Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

представник позивача ЛКП «Залізничнетеплоенерго»- Станько Ю.П. 24.09.2021 року звернувся у суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому просить стягнути з останніх заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2018 року по 30.11.2020 року у розмірі 24\~648.40 грн., вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позову покликається на те, що позивач є виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії споживачам житлового будинку [ADDRESS] , у якому в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають відповідачі та отримують такі послуги. Відповідачі, в порушення своїх обов`язків, не вносять плату за надані та спожиті комунальні послуги, у зв`язку із чим виникла заборгованість у спірному розмірі, яку просить стягнути з них. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачі відзиву на позовну заяву не подали, про розгляд справи повідомлялися належним чином шляхом неодноразового направлення поштової рекомендованої кореспонденції за зареєстрованим місцем їх проживання, яку вони з невідомих причин не отримували, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до положень\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Статтями\~12,\~81 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання»\~Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Порядок надання та споживання житлово-комунальних послуг, порядок укладення, зміни та припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг до 01.05.2019 року встановлювався Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.04.2004 року. Згідно ч. 4 ст. 19 цього Закону, виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація), якою є Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго». Аналогічна норма закріплена у п. 3-4 ч. 2\~ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який набрав чинності з 01.05.2019 року. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що стверджується Довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації ЛКП «Залізничне теплоенерго» м. Львів № 286 від 06.11.2020 року. Власником квартири є [PERSON] (а.с 9) Позивачем пред`явлено позов про стягнення заборгованості за період з 01.01.2018 року по 30.11.2020 року у розмірі 24\~648 грн. 40 коп., що підтверджується долученою до матеріалів справи відомістю про нарахування (а.с. 10). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавицями і споживачами, а також їхні права і обов`язки на час виникнення спірних відносин, регулювалися Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.04.2004 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносини, передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до п. 5 ч. 3\~ст. 20 цього Закону\~споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно з п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У позовній заяві зазначено, що ЛКП «Залізничнетеплоенерго» 01.07.2014 року опубліковано умови договору приєднання у друкованому місцевому виданні «Високий Замок» № 92 (5156) та запропонувало усім своїм споживачам укласти такий договір. Однак, сама по собі відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, іншими актами цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.\~901, ч. 1 ст.\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначені послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлено договором. Суд зазначає, що відповідачі користувалися послугами з централізованого опалення, проте не здійснювали плати, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01.01.2018 року по 30.11.2020 року у розмірі 24 648 грн. 40 коп. До позову додано копії актів зняття показів засобів обліку теплової енергії за період з 2018 року по 2020 року. На час звернення позивача до суду із позовною заявою, відповідачами заборгованість не оплачена. Розрахунки заборгованості стороною відповідачів не оспорювались, будь-яких інших розрахунків суду не подано, а відтак такі беруться судом до уваги. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, шо між сторонами існують фактичні договірні відносини. Відповідачі неналежним чином виконували свої обов`язки з оплати житлово-комунальних послуг у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка підтверджена позивачем належними та допустимими доказами. Водночас, судом встановлено, що 13.08.2021 року у справі № 462/4996/21 Залізничним районним судом м. Львова було видано судовий наказ, яким стягнуто солідарно з [PERSON] , [INFO] , в державному реєстрі фізичних осіб-платників податків не зареєстрована, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , які проживають за адресою: [ADDRESS] на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. С. Петлюри, 4а, p/p [NUMBER] в ФЛОУ АТ «Ощадбанк» м.Львів, ЄДРПОУ-20784943 25167 грн. 82 коп. заборгованості за період з 01.07.2018 року по 31.05.2021 року. Зазначений судовий наказ станом на день розгляду справи не скасовано. Відповідно до ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За наведених обставин, позов підлягає частковому задоволенні, за період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року, за який виникла заборгованість у розмірі 4\~647 грн. 37 коп. За положеннями ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Задовольняючи позовні вимоги частково, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та вказаного роз`яснення, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 270 грн. розділяється між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь ЛКП «Залізничнетеплоенерго» слід стягнути 427 грн. 90 коп. (18,85 % від 2270 грн.) судового збору.

Outcome: partial