Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 18.02.2020 року між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір №б/н, на підставі якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір укладений шляхом заповнення відповідачем анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Разом з тим, позичальник умови договору не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 15.12.2022 року становить 15121,74 грн., та складається з наступного: - 12\~077,64 грн. заборгованість за тілом кредита; - 3044,10 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «ПриватБанк». У зустрічній позовній заяві [PERSON] просить \~ \~ \~ \~визнати його таким, що не несе відповідальність за невиконання зобов`язання та відмовити у задоволенні АТ КБ «ПриватБанк» позовних вимог у повному обсязі посилаючись на те, що згідно Виписки за договором (а. с. 10), збільшення Кредитного ліміту й зняття коштів з рахунку невідомими особами без карти пройшло в ніч з 25 на 26 квітня 20221 року, яке відбулося при наступних обставинах. У вказаний період у відповідача за первісним позовом невідомі особи викрали телефон. Прийшовши до дому він з телефону дружини звернувся у «ПриватБанк» та заблокував карки. Невдовзі він звернувся з даного приводу до поліції, внаслідок чого було відкрито Кримінальне провадження № 12021175420000504, що підтверджується Постановою про його закінчення. Тобто збільшення кредитного ліміту та зняття коштів відбулося не з його вини, про що відповідач письмово повідомляв «ПриватБанк». Згідно положень статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Також згідно приписів статті 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Таким чином, матеріали Кримінального провадження № \~ \~ \~ \~12021175420000504, зокрема з фотоматеріалами з камери банкомату «ПриватБанку», де знімалися кошти, є доказами того, що 3-і особи знімали кошти. У судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити. [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, зустрічний позов підтримав просив його задовольнити та відмовити у задоволенні первісного позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). На підставі ст.ст. 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 18.02.2020 року між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір №б/н, на підставі якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 26.04.2021 року кредитний ліміт по платіжній картці № [NUMBER] [PERSON] був двічі збільшений з 4000,00 грн. до 8000,00 грн. та 15000,00 грн. В цей же день 26.04.2021 року, з платіжної картки № [NUMBER] , яка належала [PERSON] були зняті грошові кошти на загальну суму 12077,64 грн., що підтверджується випискою по рахунку. /т. 1 а.с. 10, 11/ 24.05.2021 року [PERSON] звернувся із заявою про вчинення дій, що містять ознаки злочину до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, яка була зареєстрована в ЄРДР за № 12021175420000504 від 24.04.2021 року. Згідно Витягу з ЄРДР за № 12021175420000504 від 24.04.2021 року [PERSON] повідомив, що 26.04.2021 року невідомі особи з банківської картки Приватбанку, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] зняли грошові кошти, завдавши [PERSON] матеріального збитку. З досліджених судом матеріалів кримінального провадження №12021175420000504 від 24.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України встановлено, що працівниками поліції проводився комплекс слідчих (розшукових) та ряд оперативно-розшукових заходів, направлених на встановлення фактичних обставин, відшукання доказів, свідків та очевидців події, однак встановити місцезнаходження викраденого майна та особу, причетну до скоєння крадіжки виявилось не можливим, а зазначена можливість вичерпана у зв`язку з чим кримінальне провадження було закрито. З наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку убачається, що станом на 15.12.2022 року становить 15121,74 грн., та складається з наступного: - 12\~077,64 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 3044,10 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Відповідно до частин сьомої - дев`ятої розділу VI "Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками" Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св17) від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц (провадження № 61-30583св18) та інших. Згідно положень статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою,, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Також згідно приписів статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Таким чином судом встановлено, що грошові кошти в розмірі 12\~077,64 грн. про стягнення яких заявлено позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» були викрадені у [PERSON] 26.04.2021 року. Враховуючи викладене, у задоволенні первісного позову АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити, а зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] , а сплачений судовий збір АТ КБ «ПриватБанк» віднесенню за його рахунок, згідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved