Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (далі Черкаська ТЕЦ) у березні 2021 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, вказавши, що відповідачі є наймачами нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Черкаська ТЕЦ надає відповідачам житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг за минулий період сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі. Викладене співпадає з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 10.12.2018р. у справі №638/11034/15-ц, від 18.03.2019 у справі №210/5796/16-ц, від 18.12.2019 у справі №522/2625/16-ц та в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013р. у справі №6-59цс13. Відповідачі належним чином не виконують свої обов`язки як споживачі, а саме несвоєчасно та не в повному обсязі оплачують вартість наданих позивачем послуг. Так, станом на 01.12.2020 року виникла заборгованість у сумі 31915,92 грн., яку позивач разом із інфляційною складовою боргу в сумі 5552,35 грн., трьома відсотками річних в сумі 2258,57 грн. та судовим збором просив стягнути на свою користь з відповідачів. 25 січня 2022 року ухвалою суду заочне рішення по даній справі скасовано, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Представник позивача за дорученням Лекіашвілі В.В. в судове засідання надав заяву з проханням справу розглянути без його участі. Також в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Адвокат Шахлін Д.Д., який діє в інтересах відповідачів [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання надав заяву, в якій зазначив, що просить відмовити в задоволення позовних вимог позивача до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В іншій частині просить задоволити в межах строків позовної давності. Також вказав, що просить розглядати справу без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи були в установленому законом порядку. 17.02.2022 року адвокатом Шахліним Д.Д., який діє в інтересах відповідачів [PERSON] та [PERSON] , було подано відзив, в якому він зазначає, що [PERSON] фактично припинила користуватися житлово-комунальними послугами, що надавались позивачем з лютого 2016 року, а саме з моменту фактичного виїзду за межі України до Російської Федерації на навчання та подальшого постійного проживання на території Російської Федерації. [PERSON] фактично припинив користуватися житлово-комунальними послугами, що надавались позивачем з лютого 2016 року, а саме, з моменту виїзду за межі України до республіки Польща та подальшого фактичного переїзду до м. Миколаєва. Також, звернув увагу на те, що відповідачі припинили вносити плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з січня 2016 року, а з позовом позивач звернувся лише у березні 2021 року, тобто, після спливу строку позовної давності. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на підставі ліцензії №804 від 05.06.2014 року, забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкасах. Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а- послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно вищенаведеного ПрАТ «Черкаське хімволокно» як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 03.02.2021 року зняті з реєстрації за адресою [ADDRESS] , що підтверджено відомостями Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради. Відповідно до Свідоцтва про зміну імені Серії [NUMBER] , виданого Придніпровським районним у м. Черкаси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, 01 грудня 2016 року [PERSON] змінила ім`я на « [PERSON] ». 18 жовтня 2016 року між Автономною некомерційною організацією додаткової професійної освіти «Інноваційно-освітній центр «Розвиток Менеджмент Адміністрування» та [PERSON] було заключено Договору № п-35-18/4. Відповідно до Умов даного договору, [PERSON] зарахована та навчалася по програмі професійної перепідготовки «Менеджмент в музикальному бізнесі та індустрії розваг» в АНО ДПС «РМА» по очно-заочній (вечірній) формі навчання за адресою: [ADDRESS] . 25 жовтня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір оренди квартири за адресою: [ADDRESS] строком на 11 місяців з 25 жовтня 2018 року по 25 вересня 2019 року. Відповідно до Свідоцтва про заключення шлюбу Серії [NUMBER] , виданого Гагаринським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, 24 квітня 2019 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Вищенаведене підтверджує те, що [PERSON] фактично припинила користуватися житлово-комунальними послугами, що надавались ПрАТ «Черкаське хімволокно» Черкаська ТЕЦ» з лютого 2016 року. Даний факт, також, підтверджується Актом про фактичне непроживання особи [PERSON] , виданий Головою правління ОСББ «Чехова 108» [PERSON] від 30 грудня 2021 року. Даний акт підписаний трьома сусідами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також, відповідно до Довідки № КТр00000362 від 28 грудня 2021 року, виданої Інспектором з кадрів ТОВ «Комфі Трейд» Останко К., [PERSON] працює в ТОВ «Комфі Трейд» з 04.03.2021 року. Відповідно до Акту про фактичне непроживання особи [PERSON] , виданого Головою правління ОСББ «Чехова 108» [PERSON] від 30 грудня 2021 року, підписаного трьома сусідами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] з лютого 2016 року по теперішній час. Тобто, [PERSON] з лютого 2016 року фактично припинив користуватися житлово-комунальними послугами, що надавались ПрАТ «Черкаське хімволокно» Черкаська ТЕЦ» з лютого 2016 року. Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з відомостей відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, відповідачі [PERSON] (з 20.05.1998 року) та [PERSON] (з 23.12.2015 року) зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Таким чином, суд приходить до висновку, що станом на 01.12.2020 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] були споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що надає Черкаська ТЕЦ. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною 1 статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього ж Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), а також у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №522/2625/16-ц. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальній послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Адвокат Шахлін Д.Д. просив суд застосувати позовну давність до позовних вимог Черкаської ТЕЦ. Згідно з розрахунком Черкаської ТЕЦ (доданим до позову), заборгованість відповідача по оплаті за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2015 року по 01.01.2020 року становить 31915 грн. 92 коп. Тобто позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу за період більш як три роки. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Частиною другою статті 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Виходячи з розрахунків Черкаської ТЕЦ за період з 01.03.2018 року по 01.02.2021 року (в межах позовної давності) утворилась заборгованість відповідачів по оплаті за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 23339 грн.44 коп., яка і підлягає до стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Крім того, позивачем надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 2385 грн.54 коп. та трьох процентів річних в сумі 1700 грн. 76 коп.,у зв`язку із простроченням відповідачами оплати послуг з централізованого опалення за період з 01.03.2018 року по 01.02.2021 року, які підлягають до стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача. За таких обставин оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Черкаської ТЕЦ підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2270,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №33 від 24.02.2021 року. А тому до стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає по 1135 грн. 50коп. понесених позивачем судових витрат з кожного.

Outcome: partial