Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 07.12.2021 надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить скасувати державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку площею 5,0543 га, кадастровий номер 3521781900:02:000:2507, яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, згідно Додаткової угоди від 05.04.2018 до договору оренди землі 11.07.2013 року укладеного між [PERSON] та ТОВ " Згода", право оренди зі строком до 03.01.2029 на підставі якої зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису 4168763 здійсненна державним реєстратором Костенко В.Л., індексний номер від 04.01.2014 . В обґрунтування позову представник позивачки зазначає, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,0543 га, кадастровий номер 3521781900:02:000:2507, яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка перебувала в оренді у ТОВ "Згода " на підставі договору оренди землі від 11.07.2013, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.01.2014 за №4168763. Строк дії договору становив 5 років. В 2018 році, під час написання заяви про заборону реєстрації інших договорів та додаткових угод до договору оренди землі [PERSON] дізналася про існування додаткової угоди від 05.07.2018 до договору оренди землі від 11.07.2013, якою продовжено термін дії договору до 03.01.2029. Позивачка стверджує, що жодних додаткових угод не укладала та не підписувала, вважає, що є підстави для скасування речового права - права оренди земельної ділянки . Сторона позивача в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення.Представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення. Надав до суду відзив, згідно з яким просив відмовити у задоволенні цивільного позову, мотивуючи тим, що дійсно між сторонами 11.07.2013 укладено договір оренди землі площею 5,0543, кадастровий номер 3521781900:02:000:2507. В подальшому між сторонами була укладена додаткова угода від 05.07.2018 до вказаного договору. Зі змісту позовної заяви, позивачу з 2018 року було відомо про наявність додаткової угоди до укладеного з відповідачем договору оренди землі, про її умови та строк дії. Також позивач отримувала орендну плату за 2018 рік згідно з умовами спірної угоди, що свідчить про схвалення та прийняття орендодавцем умов зазначеної угоди. Щодо твердження позивачки про те, що підписати спірну додаткову угоду вона фізично та юридично не могла, оскільки на час її підписання перебувала за кордоном по місцю свого проживання в республіці Латвія, сторона відповідача має сумнів. На підтвердження своєї відсутності на території України у період підписання спірної угоди, позивачка надала копії квитків про відправлення та прибуття на територію України. Сторона відповідача вважає такий доказ неналежним та недопустимим, оскільки згідно копій квитків вбачається, що пасажир [PERSON] відправилася з Риги 19.07.2018 та прибула до Києва 20.07.2018. Зворотна поїздка з Києва до Риги відбулася у період з 14.09.2018 по 15.09.2018. Таким чином позивач не довела своє місце знаходження на час підписання спірної угоди до договору оренди землі . Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, у якому просив відкласти розгляд справи з огляду на режим воєнного стану в Україні. Ознайомившись з поданим клопотання, суд доходить до висновку, що воно не обґрунтоване яким чином введений на території України режим воєнного стану унеможливлює явку відповідача або його представника в судове засідання. Оскільки в судове засідання сторони не з`явилися, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а тому справу можливо розглянути по суті за відсутності сторін та винести очне рішення у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,0543 га, кадастровий номер 3521781900:02:000:2507, яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №002517 від 05.09.2012 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.02.2020 (а.с.7). [PERSON] (орендодавець) 11.07.2013 уклала із ТОВ "Згода" (орендар) договір оренди землі (договір), який зареєстрований у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно 04.01.2014 за № 4168763. Згідно з п.п.8, 15 договору, орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування терміном на 5 років для ведення товарного виробництва належну позивачеві земельну ділянку площею 5,0543 га. Відповідно до п.п. 9,11 договору, за оренду земельної ділянки відповідач взяв на себе зобов`язання вносити орендну плату у розмірі 4,5 % від грошової оцінки землі, що становить 4313,90 грн. Орендна плата вноситься у такі строки з 01 серпня по 31 грудня. Відповідно до п.20 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 10 денний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі (а.с.10-12). Зі змісту додаткової угоди до договору оренди землі від 11.07.2013, зареєстрованого у Реєстраційній службі Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області 04.01.2014 між [PERSON] та ТОВ "Згода", право оренди на підставі якої зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.01.2014 року за №4168763, встановлено, що сторони домовилися про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки до 03.01.2029. За користування об`єктом оренди встановлена орендна плата в розмірі 4,5 % від нормативної грошової оцінки (а.с. 16-16а). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: земельна ділянка площа 5,0543 га, кадастровий номер 3521781900:02:000:2507, цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва Кіровоградська область Добровеличківський район Дружелюбівська сільська рада, номер запису про інше речове право 4168763, дата, час державної реєстрації 04.01.2014, підстава виникнення іншого речового права: додаткова угода , б/н , виданий 05.07.2018, орендодавець [PERSON] , орендар ТОВ " Згода", строк дії 03.01.2029 ( а.с. 8-9). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. За визначенням частини першої статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями частин першої, другої статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками; право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку, що також відповідає загальним вимогам вчинення правочину, визначеним цивільним законодавством України. При цьому орендодавцями земельних ділянок є, зокрема, громадяни, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи (частина перша статті4 названого Закону). За визначенням статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; за загальним правилом частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Як вбачається з висновку судово-почеркознавчої експертизи Кропивницького відділення Київського НДІСЕ від 06.11.2020 року №3941/3942/20-27, підписи у графі "Орендодавець" розділу "Підписи сторін", в оригінальному примірнику додаткової угоди до договору оренди землі від 05.07.2018, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Згода", зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.07.2018, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Підпис у графі "Орендодавець" розділу " Підписи сторін", в оригінальному примірнику додаткової угоди до договору оренди землі від 05.07.2018, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Згода", зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.07.2018, виконаний не особисто [PERSON] , а іншою особою з ретельним наслідуванням. В матеріалах справи відсутні дані, які вказували б на те, що особа, яка підписала оспорюваний правочин від імені [PERSON] була її представником або ж виконала підпис з її відома. Отже суд доходить до висновку про факт підробки підписів на оспорюваних додаткових угодах до договорів оренди землі, що встановлено висновком експерта. Згідно з правовою позицією, викладеної у постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 у справі № 6-127цс13, вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судому у постанові від 11.06.2018 у справі № 151/117/17. Крім того, у іншій постанові Верховного Суду України у справі № 6-162цс13 від 19.02.2014, вказано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами. Позивачка заперечує підписання з відповідачем оскаржуваної додаткової угоди до договору оренди землі від 11.07.2013 і волевиявлення на їх укладення у неї не було. Висновком судово-почеркознавчої експертизи від 06.11.2020 №3941/3942/20-27 встановлено, що додаткової угоди позивач не підписував. Тому з наведеного випливає, що підписання оскаржуваного договору оренди землі не відповідало волевиявленню позивачки та було здійснено всупереч її бажанню, що свідчить про порушення істотних умов договору та її невідповідність вимогам ст. 203 ЦК України. Враховуючи наведене, а також специфіку договору оренди землі, а саме необхідність обов`язкового повідомлення сторони про певні істотні умови договору та його державну реєстрацію, суд вважає, що відсутність особистого підпису сторони в оспорюваній додатковій угоді до договору оренди землі свідчить про те, що сторони не узгодили всі істотні умови договору, передбачені Законом. Отже підпис на додатковій угоді до договору оренди землі є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого у письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри учасника правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Унаслідок вказаного, підписання правочину здійснюється кожною зі сторін власноручно або власноручно уповноваженими на те стороною особами. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності суд доходить до висновку, що спірна додаткова угода до договору оренди землі від 11.07.2013 є неукладеною, тому підлягають до задоволення позовні вимоги про скасування державної реєстрації ТОВ "Згода" права оренди земельної ділянки за кадастровим номером 3521781900:02:000:2507, загальною площею 5,0543 га, номер запису про інше речове право 4168763 від 04.01.2014. Відповідно до п.6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплата робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Згідно з актом здачі-приймання висновку експерта №3941/3942/20-27, вартість проведення судово-почеркознавчої експертизи у цивільній справі становить 5230 грн 08 коп (а.с.23). У пункті 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» міститься роз`яснення щодо порядку відшкодування витрат за проведення експертизи. Суд зазначає, що ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2021 року у справі 387/523/19, позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода " про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною - залишено без розгляду. Питання судових витрат не вирішувалося за проведену почеркознавчу експертизу. Так, зазначено, що вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що відповідно до ст. 15 Закону України від 25.02.1994 року «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України відшкодовуються в порядку, передбаченому законодавством. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що [PERSON] сплачено вартість судової почеркознавчої експертизи у розмірі 5230 грн 08 коп., вказана сума підлягає стягненню із відповідача на користь позивача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 гривень. Витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень представник позивача не підтвердила. На підставі викладеного, ст.ст. 13,14,16 Закону України " Про оренду землі " від 06.10.1998 року № 161-ХІV із змінами та доповненнями, ст.ст.203,207,215 ЦК України,

Outcome: approved