Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 18.02.2014 та 13.06.2014 року відповідач отримав у борг від позивачки грошові кошти у загальній сумі 20\~000 грн., 2900 доларів США та 1000 євро. В листопаді 2016 року відповідач повернув 20\~000 грн., після чого перестав повертати грошові кошти. Через це позивачка звернулася до суду та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 2900 доларів США, 1000 євро, що в еквіваленті складає 115\~000 грн., та 20\~000 грн. Також позивачкою до суду було подано заяву про поновлення строків позовної давності, оскільки вважає що він пропущений з причин, що не залежали від неї. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила про обставини, описані вище. Також додала, що неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути борг, але він уникав з нею спілкування. Тому вона звернулася в поліцію з заявою про вчинення щодо неї шахрайських дій, а пізніше і до суду з позовом про стягнення боргу. Просить суд задоволити позов. Представник позивачки позов підтримав з підстав, що викладені вище. В останнє судове засідання не з`явився. Відповідач у жодне з судових засідань не з`явився. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Відзив на позов до суду не подав. Представник відповідача в останнє судове засідання не з`явився. До суду подав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без його участі на підставі наявних в матеріалах справи документах. Проти задоволення позову заперечує. При розгляді справи заперечував проти задоволення позову. Вважає, що позивачкою пропущені строки звернення до суду. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі на даний час не є обов`язковою. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 18.02.2014 та 13.06.2014 року відповідач отримав у борг від позивачки грошові кошти у загальній сумі 40\~000 грн., 2900 доларів США та 1000 євро. В листопаді 2016 року відповідач повернув 20\~000 грн., після чого перестав повертати грошові кошти. На неодноразові звернення позивачки не реагував. Позивачкою 2019 року було на адресу відповідача направлено лист-претензію з вимогою про повернення боргу. На вказану претензію відповідач також не відповів. В судовому засіданні було встановлено, що станом на дату звернення до суду з даним позовом загальна сума заборгованості відповідача за договорами позики становила 2900 доларів США та 1000 євро, що у еквіваленти складає: 2900 доларів СШАх27,2405+1000 єврох32,0607=78997,45 грн.+32060,7 грн. = 111\~058, 15 грн. Також відповідач не повернув 20\~000 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст.1049 ЦК встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Суд також приймає до уваги положення ст. 627 ЦК України, згідно з якими сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору передбачає свободу в укладенні договору, неприпустимість примусу щодо вступу у договірні відносини. Свобода договору включає можливість сторін вільно визначати характер (вид, тип) договору, який вони укладають. Це означає, що сторони за своїм вибором вправі укладати як договори, що передбачені цивільним законодавством (тобто врегульовані законодавством договірні форми), так і такі, які хоч і не передбачені цивільним законодавством, але не суперечать його загальним засадам (ст. 6 ЦК України). Укладаючи договори, передбачені актами цивільного законодавства, сторони мають право врегулювати в них також ті свої відносини, які цими актами не врегульовані. Свобода договору означає можливість сторін вільно визначати умови (зміст) договору, який вони укладають (ст. 628 ЦК України). При укладенні договору сторони визначили його умови, порядок виконання взятих на себе зобов`язань. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконав: він частково повернув отримані у борг грошові кошти у сумі 20000 грн., решту коштів не повернув. Через це утворилася заборгованість, яка складає: 2900 (дві тисячі дев`ятсот) доларів США, 1000 (одна тисяча) євро, та 20 000 (двадцять тисяч) грн. Зважаючи, що відповідач не виконує прийнятих на себе зобов`язань суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення. Щодо строків звернення до суду. Суд вважає, що такі строки слід поновити. Так, позивачка вживала заходи, спрямовані на повернення отриманих відповідачем грошових коштів. І такі заходи мали результат, коли відповідач повернув їй частину боргу. Надалі позивачка спілкувалася з відповідачем, той обіцяв розрахуватися, потім перестав відповідати на телефонні дзвінки. Після звернення позивачки до поліції відповідач почав говорити про те, що він вже повернув борг. Зрозумівши, що відповідач не має наміру повертати кошти добровільно, у позивачки не залишилося іншого вибору як звернутися до суду з даним позовом. Тобто у 2019 році позивачка зрозуміла, що її право не буде відновлене відповідачем добровільно. За наведеного суд вважає, що строки звернення до суду були пропущені з поважних причин, а тому підлягають поновленню. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. 2900 доларів США, 1000 євро за курсом НБУ станом на 12.05.2022 року становлять суму 115392, 91 грн. (2900х29,2549+1000х30,8537). Позивачка була звільнена від сплати витрат. Сума позову складає: 115392,91 грн.+20000 грн.=135392, 91 грн., а 1% від цієї суми становить 1\~353 (одна тисяча триста п`ятдесят три) грн. 93 коп., і тому ці кошти слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved