Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

Представник позивача звернувся в грудні 2021 року до суду з позовом, в якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №204969 від 22.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо звернення стягнення грошових коштів; стягнути з ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. Свої вимоги мотивував тим, що в двадцятих числах листопада місяця 2021 року позивачу стало відомо, що відносно нього відкрито виконавче провадження, з підстав для нього не відомих, крім того, відомості про останнього, як боржника, внесено до Єдиного реєстру боржників Міністерства юстиції України. В ході з`ясування обставин, за допомогою Інтернет додатку «ДІЯ» та відомостей з Єдиного реєстру боржників за посиланням https://erb.minjust.gov.ua/ виявлено, що 25.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відносно [PERSON] відкрито виконавче провадження №67662049. Однак на адресу позивача ніяких документів чи попереджень не надходило. 03.12.2021 у додатку «ДІЯ» позивач завантажив постанову про відкриття виконавчого провадження №67662049, після чого на офіційному Інтернет сайті Автоматизована система виконавчих проваджень (https://asvpweb.minjust.gov.ua/) за допомогою номера ВП та ідентифікатора здійснив доступ до матеріалів самого виконавчого провадження. В числі документів за вказаним посиланням є виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., зареєстрований в реєстрі за №204969. Відповідно до вказаного виконавчого напису, з [PERSON] пропонується стягнути та задовольнити вимоги про стягнення невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», якому ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» на підставі договору факторингу №22-08/19 та Додаткової угоди №2 від 30.09.2019, відступлено право вимоги за Кредитним договором № AG0697144 від 19.05.2019, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] , за період з 30.09.2019 по 07.06.2021 включно у розмірі 17 321,91 грн, яка складається з 7 452,33 грн - заборгованості за тілом кредиту, 9 369,58 грн - заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та за вчинення виконавчого напису 500 грн. Про наявність вищевказаного кредитного договору №AG0697144 від 19.05.2019 позивачеві нічого не відомо, оскільки даний договір він не укладав та не підписував. Представник позивач зазначає, що виконавчий напис №204969 від 22.06.2021 вчинено нотаріусом з порушенням вимог законодавства, оскільки нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, останнім не враховано та не перевірено факту безспірності заборгованості, відносно якої вчинився виконавчий напис. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого відповідачем, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Окрім того, відсутні досудові врегулювання спорів, як це передбачено законодавством, осідки позивачу не надходили ніякі листи чи вимоги. Крім того, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів за яким може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, позивач змушений звернутися до суду з позовом, де просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 12.01.2022 задоволена, зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП №67662049, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. на підставі виконавчого напису №204969, вчиненого 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» грошових коштів, до ухвалення по справі рішення. Від представника відповідача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» Іжаковського О.В. до суду 12.01.2022 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Свої заперечення щодо позову обґрунтував тим, що нотаріусу, для здійснення виконавчого напису, було поданий пакет документів, що врегульовано ст.ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Постановою КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 №1172, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2023 №282/20595, які підтверджували безспірність заборгованості. Якщо, отримавши від стягувача пакет документів, нотаріусом було з`ясовано відсутність ознак безспірності, він повинен був відмовити у здійсненні виконавчого напису. Зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивачем у позові не зазначено жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. В судове засідання третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду пояснення на позовну заяву. В судове засідання третя особа, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської обалсті Русецька О.О., яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, не скористалася своїм правом та не направила до суду пояснення на позовну заяву. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. 22.06.2021 подано заяву про вчинення виконавчого напису про стягнення із [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», якому ТОВ "ФК "Дінеро" відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №22-08/19 та Додаткової угоди №2 від 30.09.2019 року, за кредитним договором № AG0697144 від 19.05.2019,укладеного між ТОВ "ФК "Дінеро" та [PERSON] , за період з 30.09.2019 по 07.06.2021, у розмірі 17 321,91 грн, з яких: сума заборгованості по кредиту 7 452,33 грн, сума заборгованості по несплаченим відсоткам 9 369,58 грн. На підтвердження вказаного боргу, стягувач надав нотаріусу розрахунок заборгованості по кредиту, в якому зазначено, що заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за кредитним договором № AG0697144 від 19.05.2019, за період з 30.09.2019 по 07.06.2021 складає 17 321,91 грн, з яких: сума заборгованості по кредиту 7 452,33 грн, сума заборгованості по несплаченим відсоткам 9 369,58 грн. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 22.06.2021 вчинено виконавчий напис про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № AG0697144 від 19.05.2019 за період з 30.09.2019 по 07.06.2021 у розмірі у розмірі 17 321,91 грн, з яких: сума заборгованості по кредиту 7 452,33 грн, сума заборгованості по несплаченим відсоткам 9 369,58 грн. Дата набрання виконавчим написом законної сили - 22.06.2021. Строк пред`явлення його до виконання - 3 роки. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом, на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат», отримано плату із стягувача, ТОВ «Вердикт Капітал», в розмірі 500,00 грн, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Зареєстровано у реєстрі за №204969. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. 25.11.2021 відкрито виконавче провадження ВП №67662049. Боржником вказано [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] . Звертаючись до суду з позовом, представник [PERSON] - адвокат Федосов М.М. посилався на те, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, оскільки на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису вимоги відповідача до позивача не були безспірними. При цьому, нотаріусом вчинено виконавчий напис на кредитному договорі № AG0697144 від 19.05.2019, не посвідченому нотаріально. Надаючи оцінку таким доводам представника позивача та обґрунтованості пред`явлених ним вимог, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п.п. 1.1, 1.2 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Положеннями ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1 п. 3 гл. 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Із змісту оспорюваного виконавчого напису слідує, що вчинений він нотаріусом на підставі документів про перехід від ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» до кінцево визначеного кредитора ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договором, укладеним із [PERSON] , та виключно з посиланням на положення законодавства України, що регулює порядок вчинення виконавчих написів. Приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 №622 Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст.88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст. 87 цього Закону. При прийнятті постанови від 22.02.2017, колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 Постанови Пленуму ВАС України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 №662 в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня, 22.02.2017, отже і п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 №662 також втратив чинність з цього дня. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, не знайшовши підстав для такого перегляду. З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України від 29.06.1999 №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро». Крім того, до заяви про вчинення виконавчого напису ТОВ «Вердикт Капітал» не надано належного розрахунку заборгованості, виписки по рахунку та доказів того, що боржник [PERSON] отримав вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань, що свідчить про відсутність доказів безспірності заборгованості за кредитом та унеможливлювало вчинення виконавчого напису. При цьому, надана нотаріусу виписка за рахунком лише відображає інформацію про наявність заборгованості загальним підсумком та не містить даних про те, як саме, за якою відсотковою ставкою нараховані відсотки за відповідний період, не розмежовуються нарахування відсотків за відповідними ставками та сумами, відсутні відомості платежів від позичальника на погашення заборгованості за кредитним договором. Суд приймає до уваги доводи представника позивача з дотриманням принципу змагальності сторін в рамках цивільного судочинства, оскільки жодними доказами з боку відповідача вони не спростовані, своїм правом, визначеним ст. 12 ЦПК України, на подання доказів в рахунок доведення обставин, які мають значення для справи в рахунок доведення заперечень у випадку їх наявності, відповідач не скористався. Відомості про надання нотаріусу стягувачем оригіналу кредитного договору, укладеного зі [PERSON] , виконавчий напис також не містить. Доказів зворотного відповідачем суду не надано. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису не було належним чином встановлено безспірності вимог відповідача до позивача, а отже, виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак не підлягає примусовому виконанню, у зв`язку з чим вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. за подачу позову, 454,00 грн. за подачу заяви про забезпечення позову. Застосовані судом заходи забезпечення позову відповідно до ухвали від 12.01.2022 в силу ч. 7 ст.158 ЦПК України продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання рішенням законної сили, або ж можуть бути скасовані судом за вмотивованим клопотанням учасника справи раніше цього строку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved