Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем 29 серпня 2014 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 2. Позовні вимоги мотивує тим, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 29 серпня 2014 року. За час\~спільного проживання\~в шлюбі\~у них\~народилось двоє\~дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сімейне життя між ними вже на протязі кількох років не складається, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, внаслідок чого відбувається фактично нехтування сімейними цінностями. Через таке відношення до сім`ї та шлюбу між ними постійно виникають сварки. Їхня сім`я припинила своє існування, разом вони не проживають, а тому вважає, що подальше збереження сімейних відносин та шлюбу між ними є неможливим та буде шкодити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання їх неповнолітніх дітей, а тому шлюб слід розірвати. Ухвалою суду від 10 січня 2022 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, проте в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, проте на адресу суду від неї надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули в підготовче засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у підготовчому судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з\~визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Судом встановлено,\~що сторони\~перебувають в\~зареєстрованому шлюбі\~з 29\~серпня 2014\~року,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~виданим виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області,\~актовий запис\~№ \~2(а.с.9). Під час перебування в шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис 2 (а.с.7), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Павлівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис 5 (а.с.8). Позивач та відповідач не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви відповідача про визнання позовних вимог. Причиною розладу в сім`ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі вищевикладеного, у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивач наполягає на розлученні з підстав, що наведені в позові та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved