Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом [PERSON] , третьої особи: Любашівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у \~ \~ \~ \~ Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини № 212 від 19 жовтня 2017 року, вказуючи на те, що він не являється батьком дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] . Позивач надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала та категорично заперечила проти призначення у справі молекулярно-генетичної експертизи. Третя особа: Любашівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заперечень по справі не має. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 04 березня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку із викликом сторін (а.с.36). Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] і її батьками зазначені [PERSON] до [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.10). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з оспорюванням позивачем свого батьківства стосовно дитини. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми, Сімейного кодексу України (далі СК України). Статтею 51 Конституції України, частинами 2-3 статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно зі статтею 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина 1 статті 122 СК України). Нормою частини 1 статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до положень частини 1 статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу (частина 5 статті 136 СК України). Відповідно до пунктів 2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд враховує роз`яснення, викладені у пункті 11 постанови Пленуму ВСУ 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з якими, предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. \~ \~ \~ \~У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] [INFO] народила дитину [PERSON] , батьком дитини було записано [PERSON] . Позивач, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, вказує на те, що існують сумніви у його батьківстві стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачка заперечує його батьківство. Відповідачка повністю визнала позов та категорично заперечила проти призначення у справі молекулярно-генетичної експертизи, зазначивши про це у заяві. Суд зазначає, що в силу приписів частини 1 статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на відсутність обґрунтованих сумнівів у добровільності визнання відповідачкою позову та у достовірності обставин, які нею визнані, тому суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного ,

Outcome: approved