Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] в особі представника адвоката Штундюка О.А. звернулися до суду з цивільним позовом до відповідача [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позов мотивований тим, що відповідно до свідоцтва про право власності від 13.03.2014, земельна ділянка кадастровий № 1820955100:01:004:3056, загальною площею 0,1407 га., що розташована в Житомирській області, Брусилівського району смт. Брусилів, вулиця Огієнка І. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/6 частину будинку [ADDRESS] , з відповідно часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, а також на земельну ділянку. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2020 спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] , який не оформивши своїх спадкових прав [INFO] помер. Зазначали, що право на отримання у спадщину житлового будику та земельної ділянки перейшло до позивачів, так як [PERSON] не оформив спадкових прав після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 15.11.2021 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку через те, що неможливо виділити частки спадкоємців. На підставі викладеного, просили суд визнати за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках право власності на 1/6 частину земельної ділянки кадастровий № 1820955100:01:004:3056, загальною площею 0,1407 га., що розташована в [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] , належним чином повідомлені про розгляд справи до суду не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити. Представник позивачів адвокат Штундюк О.А. належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, повідомив, що йому зрозумілі наслідки визнання позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13.08.2003 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження шлюбного прізвища від 06.02.2020 (а.с.13,14 ). Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 01.12.1970 серії [NUMBER] (а.с. 12). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 28.01.2020 Брусилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) серії [NUMBER] , актовий запис № 21 (а.с. 15). Згідно копії договору купівлі-продажу будинку від 26.12.2009 [PERSON] в розмірі 2/6 частин, [PERSON] в розмірі, 1/6 частини, [PERSON] - в розмірі 1/6 частини, [PERSON] - в розмірі 1/6 частини та [PERSON] - в розмірі 1/6 частини придбали житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-17). Право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] в розмірі 2/6 частин, [PERSON] в розмірі, 1/6 частини, [PERSON] - в розмірі 1/6 частини, [PERSON] - в розмірі 1/6 частини та [PERSON] - в розмірі 1/6 частини, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25208156 (а.с. 18). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Реєстраційною службою Брусилівського районного управління юстиції в Житомирській області від 13.03.2014 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.03.2014 земельна ділянка площею 0,1407 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1820955100:01:004:3056, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності, номер запису про право власності 4960095 (а.с. 19-20, 21-24 ). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № ВН-1816541422021 від 09.11.2021 земельна ділянка площею 0,1407 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1820955100:01:004:3056 належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 25-28). Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.12.2021 № 988/455-21 нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 1820955100:01:004:3056 становить 193801,73 грн. (а.с. 29). Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину, яка складається з квартири [ADDRESS] прийняв її чоловік [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2020 (а.с. 30). Постановою приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області Отрищенком О.І. від 15.11.2021 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1407 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1820955100:01:004:3056, оскільки не є можливим визначити частку [PERSON] , і відповідно частки спадкоємців, на які необхідно посвідчити свідоцтво про право на спадщину (а.с. 31). Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 27.09.2021, яке набрало законної сили 28.10.2021, ухвалено визнати за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 1/6 частині право власності на 2/6 часток земельної ділянки, кадастровий № 1820955100:01:004:3056, загальною площею 0,1407 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 32-35). Судом досліджена копія спадкової справи, відповідно до якої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , із заявами про прийняття спадщини звернулися позивачі [PERSON] та [PERSON] . Судом досліджена копія спадкової справи, відповідно до якої після смерті [PERSON] яка померла [INFO] , із заявами про прийняття спадщини звернулися позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вбачається, що спір виник в зв`язку з неможливістю оформити позивачами своїх спадкових прав на земельну ділянку в зв`язку з невизначенням за життя розміру частки спадкодавця [PERSON] у праві власності на дане нерухоме майно, яке успадкував [PERSON] , а в подальшому позивачі. Так, частиною першою\~статті 15 ЦК України\~встановлено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1\~ст. 16 ЦК України, ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Так, статтею 13 Європейської конвенції про права людини передбачено право на ефективний засіб правового захисту як одне з ключових положень, що лежить в основі системи захисту прав людини. Згідно з роз`ясненнями п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві. Як встановлено ч. 3\~ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч. 1,\~5\~ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи положення ч. 2\~ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). Вирішуючи позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину на 1/6 частину спадкового майна після смерті [PERSON] , однак в зв`язку зі своєю смертю не оформив право власності на успадковану частину майна. В подальшому, позивачі як єдині спадкоємці [PERSON] за заповітом від 10.02.2020 в рівних долях, своєчасно і в установленому порядку прийняли спадщину після його смерті спадкодавця. Відомостей про визнання заповіту недійсним чи його нікчемність в суду відсутні. Позовні вимоги заявлено до належного відповідача як іншого співвласника спірного нерухомого майна, інших осіб, чиї б права могли бути порушені при вирішенні даного спору не встановлено. Перешкодою в отриманні свідоцтв про право спадщину в нотаріальному порядку є невизначення частки спадкодавця спадкодавця [PERSON] у праві власності на нерухоме майно, яке успадкував [PERSON] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 (далі - лист ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013) визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з ч. 1\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1-2\~ст. 321 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Так, за змістом\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом роз`яснень, що містяться в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 (далі - лист ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013), умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Так, за змістом ч. 1\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. 2\~ст. 355 ЦК України). За визначенням ч. 1\~ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За змістом ч. 2 ст.\~370, ч. 2 ст.\~372 ЦК України\~частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно зі\~ст. 86 ЗК України\~земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно з ч. 5\~ст. 89 ЗК України\~при визначенні розміру часток у спільній сумісній власності слід виходити з того, що вони є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, проаналізувавши досліджені письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що у праві власності на спадкове майно - земельна ділянка з кадастровим номером 1820955100:01:004:3056 (цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) частка спадкодавця [PERSON] складала 1/6 частину, ця частка була успадкована, однак не оформлена [PERSON] , то до позивачів перейшло в порядку спадкування право власності на цю частку в рівних долях, тобто по 1/12 за кожним. В позасудовому порядку свої права на спадкове майно позивачі оформити не можуть з об`єктивних причин. Відтак суд вважає доведеним, що позивачі, як єдині спадкоємці за заповітом також мають право і на відповідну 1/6 частину і у праві власності на земельну ділянку № 1820955100:01:004:3056 в рівних долях. Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позовну про визнання за позивачами в рівних долях права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/6 частину земельної ділянки, кадастровий № 1820955100:01:004:3056, загальною площею 0,1407 га. Враховуючи викладене,

Outcome: approved