої відсутності засвідчують сусіди [PERSON] (мешканка квартири [ADDRESS] ), [PERSON] (мешканка квартири [ADDRESS] ). Статтею 41 Конституції України\~та статтею\~1\~Першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). Відповідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,\~386,\~391 ЦК України. Згідно зі\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.317 ЦК України\~власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтями\~316\~та\~317 ЦК України\~передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частинами 1, 2\~ст.319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі\~ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч.1\~ст.29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст.71\~ч.1, ст.72 Житлового кодексу\~УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Таким чином, судом з`ясовано, що відповідачі, будучи зареєстрованим в квартирі, власником якої є позивач, не є членами сім`ї позивача, наймачами, або іншими особами, що мають право користування квартирою, зареєстровані у вищевказаній квартирі та самостійного права на житло з підстав, передбачених законом, не набули. Однак, не проживаючи за місцем реєстрації, не сплачуючи комунальні платежі та не приймаючи участі у підтриманні квартири в належному стані, втратили право користування цим жилим приміщенням, крім того, відповідачі створюють позивачу перешкоди у розпорядженні майном, так як через реєстрацію відповідачів у квартирі позивача, останній обмежений у праві розпоряджатися квартирою, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити та усунути позивачу перешкоди у користуванні житлом шляхом позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням. В силу вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. по 454,00 грн. з кожного.

Outcome: approved