Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

У січні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 14.03.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 217, залишити позивачу прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача на її користь судовий збір, справу розглядати без її участі. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу дітей не мають. Вказує, що спільне життя у подружжя не склалось, сторони втратили почуття взаємної поваги та любові, мають різні погляди на ведення домашнього господарства, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, спільне проживання стало неможливим, шлюб має формальний характер і суперечить інтересам сторін. 19.01.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 14.03.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)\~ учасників справи. 01.04.2022 року відповідач засобами електронного зв`язку подав до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Примирення вважає неможливим, шлюб існує формально, просив розірвати шлюб. 13.04.2022 року позивач через канцелярію подала до суду заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, додатково просила судовий збір залишити за нею. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 14.03.2008 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 217, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.03.2008 року. В матеріалах справи відсутні відомості про наявність у сторін спільних дітей. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).\~

Outcome: approved