Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що на підставі свідоцтва про право на власності вони є власниками квартири під [ADDRESS] . В даній квартирі була зареєстрована відповідач [PERSON] , яка не є членом сім`ї позивача, ніколи постійно не проживала в зазначеній квартирі, не утримувала і не утримує житло. Реєстрація відповідача в будинку позивача створює перешкоди у користуванні та розпорядженні житлом, спричиняє додаткові витрати, а тому позивачі просять суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 19.01.2022 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленям учасників справи. Представник позивачів адвокат Каракой Т.В. в судовому засіданні позов підтримала, на розгляд справи 14.03.2022 року та 12.04.2022 року не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, подала суду заяву де просить справу розглядати без участі позивачів та їх представника, позов підтримала. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, також, суд викликав відповідача до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач не подала суду відзив, клопотань чи заперечень, та відповідно до положень ст.ст. 128,130 ЦПК України, вважається, що відповідач повідомлениа належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачі є власниками по 1 / 2 частки квартири під [ADDRESS] . Наведене стверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.06.2006 року № [NUMBER] та витягом про реєстрацію права власності на майно від 03.07.2006 року №11109042. (а.с.10,11). Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади м.Біла Церква 15.2-03/130959 від 02.11.2021 року, в квартирі [ADDRESS] , зареєстровано три особи: власники [PERSON] , [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] (а.с.12). На підставі заяви позивача [PERSON] юристом КП БМР ЖЕК №1 було складено акт від 16.02.2022 року в присутності позивача та сусідів, які проживають в будинку під [ADDRESS] , за підписом начальника КП БМР ЖЕК №1 Ящук О.І. Зі змісту даного Акту слідує, що відповідач у справі [PERSON] , [INFO] , в квартирі [ADDRESS] , з березня 2016 року не проживає. Представник позивачів суду пояснила, що відповідач не є членом сім`ї власників квартири, які на прохання [PERSON] , дозволили тимчасово зареєструвати місце проживання в своїй квартирі, оскільки реєстрація їй потрібна була для відкриття рахунку в банку, але відповідач ніколи не вселялася в будинок і ніколи не проживала. Наразі позивачам не відоме місце проживання відповідача. Представник зазначає, що особистих речей та майна відповідача в квартирі немає, і факт її реєстрації створює перешкоди у користуванні та розпорядженні житлом позивачам, спричиняє додаткові витрати. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка проживає по сусідству з позивачами, суду показала, що наразі, в квартирі проживають позивачі, їх діти не проживають з позивачами більше року. Відповідача [PERSON] , свідок ніколи не бачила та не знайома з нею. Свідок [PERSON] , сусід позивачів по квартирі [ADDRESS] , суду показав, що в квартирі [ADDRESS] проживають позивачі. Їх син не мешкає в квартирі більше 20 років, дочка не проживає більше року, фактично позивачі проживають самі. Свідок не знайомий з [PERSON] . При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. За ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до приписівст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідача можливо визнати такою, що втратила право на користування зазначеним житлом. Згідно ст. 141 ЦПК України на корисить позивача [PERSON] підлягають стягненню з відповідача судові витрати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved