Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

Департамент\~соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення надміру сплачених коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за заявою відповідача від 31.10.2016 року щодо призначення житлової субсидії та на підставі поданих документів [PERSON] було призначено та надано субсидію на період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року, а далі в порядку автоматичного перерахунку з травня 2017 року по квітень 2018 року, з травня 2018 року по вересень 2018 року та з жовтня 2018 року по квітень 2019 року. При проведенні перевірки державним соціальним інспектором департаменту було виявлено, що [PERSON] не повідомив протягом 30 календарних днів з дня набуття 22.11.2017 року права власності на майно, що перевищує 50 тис гривень, а саме земельні ділянки площею 0,2 га, 2,646 га, 2,8460 га, 0,4297 га, 0,1667 га, 0,25 га, 2, 3892 га та 2,0145 га, що знаходяться в с.Промінь Луцького району Волинської області, а також відомості про доходи від оренди землі, отримані від ТОВ «Луцька аграрна компанія». За результатами перевірки складено акт № 197 від 10.03.2020 року. Вказує, що внаслідок неповідомлення відповідачем протягом 30 календарних днів з дня набуття права\~власності \~на земельні\~ділянки,\~йому були\~надміру виплачені\~кошти у\~вигляді житлових\~субсидій,\~тому рішенням\~Комісії від\~19.03.2020\~року №\~6\~ було\~ припинено\~ житлову\~субсидію з\~квітня 2020\~року. Рішенням про визначення обсягу надміру виплачених коштів у вигляді житлових субсидій від 24.03.2020 року № 1/21-235 позивачу було визначено обсяг надміру виплачених коштів в розмірі 17738,05 гривень та встановлено термін для повернення вказаних коштів до 25 серпня 2020 року. На момент звернення до суду відповідачем кошти не були повернуті. З наведених підстав, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради надміру виплачені кошти житлової субсидії в сумі 17738, 05 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 12 січня 2022 року було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на 13 травня 2022 року відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, заявою від 13 травня 2022 року просить розгляд справи здійснювати без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказує, що просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги повністю визнає. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. За змістом частини 3, 4\~статті 200 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) у випадку визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому\~статтею 206 цього кодексу. Відповідно до положень частини 4\~статті 206 ЦПК України,\~\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Відповідно до ч.3 п.24\~постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до заяви від 31.10.2016\~ року на підставі поданих документів Департаментом соціальної політики Луцької міської ради було призначено та надано субсидію на період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року, а далі в порядку автоматичного перерахунку з травня 2017 року по квітень 2018 року, з травня 2018 року по вересень 2018 року та з жовтня 2018 року по квітень 2019 року. Із акту №197 від 10.03.2020 року за результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог державними соціальними інспекторами департаменту проведено перевірку та встановлено, що [PERSON] не повідомив протягом 30 календарних днів з дня набуття 22.11.2017 року права власності на майно, що перевищує 50 тис гривень, а саме земельні ділянки площею 0,2 га, 2,646 га, 2,8460 га, 0,4297 га, 0,1667 га, 0,25 га, 2, 3892 га та 2,0145 га, що знаходяться в с.Промінь Луцького району Волинської області, а також відомості про доходи ід оренди землі, отримані від ТОВ «Луцька аграрна компанія». У зв`язку з цим, було вирішено припинити надання житлової субсидії [PERSON] , та рішенням позивача від 24.03.2020 року визначено обсяг надміру виплачених відповідачу коштів в розмірі 17738,05 гривень, та встановлено боржнику строк до 25.08.2020 року для їх повернення, про що 27.03.2020 року відповідачу направлено відповідне повідомлення. За положеннями\~ст.1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Таким чином, з врахуванням наведеного, з [PERSON] слід стягнути в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради надміру виплачені кошти житлової субсидії в сумі 17738, 05 гривень. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У\~статті 1 Закону України «Про судовий збір»\~визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Частиною першою\~статті 142 ЦПК України\~визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем\~до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про можливість стягнення з нього на користь позивача 50% сплаченого позивачем судового збору, що становить 1135 грн. На підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 1\~135 грн.

Outcome: approved