Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» в особі представника за довіреністю Гулько А.В.\~звернулось до\~суду з\~позовом,\~в якому\~просить стягнути\~із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 876265 від 18.04.2018 року в розмірі 13\~925 (тринадцять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 00 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 2\~270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 18 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - позикодавець, ТзОВ «Мілоан»), з однієї сторони, та громадянином України [PERSON] (далі - відповідач, позичальник), з другої сторони, укладено кредитний договір №876265 (далі - кредитний договір), відповідно до якого позивачу були надані кредитні кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі - 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень, 00 копійок). Згідно умов договору, позикодавець зобов`язувався на умовах визначених договором, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши йому, відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти, в свою чергу позичальник свої зобов`язання перед позикодавцем не виконав. 20.07.2018 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем, відповідно до чинного законодавства України, було укладено договір відступлення прав вимоги №11-МЛ від 20.07.2018 року. Відповідно до умов даного договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача за кредитним договором. Сума заборгованості відповідача, відповідно до реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №11-МЛ від 20.07.2018 р., становить \~ \~ \~ \~ - 13\~925 (тринадцять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 00 коп., з яких: -прострочене тіло кредиту - 5 000,00 (п`ять тисяч грн. 00 коп.); -залишок по відсотках - 4 725, 00 (чотири тисячі сімсот двадцять п`ять грн. 00 коп); -залишок по комісії - 1 200, 00 (одна тисяча двісті грн., 00 коп.); -заборгованість по штрафах/пені - 3 000, 00 (три тисячі грн., 00 коп.). У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, позивачем була проведена робота щодо добровільного врегулювання заборгованості за кредитним договором. Відповідачу надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості №18137253/1 від 27.11.2020 року, надано термін для добровільного врегулювання зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Із врахуванням наведеного просить суд задовольнити позов. 15.03.2022 року відповідачем на адресу суду скеровано відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечив у повному обсязі, вважає вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» безпідставними та необгрунтованими. Відповідно до заповненої на сайті miloan.ua анкети-заяви на кредит №876265 та умов кредитного договору №876265 від 18.04.2018 р., укладеним між ним та ТОВ «Мілоан», він отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. строком на 30 днів. Згідно п.1.4. даного договору - термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 18.05.2018 р. Кредитні зобов`язані були виконані ним у повному обсязі, однак у зв`язку з тим, що минуло більше ніж три роки з часу погашення кредиту, докази сплати (квитанції) ним не збережено. Станом на дату подання відзиву відповідачем не порушено жодних прав та інтересів позивача, оскільки претензії чи будь-якого іншого попередження про наявність боргу у 2018 році йому не надсилали, чим позбавили можливості спростувати вимоги представивши наявні на той час квитанції про оплату кредиту. Крім того, на думку відповідача, позивач звернувся до суду з даними вимогами із спливом строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. [PERSON] зазначає, що отримав кредит від ТОВ «Мілоан» у розмірі 5000,00 грн строком на 30 днів, до 18.05.2018 р. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, на думку [PERSON] , у ТОВ «Мілоан», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», могло виникнути право вимоги до відповідача з 19.05.2018 р. за яким сплив позовної давності закінчився 19.05.2021 р. Таким чином, позивач звернувшись 23.12.2021 р. до Самбірського міськрайонного суду за захистом власних прав та інтересів, здійснив це із спливом строку позовної давності, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Крім цього [PERSON] зазначив, що зібрання доказів, аналіз судової практики та складання відзиву, зокрема викладення обставин, які обгрунтовують заперечення позову, підстави застосування спливу строку позовної давності, нормативно-правове обгрунтування було здійснено адвокатом Партикою О.В. згідно договору про надання правової допомоги від 22.02.2022 р. Беручи до уваги обсяг здійсненої роботи адвоката, на професійну правничу допомогу, відповідач витратив 3000,00 грн, що підтверджується Актом про прийняття-передачі наданих послуг №1 від 09.03.2022 р. та копією квитанції до прибуткового касового ордера №57 від 09.03.2022 р. Враховуючи наведене, просить суд відмовити у задоволені позову ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про звернення стягнення за кредитним договором; стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь [PERSON] судові витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00грн. Також просить застосувати сплив позовної давності до позовних вимог позивача. У судове засідання, призначене на 11.04.2022 року представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, представник відповідача адвокат Партика О. подала клопотання, в якому просила проводити розгляд справи за відсутності сторони відповідача; проти позову заперечила з підстав викладених у відзиві; не заперечувала проти проведення судового засідання без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що18 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» з однієї сторони, та [PERSON] з другої сторони, було укладено кредитний договір №876265, відповідно до якого позивачу були надані кредитні кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі - 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень, 00 копійок) (а.с. 5-7). Із пункту 1.1. кредитного договору №876265 від 18.04.2018 року відомо, що в укладеному договорі з відповідачем чітко передбачено предмет договору - позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Як вбачається із п. 2.4.1. кредитного договору, зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом визначені не пізніше терміну передбаченого п.1.4. договору. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши йому, кредитні кошти, що підтверджується долученим до справи платіжним дорученням № 678047433 від 18.04.2018 р. (а.с. 9). Згідно п.6.1. кредитного договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті Товариства miloan.ua. Із п.6.2. кредитного договору відомо, що відправляючи через сайт онлайн-заяву про надання кредиту позичальник тим самим підтверджував свою згоду на укладання цього договору. Договір у електронній формі надсилався товариством на електронну пошту позичальника. Додаткове підтвердження згоди позичальника на укладання кредитного договору може відбуватися із застосуванням одноразового ідентифікатору, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує його для підписання кредитного договору в особистому кабінеті на сайті miloan.ua. (а.с. 10). У відповідності до п. 6.3. кредитного договору, виказуючи свою згоду на укладання кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що: (1) він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Частинами 3, 4, 5, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтею 205\~ЦК України\~передбачено,\~що правочин\~може вчинятися\~усно або\~в письмовій\~(електронній)\~формі.\~Сторони мають\~право обирати\~форму правочину,\~якщо інше\~не встановлено\~законом.\~Правочин,\~для якого\~законом не\~встановлена обов`язкова\~письмова форма,\~вважається вчиненим,\~якщо поведінка\~сторін засвідчує\~їхню волю\~до настання\~відповідних правових\~наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 8). Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника. Із п. 3.2.6. кредитного договору №876265 від 18.04.2018 року відомо, що позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. Як вбачається із договору відступлення прав вимоги № 11-МЛ від 20.07.2018 року, позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача за кредитним договором (а.с. 12-16, 17). Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст.\~526,\~1049 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов 'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. У відповідності до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1050\~ЦК України, позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] порушує умови договору, не виконуючи взяті на себе зобов`язання. Сума заборгованості відповідача, відповідно до реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №11-МЛ від 20.07.2018 р., становить \~ \~ \~ \~ - 13\~925 (тринадцять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 00 коп., з яких: -прострочене тіло кредиту - 5 000,00 (п`ять тисяч грн. 00 коп.); -залишок по відсотках - 4 725, 00 (чотири тисячі сімсот двадцять п`ять грн. 00 коп); -залишок по комісії - 1 200, 00 (одна тисяча двісті грн., 00 коп.); -заборгованість по штрафах/пені - 3 000, 00 (три тисячі грн., 00 коп.) Даних про належне виконання відповідачем умов кредитного договору позивач суду не представив. Із змісту досудової вимоги від 27.11.2020 року відомо, що позивач звертався до відповідача з вимогою необхідності погашення суми заборгованості. Факт направлення даної вимоги відповідачу через поштове відділення підтверджується даними списку відправки рекомендованих листів ( а.с. 18-19). За таких обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором. У відповідності ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати по справі, пов`язані із сплатою судового збору (а.с. 4). Щодо вимоги відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності до позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, то така задоволенню не підлягає, в силу того що відсутні докази, які б засвідчували погашення відповідачем кредитної заборгованості; а також пояснення, надані ним у відзиві про те, що він не отримував претензії від позивача не спростовують представлені позивачем докази щодо надіслання [PERSON] досудової претензії. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] просить стягнути з позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на його користь судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3\~000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову\~ - на відповідача; у разі відмови в позові\~- на позивача; у разі часткового задоволення позову\~- на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов висновку про підставність позову заявленого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до відповідача [PERSON] , всі витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на відповідача. Таким чином, суд не вбачає підстав, встановлених законом, для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved