Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

12.11.2019 Садгірським районним судом м. Чернівці отримано позовну заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Юлії Іванівни про визнання договорів недійсними. 08.02.2021 отримано нову редакцію позовної заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Юлії Іванівни про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності. Після подання позовної заяви в новій редакції остаточні позовні вимоги визначені наступного змісту: 1 - визнати недійсним договір дарування від 24.07.2017 року, серія та номер: реєстр. 1704, виданий (посвідчений) приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Юлією Іллівною згідно якого [PERSON] подарував [PERSON] , нерухоме майно, а саме: житловий будинок під номером [ADDRESS] , загальною площею 312,00 кв.м., житловою площею 110,70 кв.м.; 2 - визнати недійсним договір іпотеки, серія та номер: реєстр. 2546, виданий 17.10.2017 р, виданий (посвідчений) Скінтей Ю.І. приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу, укладений між [PERSON] (іпотекодавець) та [PERSON] (іпотекодержатель), згідно якого було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок під номером [ADDRESS] , загальною площею 312,00 кв.м., житловою площею 110,70 кв.м.; 3 - визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: реєстровий № 461, виданий 07.02.2018 року, виданий (посвідчений) Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Юлія Іллівна, укладений між [PERSON] (іпотекодавець) та [PERSON] (іпотекодержатель), згідно якого було відчужено нерухоме майно, а саме: житловий будинок під номером [ADDRESS] , загальною площею 312,00 кв.м., житловою площею 110,70 кв.м.; 4 - припинити за [PERSON] (Ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок під номером [ADDRESS] , загальною площею 312,00 кв.м., житловою площею 110,70 кв.м. Опис: житловий будинок літ. А, колонка №1, вигрібна яма №2, огорожа №3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1306550973101); 5 - визнати за [PERSON] (Ідентифікаційний номер [NUMBER] ) право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок під номером [ADDRESS] , загальною площею 312,00 кв.м., житловою площею 110,70 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1306550973101); 6 - визнати об`єкт нерухомого майна, а саме: житловий будинок під номером [ADDRESS] , загальною площею 312,00 кв.м., житловою площею 110,70 кв.м. Опис: житловий будинок літ. А, колонка №1, вигрібна яма №2, огорожа №3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1306550973101), - предметом іпотеки відповідно до Іпотечного договору №7283 від 17.07.2007 року. Також просить стягнути із відповідачів в рівних долях понесені витрати у справі, щодо сплати судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1927 від 16.07.2007 року за умовами якого банк надає позичальнику кредит у сумі 71 000 доларів США. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за вказаним договором, 17.07.2007 між сторонами також укладено іпотечний договір з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, предметом якого є житловий будинок з належними до нього спорудами за адресою: [ADDRESS] , на підставі чого внесено запис до Державного реєстру іпотек за № 7283 та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 7284. Позивач отримав право вимоги за вказаними договорами на підставі договору відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року та договору передачі прав за договорами забезпечення. 19.07.2017 [PERSON] зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] з одночасним записом про припинення іпотеки у зв`язку із перенесенням до новостворених ОНМ. Цього ж дня перенесено запис про право власності на житловий будинок, який перебував в іпотеці, стосовно якого в державних реєстрах все ще були записи про іпотеку та заборону відчуження. Зазначає, що в період між прийняттям рішення 15.05.2017 року судом у справі № 726/2196/15-ц та його оскарженням і набранням законної сили, державним реєстратором припинено записи про іпотеку і заборону щодо вказаного майна та в подальшому 24.07.2017 року [PERSON] уклав договір Дарування, згідно якого право власності на предмет іпотеки разом із земельною ділянкою перейшло до [PERSON] , яка в свою чергу 17.10.2017 року уклала договір іпотеки з [PERSON] та 07.02.2018 із нм же договір про задоволення вимог іпотекодержателя, у відповідності до якого [PERSON] отримав право власності на іпотечне майно. Тобто вказує, що відбулася зміна власника предмету іпотеки та його адреси за відсутності згоди іпотекодерателя - АТ «Альфа-Банк» на таке відчудження та зміну адреси, а також на наступну іпотеку. Позивач вважає, що Договір дарування від 24.07.2017 року, є удаваним, оскільки його було вчинено особами, які є близькими родичами між собою, зокрема [PERSON] є дочкою [PERSON] , таким чином, вони є близькими особами згідно ст. 2 Сімейного кодексу України, ст. 3 Кримінального - процесуального кодексу України, ст. 1 Закону України «Про і запобігання корупції», положень Цивільного-процесуального кодексу України, та Цивільного кодексу України, що свідчить не тільки про нікчемність оспорюваних правочинів і згідно положень ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», а й про їх недійсність (удаваність) в силу положень ст. ст. 203,215 та 234 ЦК України. Зокрема, позивач вважає, що про удаваність оспорюваних правочинів свідчить і та обставина, що майновий поручитель розумів можливість оскарження рішення у справі №726/2196/15-ц за позовом AT «Альфа-Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом про визнання іпотечного договору припиненим, а тому уклав оспорюваний договір дарування саме з метою уникнення виконання в майбутньому можливого рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Про удаваність договору іпотеки від 17.10.2017 року, та договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 07.02.2018 року свідчить те, що 22.08.2017 року ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області було відкрито апеляційне провадження у справі №72б/2196/15-ц, а тому значно зросла ймовірність звернення стягнення на предмет іпотеки, а після прийняття у справі постанови від 16.01.2018 року про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідачі уклали договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 07.02.2018 року яким вчергове було перереєстровано право власності на предмет іпотеки на третю особу, що ще більше ускладнювало можливість звернення на нього стягнення. На думку позивача, наведене свідчить про недобросовісність поведінки сторін оскаржуваних правочинів., та про зловживання ними своїми правами на шкоду дійсному кредитору із зареєстрованим пріоритетом вимог на спірне майно. З посиланням на відповідні норми, вважає вчинені правочини удаваними, а поведінку сторін недобросовісною, просить вказані договори визнати недійсними та відновити державну реєстрацію права власності на іпотечне майно. Крім того, 21.03.2022 судом отримано заяву про уточнення позовної вимоги та додаткове обгрунтування позову від представника позивача Матвійчука М.З. , у якій останній у звязку із допущеною опискою у позовній заяві у новій редакції просить пункт 5 прохальної її частини розглядати у наступній редакції: - визнати за визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок під номером [ADDRESS] , загальною площею 312,00 кв.м., житловою площею 110,70 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1306550973101). Крім того вказує, що перехід права власності на предмет іпотеки до третьої особи не змінюєсам режим іпотеки для цього обєкта нерухомості, а новий власник стає іпотекодавцем автоматично (іпотека залишається чинною для нового власника навіть за відсутності відповідного реєстраційного запису про обтяження). Згідно зустрічної позовної заяви [PERSON] , отриманої судом 11.12.2020, прийнятої до провадження разом із первісним позовом ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 06.10.2021, [PERSON] вказує, що ст. 17 ЗУ «Про Іпотеку» визначено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання, а оскільки забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, то зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору, - припиняються. Просить суд визнати іпотечний договір від 17.07.07р. укладений між АК «Промислово-Інвестиційний Банк» та [PERSON] з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя зареєстрований приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу - Балан Р.Б. за №7284 припиненим. Також, просив стягнути судові витрати, у виді сплати судового збору, що були понесені ним. Свої вимоги Відповідач обґрунтовує тим, що судами у справі №726/2196/15-ц встановлений факт законної вимоги банку до майнового поручителя лише виходячи із суми 12% річних, а також на відсутність його права на оскарження умов договору. Постановою Чернівецького апеляційного суду у справі №714/877/15 (або 714/877/15-ц) визнано договір між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», та [PERSON] кредиту від 16 липня 2007 року №1927 в частині пункту 3.4 недійсним (1%). Рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2018 року в частині стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованості за договором між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», та [PERSON] кредиту від 16 липня 2007 року №1927 в сумі 480578 грн. 94 коп., судового збору в сумі 3654 грн. змінити. Зазначити: стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» за договором між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», та [PERSON] кредиту від 16 липня 2007 року №1927 грошові кошти в сумі 159691 грн. 46 коп., що складаються з кредиту в сумі 139860 грн. 29 коп., процентів в сумі 13688 грн. 25 коп., пені в сумі 6142 грн. 92 коп. Відповідач зазначає, що підставою для винесення такого рішення є наступні обставини. Відповідно до наданих суду висновків судової економічної експертизи вбачається, що Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» невірно визначена сума основного боргу за кредитним договором у розмірі 18313 дол.США, з якої розраховано суму заборгованості по відсотках у розмірі 1691,87 дол.США. Згідно висновку додаткової експертизи №388 від 11.02.2019 року, експертом встановлено, що сума заборгованості Позичальника [PERSON] за кредитним договором №1927 від 16.07.2007 року згідно даним довідок та розрахунку банків, за виключенням суми сплаченої комісії за обслуговування кредиту, з врахуванням пені та штрафів передбачених умовами кредитного договору за період з 01.01.2015 рік по 26.08.2015 рік, станом на 26.08.2015 року становить 16 989,62 Доларів США, з яких: - заборгованість основного боргу - 15 229,66 Доларів США; (в т.ч. прострочена сума основного боргу - 4 736,00 Доларів США); - заборгованість по відсотках - 1 489,57 Доларів США; - пеня за несвоєчасну сплату платежу - 270,39 Доларів США. Отже, згідно із висновком судового експерта, який шляхом дослідження поданих документів, встановив, що сума заборгованості Позичальника [PERSON] за кредитним договором №1927 від 16.07.2007 року згідно даним оригіналів квитанцій про погашення боргу, за виключенням суми сплаченої комісії за обслуговування кредиту, з врахуванням пені та штрафів передбачених умовами кредитного договору за період з 01.01.2015 рік по 26.08.2015 рік станом на 26.08.2015 року, становить 5 916,69 Доларів США, з яких: - заборгованість основного боргу - 5 181,93 Доларів США; (в т.ч. прострочена сума основного боргу - 4 736,00 Доларів США); - заборгованість по відсотках - 507,16 Доларів США; пеня за несвоєчасну сплату платежу - 227,60 Доларів США. Таким чином, відповідач [PERSON] вважає, що його зобов`язання за Іпотечним договором від 17.07.2007 року у відповідності до висновку є припиненими з 27.05.2014 р. у зв`язку із виконанням забезпеченого іпотекою кредитного зобов`язання. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 28.11.2019 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до розгляду та визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11.12.2019. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 25.09.2020 клопотання представника позивача задоволено та витребувано докази у справі від приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Ю.І., які отримані судом 05.10.2020. 23.10.2020 судом отримано клопотання про залучення [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи, якого залучено до участі у справі ухвалою суду. Також 11.12.2020 судом отримано клопотання позивача про витребування доказів, у якому представник АТ «Альфа-банк» Матвійчук М.З. просить суд витребувати у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Скінтей Юлії Іллівни належним чином засвідчену копію договору дарування, реєстр.№ 1704 від 24.07.2017 року, згідно якого [PERSON] набула право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Вказане клопотання задоволено ухвалою суду від 06.10.2021, а доказ (копію договору) на виконання ухвали отримано судом 22.10.2021. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 06.10.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання на 23 листопада 2021 року. У судовому засіданні представник позивача Матвійчук М.З. позовні вимоги, висловлені у новій редакції позовної заяви із уточненнями скерованими до суду, підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у поданих документах. Щодо зустрічного позову - просив суд у його задоволенні відмовити. Зауважив, що чинна законна іпотека має пріоритет над відомостями з реєстру речових прав і залишається чинною для нового власника, навіть у разі відсутності відповідного реєстраційного запису про обтяження. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні у задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» просив відмовити, а зустрічний позов [PERSON] задовольнити, з підстав у ньому зазначених. Вказав на наявність підстав припинення договору іпотеки та відсутність законних підстав для визнання договорів недійсними та застосування наслідків їх недійсності. Предстанвик третьої особи [PERSON] - адвокат Лютікова Н.О. проти задоволення позовних вимог АТ «Альфа-Банк» заперечила, натомість підтримала заявлені вимоги у зустрічному позові. Зауважила, що на момент укладення оскаржуваних договорів іпотека фактично була припинена, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Заслухавши позицію сторін та їх доводи на підтвердження заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 82 Цивільно-процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Так судом встановлено, що 16 липня 2007 року між Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та [PERSON] укладено кредитний договір №1927, згідно пунктів 2.1-2.4 якого банк надає позичальнику кредит в сумі 71000.00 доларів США. Кредит надавався в два етапи: 30000,00 доларів США до 20.07.2007 року та 41000,00 доларів США до 20.09.2007 року. За користування кредитом встановлюється процентна ставка 12% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 14.07.2017 року. Погашення кредиту за договором здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до графіку (Додаток №1), який є невідємною частиною цього договору. Також у даному договорі в п. 4.1 передбачено, що виконання зобов`язання забезпечене майновою порукою [PERSON] - іпотекою житлового будинку, з належними до нього спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В забезпечення вищезазначеного кредитного договору, 17 липня 2007 року між Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б. за № 7284, відповідно до якого останній передав банку в іпотеку житловий будинок, з належними до нього спорудами [ADDRESS] , загальною площею 312 кв.м., в тому числі житловою 110,70 кв.м. Також суду надано відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підтвердження реєстрації іпотеки та заборони щодо об`єкта іпотеки. Предметом вказаного Договору іпотеки згідно п.1.1, а також висновками встановленими у судових рішення по справах №726/2196/15-ц, №714/877/15 є факт законної вимоги Банку до Майнового поручителя виходячи суми боргу в сумі 71000 доларів США та плати за користування кредитом в розмірі 12 % річних у доларах США. Також 17 грудня 2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та позивачем ПАТ «Альфа-Банк», був укладений Договір про відступлення прав вимоги. Відповідно до якого позивач набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам. Крім того 17 грудня 2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та позивачем ПАТ «Альфа-Банк», був укладений Договір про передачу прав за договорами забезпечення, відповідно до якого позивач набув права звернення стягнення на заставлене майно у відповідності до договорів забезпечення. Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 15.05.2017 року у справі № 726/2196/15-ц задоволено позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа [PERSON] про визнання договору та зобов`язання за ним припиненим та визнано припиненим іпотечний договір укладений між [PERSON] та Акціонерним товариством «Промислово-Інвестиційний банк» з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.07.2007 року зареєстрований приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б. за № 7284, предметом якого є житловий будинок з належними до нього спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Цим же рішенням відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] , третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа: [PERSON] про визнання недійсним договору від 18.09.2008 року № 1134 про внесення змін до договору кредиту від 16.07.2007 року № 1927 та визнання недійсним п.3.4 договору кредиту від 16.07.2007 року № 1927. Вирішено питання щодо судових витрат у справі. 22.08.2017 року ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області було відкрито апеляційне провадження у справі №726/2196/15-ц, де в результаті її розгляду було поновлено строки на оскарження судового рішення. Отже, на момент звернення [PERSON] до державного реєстратора Чернівецької міської ради Товарницької А.А. із заявами про припинення записів про іпотеку згадане рішення суду набрало законної сили та підлягало обов`язковому виконанню. На підставі вказаної заяви державний реєстратор Товарницька А.А. 20.07.2017 року, ще до оскарження рішення суду, внесла відомості до Державний реєстру іпотек та обтяжень ряд записів про припинення іпотеки та заборони відчуження записи № 21497988, №21498103, №21498176. Після зняття записів про обтяження та припинення іпотеки Відповідач [PERSON] розпорядився своїм майном та 24.07.2017 року уклав Договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького МНО Скінтей Ю.І., згідно якого, право власності на не обтяжений забороною будинок разом із земельною ділянкою перейшло до рідної дочки [PERSON] . Доказів того, що у момент укдаження такого довоговору, його сторони діяли недобросовісно чи з приховуванням дійсних намірів суду не надано. Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 16 січня 2018 року, яка залишена без змін Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року, вказане рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 15 травня 2017 року в частині відмови у позові Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору іпотеки та зобов`язання за ним припиненими скасовано. Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково, визначено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1927 від 16 липня 2007 року, укладеного 16 липня 2007 року між Акціонерним комерційним Промислово-інвестиційним банком та [PERSON] , у розмірі 19 881 (дев`ятнадцяти тисяч вісімсот восьмидесяти одного) долара США 88 центів, що складається із заборгованості: 18 312 доларів США - за кредитом, 1 386 доларів США 76 центів - за процентами, 183 долари США 12 центів - з комісії, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 08 червня 2007 року на підставі рішення № 392/9 від 23 травня 2007 року, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 20 червня 2007 року за реєстраційним номером 19292257, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 2 809 070 гривень. У зустрічному позові [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору іпотеки та зобов`язання за ним припиненими відмовлено. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Крі того, судом досліджені і долучені позивачем АТ «Альфа-Банк» до позову документи, зкрема виконавчий лист у вказаній справі № 726/2196/15-ц, згідно якого звернуто стягнення на предмет іпотеки за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Згідно копії заяви [PERSON] , адресованої приватному виконавцю Кондрюку К.О., представник [PERSON] просить виконавчий документ у виконавчому провадженні № 58820466, згідно якого передбачається стягнення предмету іпотеки, - повернути стягувачу, оскільки вказане майно не перебуває у власності боржника, на підтвердження чого долучає Довідку від приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Ю.І. У відповідності до даних Постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 17.07.2019 у виконавчому провадженні № 58820466, вказаний вище виконавчий лист № 726/2196/15-ц, виданий 16.01.2018 року, у зв`язку із тим, що майно на яке можливо звернути стягнення у ході проведення виконавчих дій не виявлено, - повернуто стягувачу. Також представник АТ «Альфа-Банк» Матвійчук М.З. долучає відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта за адресою: [ADDRESS] , згідно яких право власності, на підставі договору дарування від [PERSON] перейшло до [PERSON] . Так, згідно отриманої судом на виконання ухвали суду копії Договору дарування житлового будинку від 24 липня 2017 року, посвідченого посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Ю.І. за реєстровим № 1704, [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок з належними до нього спорудами під номером [ADDRESS] , таким чином право власності перейшло до останньої. Згідно отриманої на виконання ухвали суду копії Іпотечного договору від 17 жовтня 2017 року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Ю.І. за реєстровим № 2547/3,4, між [PERSON] та [PERSON] , останні уклали вказаний договір на забезпечення вимог Іпотекодержателя, що випливає з Договору позики грошей від 17 жовтня 2017 року. Предметом іпотеки за вказаним договором виступає житловий будинок з належними до нього спорудами та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , які належать на праві власності іпотекодавцю [PERSON] . Згідно отриманої судом копії Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 09 лютого 2018 року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Ю.І. за реєстровим № 461, право власності на вищезазначене іпотечне майно (житловий будинок та земельну ділянку) набув, на підставі Договору відступлення права вимоги (цесії) іпотекодержатель (цесіонарій) - [PERSON] , у зв`язку із невиконанням іпотекодавцем [PERSON] своїх зобов`язань за Договором позики грошей. Також суду надано Висновок №501 судово-економічної експертизи від 05 вересня 2018 року згідно якого встановлено реальну відсоткову ставку і абсолютне значення подорожчання кредиту та іпотечного договору, визначено суму фактично сплачених коштів в погашення Кредитного договору станом на 26.08.2015 Представником [PERSON] - адвокатом Павчуком І.С. долучено до матеріалів справи разом із зустрічним позовом копію Постанови Чернівецького апеляційного суду у справі № 714/877/15, а також висновок судово-економічної експертизи №26 від 02 липня 2021 року. Згідно з пунктом 1 частини другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню». Дослідивши отримані докази, надані сторонами на підствердження своїх вимог, суд вважає, що подальше скасування рішення суду, яке було виконане в період його законної дії не є безумовною підставою для визнання недійсними наслідків його виконання. Юридичні факти, які настали під час дії судового рішення, не втрачають своєї законності та залишаються незмінними попри подальше скасування цього судового рішення. У контексті іпотечних правовідносин цей висновок зумовлює можливість законно реалізувати іпотечне майно за наявності правової підстави для цього. Саме до таких висновків прийшла Велика Палата Верховного суду у справі №922/2416/17 у постанові від 15.06.2021 року. Велика Палата окремо констатувала, що коли немає реєстраційного запису про іпотечне обтяження, то особа може добросовісно набути у власність нерухомість, а іпотека підлягає припиненню. Посилання Позивача на вимоги ст.ст. 9,12 ЗУ «Про іпотеку», а саме не недійсність правочину про відчуження предмета іпотеки без згоди іпотекодержателя є необгрунтованими, адже на момент їх вчинення, будь-яких записів, якими встановлені у Державному реєстрів речових прав на нерухоме майно обтяження не було. Крім того, позивачем не доведено факту недобросовісності дій іпотекодержателя [PERSON] та Цесіонарія за договором відступлення права вимоги - Відповідача [PERSON] , а посилання Позивача лише на факти вчинення нотаріальних дій не доводить наявність умислу всіх сторін договорів на умисне приховання майна. Разом з тим, судом надано оцінку висновку експерта №26 у справі №714/877/15, та відповідним висновкам Чернівецького апеляційного суду від 08.07.2021 року на підставі вказаного експертного дослідження, згідно якого станом на 26 серпня 2015 року сума заборгованості за Кредитним договором №1927 від 16.07.2007 року, з розрахунку 12% річних, що було предметом Іпотечного договору від 17.07.2007 року, за винятком суми сплаченої комісії (1%) - відсутня, а наявна переплата. Згідно зі статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майно, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Тобто, Законом України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Оскільки, основне зобов`язання для майнового поручителя, яке визначено в п.1.1. Іпотечного договору від 17.07.2007 року виходячи із суми кредиту та 12% річних за користування ним, що підтверджено також рішеннями судів у спорах між Позивачем та [PERSON] та [PERSON] , виконано повністю, то суд приходить до висновку, що іпотека є припиненою у зв`язку і повним виконанням основного зобов`язання за яке [PERSON] поручався. Також, судом оцінюється і той факт, що представником позивача в уточненому позові заявлено вимогу у п.5 про визнання права власності спочатку за [PERSON] (Ідентифікаційний номер [NUMBER] ), а саме на: житловий будинок під номером [ADDRESS] , загальною площею 312,00 кв.м., житловою площею 110,70 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1306550973101). А пізніше, в ході судового розгляду справи фактично змінено вказану позовну вимогу, та висловлено вимогу щодо визнання права власності на вказане майно за [PERSON] . При цьому суд констатує, що предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц). Разом із тим, Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або після початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Частиною 3 ст. 49 ЦПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмету або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Оскільки Позивачем не надані суду будь-які докази та правові підставі для задоволення зазначеної вимоги саме до [PERSON] чи до [PERSON] , а не [PERSON] , зважаючи при цьому на подання такої заяви у ході судового розгляду, суд не знаходить підстав для задоволення таких вимог. Також, не може бути задоволена вимога про визнання об`єкту нерухомого майна, а саме: житловий будинок під номером [ADDRESS] , загальною площею 312,00 кв.м., житловою площею 110,70 кв.м. Опис: житловий будинок літ. А, колонка №1, вигрібна яма №2, огорожа №3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1306550973101), - предметом іпотеки відповідно до Іпотечного договору №7283 від 17.07.2007 року, оскільки Позивачем не надано суду доказів існування Іпотечного договору саме за №7283, наявний же в матеріалах справи Іпотечний договір від 17.07.2007 року, таким вимогам Позивача не відповідає. Судом, також, не можливо виключити існування декількох іпотечних договорів між сторонами, що з огляду наявні в матеріалах справи докази та предмет спору унеможливлює задоволення саме такої вимоги. Судом також враховується факт, що позивачем не доведений факт ідентичності об`єкта нерухомості, що був предметом іпотеки та знаходився за адресою [ADDRESS] (визначено предметом іпотеки згідно п.1.1 Іпотечного договору) та об`єктом нерухомості, знаходится за адресою [ADDRESS] , вимоги щодо якого заявлені в позовній заяві. Відповідно до рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 12.09.2017 року об`єкту нерухомості по [ADDRESS] присвоєно нову поштову адресу через проведення інвентаризації та після прийняття його в експлуатацію. З даного факту вбачається, що прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомості за новою адресою здійснено новим власником [PERSON] , а тому відповідність прийнятого в експлуатацію об`єкта нерухомості за адресою [ADDRESS] - предмету іпотеки, на який посилається позивач за адресою знаходився за адресою [ADDRESS] без відповідного висновку експерта встановити не виявляється можливим. Судом надавалось сторонам достатньо часу для підтвердження доказами своїх вимог, а з огляду на наявні докази в матеріалах справи, встановити ідентичність різних об`єктів нерухомості не виявляється можливим. Крім того, суд враховує правові висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у пунктах 68, 69, 70 постанови від 11.04.2018 у справі № 910/12294/16 (ЄДРСР - 74188635). Так, у п.п. 69, 78 даної постанови від 11.04.2018, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі виявлення нікчемних правочинів, ФГВФО, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними, а якщо сторона договору, укладеного з банком, не погоджується з правовою оцінкою банку такого правочину як нікчемного, банк вправі звернутися до суду про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У відповідності до ст. ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з ст.ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищезазначене, на підставі досліджених судом доказів, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог АТ «Альфа-Банк», натомість вважає, що зустрічні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Крім того, у звязку із задоволенням зустрічних позовних вимог [PERSON] , понесені ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок, що сплачені за прдання до суду зустрічної озовної заяви, згідно квитанції від 11.12.2020, слід стягнути із АТ «Альфа-Банк». Щодо решти доводів сторін, слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.). Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як такий, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.). На підставі викладеного,

Outcome: approved