Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-08 00:00:00

До суду 06 квітня 2022 року надійшла заява [PERSON] ,заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Миколаївській області про встановлення факту, який має юридичне значення, а саме : належність диплома [NUMBER] виданого 01 квітні 1981 року Нижнекамським енергобудівельним технікумом , виданого російсько млвлю на ім`я " [PERSON] ". В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що при оформлені пенсії було виявлено факт неправильного написання її ім`я , в дипломі її ім`я записано російсьою мовою " [PERSON] ", а вірним є " [PERSON] ". У всіх інших документаї її ім`я українською мовою зазначено " [PERSON] ". З огляду на те що пенсію заявниці було призначено , але при цьому не було враховано період навчання у технікуму. З огляду на такі обставини, що має місце невідповідність між паспортом громадянки України , що посвідчує її особу та дипломом який підтверджує факт її навчання , в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з заявою провстановлення факту , який має юридичне значення. В судовому засідані заявниця заяву підтримала та просила її заяву задовольнити. Заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Миколаївській області до суду напривили калопотання - пояснення , які просили суд взяти до уваги не заперечували проти задоволення заяви так , як даний факт впливає на пенсійне забезпечення заявниці. (а.с19-20). Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що 01 квітня 1977 року заявниця одержала диплом [NUMBER] який видав російською мовою Нижнекамським енергубівельним технікумом, в якому її ім`я російською мовою записано " [PERSON] ". Відповідно до паспорта громадянина України заявниця [PERSON] має ім`я " [PERSON] " . Із матеріалів справи вбачається , що заявниця змінювала прізвище при реєстрації шлюбу з " [PERSON] на [PERSON] " російською мовою , що підтверджується матеріалами справи (а.с.11, 12). На даний час заявниця перебуває у шлюбі з 1995 року і зміна призвіще при реєстрації шлюбу з [PERSON] та [PERSON] .(а.с.12) Отже, суд вбачає, що заявниця в досудовому порядку вирішити питання про виправлення помилки допущеної в правовстановлюючому документі не має можливості. Установа, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті,смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку наслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.12 Постанови при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст.315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Метою встановлення даного факту є те, що без такого факту належності правовстановлюючого документу заявник не матиме змоги розпоряджатися своїм майном, а саме земельною ділянкою. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документу який , необхідний для призначення пенсії та впливає на пенсійне забезпечення заявниці . Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає,суд вважає що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Outcome: approved