Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

У липні 2021 р. АТ "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" звернулось до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у сумі 24739,41 грн., витрати, пов`язані з проведенням експертизи лічильника газу у сумі 3238,30 грн., судового збору у розмірі 4540,00 грн. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачу направлено копії позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На сьогоднішній день правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку природного газу визначені Законом України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. За приписами п.п. 17 п. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Статтею 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач це - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (пп.37 цієї статті); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п.п. 23 цієї статті);суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач (п.п. 39 цієї статті). У відповідності до статті 38 Закону України «Про ринок природного газу» права та обов`язки оператора ГРМ, визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу. Згідно з ст. ст. 37, 39, 40 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу. Оператор газорозподільної системи має бути юридично та організаційно незалежним від інших видів діяльності на ринку природного газу, не пов`язаних з розподілом природного разу. Розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором (НКРЕКП). Відповідно до п. З глави 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633,634,641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно п. 4. глави 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Згідно п. 3 розділу 1 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.15 р. № 2496, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Відповідно до п. 2 розділу 3 Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно до п. 4 розділу 3 Правил якщо споживач не повернув постачальнику заяву- приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. Так, судом встановлено, що Відповідач є споживачем природного газу, який постачає АТ "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" за адресою: [ADDRESS], про що свідчить відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно п. 1 глави 5 розділу XI Кодекс газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Відповідно до п. 2 Глави 2 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2494 оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу. Позивач забезпечує природним газом населення м. Васильків Київської області для побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень. Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2018 р. представником Позивача на об`єкті Відповідача за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Путрівка, вул. Путрівська, 47, було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а саме при контрольованому знятті показників було виявлено нечіткий відтиск на пломбі заводу виробника, що зафіксовано у Акті про порушення № 5004 від 14.11.2018 р. 27.11.2018 р. проведено експертизу лічильника за результатами, якої комісією зроблено висновок про виявлення втручання в роботу лічильника газу, про що складено Акт 3795е експертизи лічильника газу від 18.11.2019 р. 20.11.2019 р. відбулось засідання комісії з розгляду Акту про порушення №5004 від 14.11.2018 р. за участі членів комісії з розгляду актів про порушення та Відповідача. Комісія вирішила задовольнити Акт про порушення № 5004 від 14.11.2018 р. та нараховано вартість не облікованого обсягу природного газу за період з 17.08.2018 р. по 14.11.2018 р. у сумі 17521,43 грн. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 120 від 27.11.2018 р., підписаним Відповідачем, підтверджується факт понесених витрат на проведення експертизи у сумі 3238,30 грн. Актом про порушення №2586 від 20.06.2019 р. підтверджується факт порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме несанкціоноване відновлення газоспоживання. 20.11.2019 р. відбулось засідання комісії з розгляду Акту про порушення №2586 від 20.06.2019 р. за участі членів комісії з розгляду актів про порушення та Відповідача. Комісія вирішила задовольнити Акт про порушення № 2586 від 20.06.2019 р. та нараховано вартість не облікованого обсягу природного газу за період з 05.03.2019 р. по 20.06.2019 р. у сумі 7217,98 грн. Вартість необлікованих об`ємів природного газу відповідачем не сплачено. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку; несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури (частина 1, пункти 2, 5, 7 частини 2 статті 59 Закону «Про ринок природного газу»). Відносини між суб`єктами ринку природного газу та оператором газорозподільних систем регулюються нормами Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2494(далі - Кодексу). Відповідно до п. 7 глави 9 розділу Х Кодексу, у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про:1) пошкодження пломб;2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу);3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу;4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору;5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ;6) наявність несанкціонованого газопроводу;7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу. При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до висновків експертизи проводяться відповідні подальші заходи, передбачені цим Кодексом. Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу визначено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Експертизою, результати якої не спростовано, було підтверджено несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника. Главою 2 розділу ХІ Кодексу передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать:1) наявність несанкціонованого газопроводу;2) несанкціоноване відновлення газоспоживання;3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу);4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання;5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку);6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Таким чином, несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника є порушенням (несанкціонованим відбором природного газу з ГРМ), внаслідок якого споживачу здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу. Пунктом 8 глави 9 розділу Х Кодексу визначено, якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). З огляду на викладені положення законодавства у контексті обставин даної справи, наявність несанкціонованого втручання за адресою: [ADDRESS] , підтверджена актами про порушення №5004 від 14.11.2018 р., № 2586 від 20.06.2019 р. та актом здачі-приймання робіт №120 від 27.11.2018 р. Як вбачається із акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №120 від 27.11.2018 р. вартість проведеної позивачем експертизи становить 3238,30 грн. Правильність розрахунків відповідачами не оспорювалась та у встановленому процесуальним законом порядку не спростована. Ст. 22 ЦК України встановлено загальні правила відшкодування збитків та передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, як фактичний споживач послуг з газопостачання, доказів своєї невинуватості не надав та не спростував наявність виявлених актами порушень збитків. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги наявні по справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вартість не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4540,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved