Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 18 жовтня 2003 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. 18 серпня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що стосунки між сторонами погіршились, просила позовні вимоги [PERSON] розглядати в межах законодавства України та прийняти рішення на розсуд суду. Ухвалою суду від 23 вересня 2021 року на підставі заяви відповідача сторонам було надано строк для примирення тривалістю два місяці, у зв`язку з чим провадження по справі було зупинено до 23 листопада 2021 року. Також, ухвалою суду від 07 грудня 2021 року на підставі заяви відповідача сторонам було надано додатковий строк для примирення тривалістю чотири місяці, у зв`язку з чим провадження по справі було зупинено до 07 квітня 2022 року. При цьому, призначений подружжю строк для примирення не може перевищувати шести місяців, про що зазначено у частині 7 статті 240 ЦПК України. Отже, судом позивачу та відповідачу було надано максимальний строк на примирення - тривалістю шість місяців. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у заяві зазначила, що позовні вимоги не визнає та заперечує проти розірвання шлюбу між нею та позивачем. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 407, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 18 жовтня 2003 року (а.с. 5). Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25 жовтня 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1101 (а.с. 13). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Таким чином, оскільки наданий подружжю максимальний строк для примирення результатів не дав, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved