Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначив, щ згідно виписки з фінансово-особистого рахунку від 11.11.2021 року відповідач є головним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . У 1973 року батько позивача був направлений на військову службу до міста Мурманська Російської Федерації, позивач та відповідач поїхали з ним. У 1998 році позивач повернувся до міста Кривий Ріг та продовжив проживати за адресою: [ADDRESS] . Відповідач залишилась жити у Росії, а також має російське громадянство. У Кривий Ріг відповідач не приїжджає, не надає допомоги на утримання квартири, у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку відповідач не може, оскільки є людиною похилого віку. Позивач має намір приватизувати квартиру у зв`язку із чим вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи Виконкому Покровської районної у місті Ради Логінов Д.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопототання про розгляд справи без його участі, рішення просив прийняти відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч. 1\~\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст.247 ч.2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст.\~15,16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст.\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами\~справи встановлено, що відповідачу [PERSON] 29.07.1970 року видано ордер № 4019 Виконавчим комітетом Жовтневої районної Ради депутатів трудящихся на право користування 2х кімнатною квартирою [ADDRESS] у складі сім`ї: чоловіка [PERSON] та сина [PERSON] (а.с.9). Квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 46,57 м2, житловою площею 33,20 м2 є неприватизованою, що підтверджується випискою із фінансового-особового рахунку № [NUMBER] (а.с.10). Як вбачається з довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради № 17681 від 04.11.2021 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно Акту, складеному мешканцями будинку [ADDRESS] підписаного Директором ТОВ ДОМ.КОМ, відповідач [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] тривалий час (а.с.11). Згідно довіреності від 24.08.2021 відповідач [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником і компетентних органах та установах України, зокрема щодо зняття її з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого\~цивільного права у\~разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.\~Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У відповідності до статті 64\~Житлового кодексу Української РСР\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.\~До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Відповідно до статті 65 ЖК Української РСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Таким чином право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку. Статтею 9 ЖК Української РСР передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Також жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, зокрема, у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи. Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК Української РСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Із урахуванням положень ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 64, 65, 71, 72 ЖК Української РСР, враховуючи те, що особа, яка на законних підставах вселилися в жиле приміщення як член сім`ї наймача та зареєстрована у ньому, набула рівного права із наймачем на користування жилим приміщенням, несе тягар його утримання, така особа має право на звернення до суду захистом своїх прав, зокрема і з позовом про визнання іншої особи (зокрема й наймача) такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, який викладений у постанові від 20 вересня 2021 року, прийнятої у справі №200/17337/17. Таким чином, враховуючи факт, що позивач правомірно вселився в житлове приміщення, як член сім`ї наймача, зареєстрований у ньому, самостійно несе тягар йог утримання, під час розгляду справи підтверджений факт відсутності відповідача у спірному житлі понад шість місяців без поважних причин, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування цим житлом, та право позивача, як порушене, підлягає захисту в судовому порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved