Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

04.06.2021 року до суду надійшла вищевказана позовна заява Селянського (фермерського) господарства [PERSON] в особі представника [PERSON] від 31.05.2021 року до відповідачів в якій позивач просить: визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області «Про надання у власність земельної ділянки» від 15.10.2020 року №22-12407-СГ, на земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0030, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Голосківської сільської ради Летичівського району Хмельницької області, що надано у власність [PERSON] ; визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області «Про надання у власність земельної ділянки» від 15.10.2020 року №22-12415-СГ, на земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0029, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Голосківської сільської ради Летичівського району Хмельницької області, що надано у власність [PERSON] ; визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області «Про надання у власність земельної ділянки» від 15.10.2020 року №22-12412-СГ, на земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0018, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Голосківської сільської ради Летичівського району Хмельницької області, що надано у власність [PERSON] ; визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області «Про надання у власність земельної ділянки» від 15.10.2020 року №22-12429-СГ, на земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0017, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Голосківської сільської ради Летичівського району Хмельницької області, що надано у власність [PERSON] ; визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області «Про надання у власність земельної ділянки» від 15.10.2020 року №22-12419-СГ, на земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0036, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Голосківської сільської ради Летичівського району Хмельницької області, що надано у власність [PERSON] ; визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області «Про надання у власність земельної ділянки» від 15.10.2020 року №22-12404-СГ, на земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0027, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Голосківської сільської ради Летичівського району Хмельницької області, що надано у власність [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що на підставі Державного акту на право постійного користування землею ХМ №7 від 28.07.1993 року йому на праві постійного користування належить земельна ділянка площею 30,0 га, що розташована на території Голосківської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) господарства, на підставі рішення Летичівської районної Ради народних депутатів №10 від 07.04.1993 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №7. З метою ведення селянського (фермерського) господарства позивачем, створено Селянське (фермерське) господарство [PERSON]. 14.05.2002 року Летичівською районною державною адміністрацією, присвоєно господарству код ЄДРПОУ 21333579, та 27.01.2012 року включено до ЄДР. 31.10.2019 року відповідно до Протоколу №1 загальних зборів членів господарства, у зв`язку з станом здоров`я та своїм віком, [PERSON] склав повноваження голови господарства. Одночасно зазначеним протоколом обрано нового керівника господарства [PERSON] . Відповідно до рішення Голосківської сільської ради №4 від 19.01.1999 року з державного акту на право постійного користування землею ХМ №7 від 28.07.1993 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,49 га. Відповідно до рішення-розпорядження Летичівської РДА №7/2004 від 20.01.2004 року з державного акту на право постійного користування землею ХМ №7 від 28.07.1993 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,84 га. Відповідно до рішення-розпорядження Летичівської РДА №7/2004 від 20.01.2004 року з державного акту на право постійного користування землею ХМ № 7 від 28.07.1993 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,45 га. Таким чином, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею ХМ №7 від 28.07.1993 року позивачу належить на праві постійного користування земельна ділянка площею 11,22 га. В жовтні 2020 року з метою здійснення реєстрації кадастрового номеру земельної ділянки, виготовлення технічної документації, позивач з відомостей Публічної кадастрової карти дізнався про те, що земельна ділянка яка належить йому на праві постійного користування розподілена, та розформована на наступні кадастрові номери: 6823081200:09:008:0036, 6823081200:09:008:0017, 6823081200:09:008:0027, 6823081200:09:008:0029, 6823081200:09:008:0018, 6823081200:09:008:0030. З метою недопущення будь-яких дій з земельною ділянкою, позивач з відповідною заявою від 19.10.2020 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке листом №Г-737/0-979/6-20 від 02.11.2020 року надало відповідь, про те, що земельні ділянки за вказаними вище кадастровими номерами, наказами Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.10.2020 року, передані у приватну власність громадянам України. 02.11.2020 року представником позивача-адвокатом Кривоносом С.П. за вих.№1ГБ/02-11 направлено на адресу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області адвокатський запит, щодо надання інформації про вилучення земельної ділянки у позивача, надання наказів про передання у власність земельної ділянки, про осіб на чиє ім`я виданні відповідні накази, про новоутворені земельні ділянки в контурних межах ділянки, що належить позивачу. 11.11.2020 року листом №29-22-0.3-5462/2-20 Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надало відповідь, відповідно до якої Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області немає будь-якої інформації щодо виданого державного акту на ім`я позивача та надано копії наказів про передання у власність новоутворених земельних ділянок громадянам України, які знаходяться в контурних межах ділянки позивача. Іншої інформації на виконання вимог запиту не надано. Аналогічну за обсягом надання інформації відповідь отримано на адвокатський запит №2ГБ/02-11 від 02.11.2020 року (лист №29-22.0.27-198/110-20 від 10.11.2020 року) з відділу у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, щодо співпадіння контурних меж новоутворених земельних ділянок за кадастровими номерами: 6823081200:09:008:0036, 6823081200:09:008:0017, 6823081200:09:008:0027, 6823081200:09:008:0029, 6823081200:09:008:0018, 6823081200:09:008:0030, з земельною ділянкою, що належить на праві постійного користування позивачу. Листом №97-22-0.27-519/170-20 від 26.11.2020 року відділом у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надано копію технічного звіту по відведенню в натурі земельної ділянки і видачі державного акту на право постійного користування землею. При ознайомленні з даною відповіддю виявлено, що з технічного звіту вилучено опис меж земельної ділянки наданої у постійне користування за актом на право постійного користування землею ХМ №7 від 28.07.1993 року. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.10.2020 року №22-12407-СГ, земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0030 надано у власність [PERSON] , наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.10.2020 року №22-12415-СГ, земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0029 надано у власність [PERSON] , наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.10.2020 року №22-12412-СГ, земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0018 надано у власність [PERSON] , наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.10.2020 року №22-12429-СГ, земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0017 надано у власність [PERSON] , наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.10.2020 року №22-12419-СГ, земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0036 надано у власність [PERSON] , наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.10.2020 року №22-12404-СГ, земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0027 надано у власність [PERSON] . Станом на 30.03.2021 року право власності за даними громадянами не зареєстровано, що підтверджено довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що додані до заяви. 09.06.2021 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у ній за правилами загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання. 23.06.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзиві. 15.11.2021 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було задоволено заяву Селянського (фермерське) господарства [PERSON] в особі голови [PERSON] від 07.10.2021 року про забезпечення позову, та в порядку забезпечення позову заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії з земельними ділянками за кадастровими номерами 6823081200:09:008:0036, 6823081200:09:008:0017, 6823081200:09:008:0027, 6823081200:09:008:0029, 6823081200:09:008:0018, 6823081200:09:008:0030, до прийняття рішення по суті у справі №678/571/21 провадження №2-678-380/21. 21.12.2021 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було задоволено заяву Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, та залучено останню в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, та закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача [PERSON] , його представник-адвокат Самбір О.Є., представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області Шрубковський В.Г., представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність без застосування звукозапису судового засідання. Представник позивача [PERSON] , та його представник-адвокат Самбір О.Є. подану позовну заяву підтримують в повному обсязі, просять суд її задовольнити, та стягнути всі судові витрати по справі з ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, оскільки саме його дії призвели до винесення завідомо незаконних наказів. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області Шрубковський В.Г. просить проводити розгляд справи у відсутності представника, без проведення звукозапису. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] просить проводити розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будучи неодноразово повідомленими належним чином відповідно до вимг ЦПК України, в тому числі в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, про розгляд справи, в судове засідання не прибули, причини неприбуття в судове засідання не повідомили, будь-яких клопотань про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не подали. Розгляд справи проведено в порядку ст.247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Ч.ч.2, 3 ст.152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 3. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст.1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в частині другій статті 16 ЦК України. Ними можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Зі змісту ч.3 ст.16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 17 травня 2018 року в справі №2-64/11. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею ХМ №7 від 28.07.1993 року [PERSON] на підставі рішення Летичівської районної Ради народних депутатів Летичівського району Хмельницької області від 07.04.1993 року №10 надається у постійне користування земельна ділянка площею 30,0 га, що розташована на території Голосківської сільської ради, землю надано для ведення селянського (фермерського) господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №7. [PERSON] було створено Селянське (фермерське) господарство [PERSON], та 14.05.2002 року Летичівською районною державною адміністрацією, присвоєно господарству код ЄДРПОУ 21333579, та 27.01.2012 року включено до Єдиного Державного реєстру. 31.10.2019 року відповідно до Протоколу №1 загальних зборів членів господарства, у зв`язку з станом здоров`я та своїм віком, [PERSON] склав повноваження голови господарства. Одночасно зазначеним протоколом обрано нового керівника господарства [PERSON] . Згідно з рішенням Голосківської сільської ради №4 від 19.01.1999 року з державного акту на право постійного користування землею ХМ №7 від 28.07.1993 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,49 га. Відповідно до рішення-розпорядження Летичівської РДА №7/2004 від 20.01.2004 року з державного акту на право постійного користування землею ХМ №7 від 28.07.1993 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,84 га. Згідно з рішенням-розпорядженням Летичівської РДА №7/2004 від 20.01.2004 року з державного акту на право постійного користування землею ХМ № 7 від 28.07.1993 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,45 га. Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею ХМ №7 від 28.07.1993 року позивачу належить на праві постійного користування земельна ділянка площею 11,22 га. В жовтні 2020 року з метою здійснення реєстрації кадастрового номеру земельної ділянки, виготовлення технічної документації з відомостей Публічної кадастрової карти позивач дізнався про те, що земельна ділянка яка належить йому на праві постійного користування розподілена, та розформована на наступні кадастрові номери: 6823081200:09:008:0036, 6823081200:09:008:0017, 6823081200:09:008:0027, 6823081200:09:008:0029, 6823081200:09:008:0018, 6823081200:09:008:0030. 19.10.2020 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке листом №Г-737/0-979/6-20 від 02.11.2020 року надало відповідь, про те, що земельні ділянки за вказаними вище кадастровими номерами, наказами Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.10.2020 року, передані у приватну власність громадянам України. 02.11.2020 року представником позивача-адвокатом Кривоносом С.П. за вих.№1ГБ/02-11 направлено на адресу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області адвокатський запит, щодо надання інформації про вилучення земельної ділянки у позивача, надання наказів про передання у власність земельної ділянки, про осіб на чиє ім`я виданні відповідні накази, про новоутворені земельні ділянки в контурних межах ділянки, що належить позивачу. 11.11.2020 року листом №29-22-0.3-5462/2-20 Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надало відповідь, відповідно до якої Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області немає будь-якої інформації щодо виданого державного акту на ім`я позивача та надано копії наказів про передання у власність новоутворених земельних ділянок громадянам України, які знаходяться в контурних межах ділянки позивача. Іншої інформації на виконання вимог запиту не надано. Аналогічну відповідь отримано на адвокатський запит №2ГБ/02-11 від 02.11.2020 року (лист №29-22.0.27-198/110-20 від 10.11.2020 року) з відділу у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, щодо співпадіння контурних меж новоутворених земельних ділянок за кадастровими номерами: 6823081200:09:008:0036, 6823081200:09:008:0017, 6823081200:09:008:0027, 6823081200:09:008:0029, 6823081200:09:008:0018, 6823081200:09:008:0030, з земельною ділянкою, що належить на праві постійного користування позивачу. Відповідно до листа №97-22-0.27-519/170-20 від 26.11.2020 року відділом у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надано копію технічного звіту по відведенню в натурі земельної ділянки і видачі державного акту на право постійного користування землею. При ознайомленні з даною відповіддю виявлено, що з технічного звіту вилучено опис меж земельної ділянки наданої у постійне користування за актом на право постійного користування землею ХМ №7 від 28.07.1993 року. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.10.2020 року №22-12407-СГ, земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0030 надано у власність [PERSON] .. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.10.2020 року №22-12415-СГ, земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0029 надано у власність [PERSON] . Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.10.2020 року №22-12412-СГ, земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0018 надано у власність [PERSON] . Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.10.2020 року №22-12429-СГ, земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0017 надано у власність [PERSON] . Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.10.2020 року №22-12419-СГ, земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0036 надано у власність [PERSON] . Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.10.2020 року №22-12404-СГ, земельну ділянку за кадастровим номером 6823081200:09:008:0027 надано у власність [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.51 Земельного кодексу України (у редакції Закону від 13.03.1992 року, громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства. Згідно з ст.7 Земельного кодексу України (у редакції Закону від 13.03.1992 року) користування землею може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства. Відповідно до ч.1 ст.23 ЗК України (у редакції Закону від 13.03.1992 року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.8 Закону України від 20.12.1991 року №2009-ХІІ «Про селянське (фермерське) господарство» після одержання Державного акта на право приватної власності або довічного успадковуваного володіння землею чи укладення договору на оренду селянського (фермерського) господарства підлягає державній реєстрації в районній, міській Раді народних депутатів, що надала земельну ділянку у довічне успадковуване володіння, приватну власність або користування; для державної реєстрації до відповідної Ради народних депутатів селянське (фермерське) господарство подає заяву про реєстрацію цього господарства, список осіб, які виявили бажання створити його, прізвище, ім`я, по батькові голови, документ про внесення плати за державну реєстрацію; після відведення земельної ділянки в натурі і одержання Державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею, приватної власності або договору на оренду земельної ділянки та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи. 19.06.2003 року було прийнято новий Закон України №937-IV «Про фермерське господарство», яким Закон України «Про селянське (фермерське) господарство» №2009-ХІІ визнано таким, що втратив чинність. У ст.1 Закону України №937-IV «Про фермерське господарство», що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (ст. 8 Закону). З аналізу приписів ст.ст.1, 5, 7, 8 Закону України №937-IV «Про фермерське господарство» можна зробити висновок, що після отримання земельної ділянки фермерське господарство має бути зареєстроване у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства. Порядок передачі земельних ділянок із земель запасу у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства і за умови погодження із відповідною сільською радою визначався Законом України «Про селянське (фермерське) господарство». За відсутності погодження відповідної сільської ради на надання землі для ведення селянського (фермерського) господарства, громадянин міг отримати земельну ділянку в постійне користування в порядку і за виконання умов, визначених ст.19 ЗК України Відповідно до ст.5 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» проект відведення земельної ділянки замовлявся відповідною районною радою в державній землевпорядній організації за рахунок Українського державного фонду підтримки селянських (фермерських) господарств. Державним комітетом України по земельних ресурсах наказом №28 від 15.04.1993 року затверджено Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди). Пунктом 3.1 Інструкції передбачено, що державні акти на право колективної власності на землю, право приватної власності на землю, право постійного користування землею видаються і реєструються тією сільською, селищною, міською, районною Радою народних депутатів, яка прийняла рішення про передачу земельної ділянки у власність або надання її у постійне користування. Відповідно до п.2.5 Інструкції державні акти на право колективної власності на землю, право приватної власності на землю, право постійного користування землею складаються у двох примірниках, підписуються відповідною місцевою Ради народних депутатів і скріплюються гербовою печаткою. Сторінку державного акта із зображенням плану земельної ділянки підписує інженер-землевпорядник. Згідно з п.3.2 Інструкції державні акти на право колективної власності на землю, право приватної власності на землю, право постійного користування землею, реєструються відповідно: у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право колективної власності на землю за формою згідно з додатком №1; у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за формою згідно з додатком № 2; у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею (громадянами) за формою згідно з додатком № 3; у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею за формою згідно з додатком №4. Згідно зі ст.19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Підстави припинення права власності встановлені ст.346 ЦК України, та зокрема на земельну ділянку - ст.140 ЗК України. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до переконання, що відповідач Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вчинило грубе порушення діючих норм законодавства України, вийшовши за межі визначених законодавством повноважень. Дослідивши та оцінивши усі надані докази в їх сукупності, та кожний доказ окремо суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Судові витрати по справі становлять суму розмірі 14755 грн., що складаються з: судового збору за подання позовної заяви - 13620 грн.; судового збору за подання заяви про забезпечення позову - 1135 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути саме з відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на користь позивача суму судового збору за подання позовної заяви - 13620 грн.; судового збору за подання заяви про забезпечення позову - 1135 грн., оскільки даний спір виник саме внаслідок його незаконних дій щодо видачі вищевказаних наказів. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved