Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

24 листопада 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в якому просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання повнолітньої дитини - доньки - [PERSON] , [INFO] , яка продовження навчання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви до закінчення навчання, але не більше як до досягнення донькою двадцяти трьох років. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що з 2002 року по 2011 рік вона перебувала у фактичних шлюбних з відповідачем по справі. Від спільного життя з відповідачем мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.06.2014 року у справі №210/610/14-ц, з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частині з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення повноліття дітьми, починаючи з 05 лютого 2014 року. Позивач у позові стверджує, що старша донька [PERSON] досягла повноліття та навчається в Донецькому державному університеті внутрішніх справ за кошти державного бюджету, термін навчання 3 роки і закінчується 04.07.2023 року. Відповідно до довідки про доходи курсант [PERSON] отримує стипендію, сума якої за період з 01.09.2020 р. по 21.10.2021 р. становить 3024 грн. 32 коп., проте,вказаних коштів не вистачає,донька потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги не надає, їх донька потребує матеріальної допомоги зі сторони батька на час навчання. У зв`язку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 26 січня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Направлено судове доручення до Міністерства юстиції України, для передачі компетентним органам Російської Федерації - щодо вручення Уряду Російської Федерації копії позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання , для надання пояснень стосовно заявлених позовних вимог. В ухвалі про відкриття провадження від 26 січня 2022 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно зі ст.498 ЦПК України, яка кореспондує з ч.1 ст.80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається в порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами. Крім того, відповідно до ч.8 ст.130 ЦПК України, особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - в порядку, встановленому ст.502 ЦПК України. На виконання вимог ст. 498 ЦПК України 07 лютого 2022 року судом було направлено ухвалу суду 26 січня 2022 року до Міністерства юстиції України, для передачі компетентним органам Російської Федерації щодо вручення [PERSON] копії позовної заяви для надання письмових пояснень стосовно заявлених позовних вимог. Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України №133/22 від 14 березня 2022 року, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" частково змінено статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. 12 квітня 2022 року на адрес суду надійшов Лист вих. № 4357/09/ІПБ-д-19/22 від 01.04.2022 року за підписом першого заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) О.Захарової в якому остання повідомила суд, що на адресу Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшов лист Міністерства юстиції України від 21 березня 2022 року № 25814/12.1.1/32-22, яким надано роз`яснення щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України в період воєнного стану. Мін*юстом зазначено, що з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, міжрегіональне управління юстиції не здійснює будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції росії і білорусі на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних та кримінальних справах, та у галузі міжнародного приватного права, крім випадків передачі судам та громадянам на території України документів, одержаних за результатами виконання запитів, доручень і клопотань. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людиниу справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] яке видано повторно Довгинцівським районним у мсті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 14 грудня 2018 року, [INFO] народилася [PERSON] , про що відділом 22 травня 2003 року було зроблено відповідний актовий запис № 313, батьками [PERSON] зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.12). 12 грудня 2020 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у містах Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) складено відповідний актовий запис №579. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.12.2020 року (а.с.6). Згідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак, відповідно до доводів Позивача, які зазначені в позовній заяві, Відповідач не приймає участі в утриманні донька, яка продовжує навчання та не досягла 23-х річного віку. Згідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. З Довідки вих.№21/1-551 виданої 02.11.2021 року за підписом проректора Донецького державного університету внутрішніх справ МВС України, [PERSON] , [INFO] , навчається, як курсант, на 2-му курсі денної форми здобуття освіти Донецького державного університету внутрішніх справ за кошти державного бюджету. Загальний термін навчання становить 3 роки, закінчується - 04.07.2023 року (а.с.16). Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сум-і і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Також, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 24 листопада 2021 року, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду. За таких обставин, враховуючи можливість відповідача надавати допомогу, потребу дитини в допомозі у зв`язку з навчанням, з урахуванням наявних в справі доказів, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягувати з [PERSON] на користь на користь [PERSON] , аліменти на утримання повнолітньої дитини - доньки - [PERSON] , [INFO] , яка продовження навчання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви до закінчення навчання, але не більше як до досягнення донькою двадцяти трьох років. Згідно зі ст.ст.133, 141 ч.6 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст.180, 188, 191, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved