Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] \~звернувся в\~суд з\~позовом до\~Державного професійно-технічного\~навчального закладу\~«Роменське вище\~професійне училище»,\~надалі -\~ДПТНЗ «Роменське\~ВПУ»,\~і просить\~скасувати наказ\~Державного професійно-технічного\~навчального закладу\~«Роменське вище\~ професійне\~училище» №\~253-ОД\~від 05.11.2021\~р.\~про відсторонення\~його від\~виконання професійних\~обов`язків,\~як незаконний,\~та поновити\~його на\~роботі на\~посаді інженера-електроніка.\~Зобов`язати відповідача\~виплатити йому\~середньомісячний заробіток\~за період\~вимушеного прогулу\~з 8.11.2021\~р.\~по день\~допуску до\~роботи.\~В обґрунтування\~позову вказав,\~що він\~працює в\~Державному професійно-технічному\~навчальному закладі\~«Роменське вище\~професійне училище»\~на посаді\~інженера-електроніка\~з 2013\~року.\~05.11.2021\~р.\~йому вручили\~копію наказу\~№ 253-ОД\~про відсторонення\~ від\~роботи з\~08.11.2021р.\~у зв`язку\~із непредставленням\~даних про\~вакцинацію від\~КОВІД.\~В цей\~же день\~він подав\~заяву-заперечення\~секретарю Офат\~Т.П.,\~яка прочитавши,\~відмовилась її\~приймати,\~пояснивши це\~тим,\~що вже\~закінчується робочий\~день і\~запропонувала принести\~її зранку\~08.11.2021р.\~Зранку зазначеного\~дня він\~прийшов до\~кабінету цієї\~ж посадової\~особи для\~здачі зазначеної\~заяви-заперечення,\~вона навіть\~не допустила\~його до\~кабінету виштовхнула\~ за\~поріг і\~закрила двері\~на замок,\~пояснюючи це\~тим,\~що він\~відсторонений від\~роботи.\~І таким\~чином в\~п`ятницю\~05.08.2021р.\~вона пропонувала\~принести зазначену\~заяву в\~понеділок 08.08.2021р.,\~а в\~цей день\~взагалі не\~впустила \~його до\~свого кабінету,\~закривши перед\~ його\~носом на\~замок,\~а черговий\~почав виштовхувати\~його з\~коридора на\~вулицю.\~Відповідного акту\~про недопуск\~його до\~роботи не\~складали і\~ йому\~не вручали.\~Із-за\~цього він\~змушений був\~викликати працівників\~поліції.\~Вважає,\~що відсторонення\~ його\~від роботи\~є неприпустимим\~та таким,\~що порушує\~його права\~як громадянина\~України та\~працівника,\~а дії\~роботодавця незаконними\~та такими,\~що порушують\~низку нормативно-правових\~актів та\~основний закон\~-\~Конституцію України\~і підлягає\~скасуванню із\~слідуючих підстав.\~Він є\~громадянином України\~згідно Конституції\~якої Україна\~є правовою\~соціальною державою.\~Людина,\~її життя\~і здоров`я,\~честь і\~гідність,\~недоторканність і\~безпека визнаються\~в Україні\~найвищою соціальною\~цінністю.\~Права і\~свободи людини\~та їх\~гарантії визначають\~зміст і\~спрямованість діяльності\~держави.\~Держава відповідає\~перед людиною\~за свою\~діяльність.\~Утвердження і\~забезпечення прав\~і свобод\~людини є\~головним обов`язком\~держави.\~В Україні\~визнається і\~діє принцип\~верховенства права.\~Конституція України\~має найвищу\~юридичну силу.\~Закони та\~інші нормативно-правові\~акти приймаються\~на основі\~Конституції України\~і повинні\~відповідати їй.\~ Норми\~Конституції України\~є нормами\~прямої дії.\~Звернення до\~суду для\~захисту конституційних\~прав і\~свобод людини\~і громадянина\~безпосередньо на\~підставі Конституції\~України гарантується.\~Стаття 19.\~Правовий порядок\~в Україні\~ґрунтується на\~засадах,\~відповідно до\~яких ніхто\~не може\~бути примушений\~робити те,\~що не\~передбачено законодавством.\~Органи державної\~влади та\~органи місцевого\~самоврядування,\~їх посадові\~особи зобов`язані\~діяти лише\~на підставі,\~в межах\~повноважень та\~у спосіб,\~що передбачені\~Конституцією та\~законами України.\~Усі люди\~є вільні\~і рівні\~у своїй\~гідності та\~правах.\~Права і\~свободи людини\~є невідчужуваними\~та непорушними.\~Права і\~свободи людини\~і громадянина,\~закріплені цією\~Конституцією,\~не є\~вичерпними.\~Конституційні права\~і свободи\~гарантуються і\~не можуть\~бути скасовані.\~При прийнятті\~нових законів\~або внесенні\~змін до\~чинних законів\~не допускається\~звуження змісту\~та обсягу\~існуючих прав\~і свобод.\~Громадяни мають\~рівні конституційні\~права і\~свободи та\~є рівними\~перед законом.\~Не може\~бути привілеїв\~чи обмежень\~за ознаками\~раси,\~кольору шкіри,\~політичних,\~релігійних та\~інших переконань,\~статті,\~етнічного та\~соціального походження,\~майнового стану,\~місця проживання,\~за мовними\~або іншими\~ознаками,\~зокрема щеплена\~людина чи\~ні.\~Конституційні права\~і свободи\~людини і\~громадянина не\~можуть бути\~обмежені,\~крім випадків,\~передбачених Конституцією\~України.\~І тільки\~в умовах\~воєнного або\~надзвичайного стану\~(які\~в нашій\~державі не\~вводилися)\~можуть встановлюватися\~окремі обмеження\~прав і\~свобод із\~зазначенням строку\~дії цих\~обмежень.\~Не можуть\~бути обмежені\~права і\~свободи,\~передбачені статтями\~24,\~25,\~27,\~28,\~29,40,\~47,\~51,\~52,\~55,\~56,\~57,\~58,\~59,\~60,61,\~62,\~63\~цієї Конституції.\~Ніхто не\~зобов`язаний\~виконувати явно\~злочинні розпорядження\~чи накази.\~(Див.\~ст.ст.\~1,\~3,\~8,\~19,21,\~22,24,\~33,60,\~64\~Конституції України).\~Відповідно до\~ст.\~2-1\~КЗпП забороняється\~будь-яка\~дискримінація у\~сфері праці,\~зокрема порушення\~принципу рівності\~прав і\~можливостей,\~пряме або\~непряме обмеження\~прав працівників\~залежно від\~раси,\~кольору шкіри,\~політичних,\~релігійних та\~інших переконань,\~статі,\~тендерної ідентичності,\~сексуальної орієнтації,\~етнічного,\~соціального та\~іноземного походження,\~віку,\~стану здоров`я,\~інвалідності,\~підозри чи\~наявності захворювання\~на ВІЛ/СНІД,\~сімейного та\~майнового стану,\~сімейних обов`язків,\~місця проживання,\~членства у\~професійній спілці\~чи іншому\~об`єднанні громадян,\~участі у\~страйку,\~звернення або\~наміру звернення\~до суду\~чи інших\~органів за\~захистом своїх\~прав або\~надання підтримки\~іншим працівникам\~у захисті\~їх прав,\~повідомлення про\~можливі факти\~корупційних або\~пов`язаних з\~корупцією правопорушень,\~інших порушень\~Закону України\~"Про\~запобігання корупції",\~а також\~сприяння особі\~у здійсненні\~такого повідомлення,\~за мовними\~або іншими\~ознаками,\~не пов`язаними\~з характером\~роботи або\~умовами її\~виконання.\~Стаття 46\~КЗпП передбачає\~випадки відсторонення\~працівників від\~роботи власником\~або уповноваженим\~ним органом\~у разі:\~появи на\~роботі в\~нетверезому стані,\~у стані\~наркотичного або\~токсичного сп`яніння;\~відмови або\~ухилення від\~обов`язкових\~медичних оглядів,\~навчання,\~інструктажу і\~перевірки знань\~з охорони\~праці та\~протипожежної охорони;\~в інших\~випадках,\~передбачених законодавством.\~Інший випадок\~передбачений законодавством\~не може\~стосуватися випадку\~коли людина\~не вакцинувалася\~від КОВІД-19,\~чи коли\~у підприємства\~немає даних\~про проведення\~такої «вакцинації».\~А відповідач\~і не\~повинен мати\~такі дані,\~оскільки дані\~про стан\~здоров`я відносяться\~до конфіденційної\~інформації,\~яка не\~підлягає розголошенню\~без згоди\~людини.\~А такої\~згоди я\~нікому не\~давав.\~Згідно ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~32\~Конституції України\~ніхто не\~може зазнавати\~втручання в\~його особисте\~і сімейне\~життя,\~крім випадків,\~передбачених Конституцією\~України.\~Не допускається\~збирання,\~зберігання,\~використання та\~поширення конфіденційної\~інформації про\~особу без\~її згоди,\~крім випадків,\~визначених законом,\~і лише\~в інтересах\~національної безпеки,\~економічного добробуту\~та прав\~людини.\~Згідно ст.\~286\~ЦК України\~фізична особа\~має право\~на таємницю\~про стан\~свого здоров`я,\~факт звернення\~за медичною\~допомогою,\~діагноз,\~а також\~про відомості,\~одержані при\~її медичному\~обстеженні.\~Забороняється вимагати\~та подавати\~за місцем\~роботи або\~навчання інформацію\~про діагноз\~та методи\~лікування фізичної\~особи.\~Крім цього\~ні в\~моєму трудовому\~контракті,\~ні в\~моїй посадовій\~інструкції чи\~в будь-якому\~іншому документі,\~підписаному між\~мною і\~відповідачем,\~зобов`язання\~про здійснення\~такого щеплення\~немає.\~Таким чином\~сама по\~собі вимога\~відповідача до\~мене надати\~докази проведення\~відносно мене,\~якихось медичних\~маніпуляцій та\~проведення щеплень,\~є незаконною.\~Працівник може\~бути відсторонений\~від роботи\~тільки в\~тому випадку,\~коли він\~захворів на\~відповідну хворобу.\~В адміністрації\~навчального закладу\~немає ніяких\~підстав вважати\~його таким.\~Якщо вона\~сумнівається,\~то повинна\~б була\~проводити на\~підприємстві з\~допомогою медичного\~працівника кожні\~3-5\~днів відповідні\~безоплатні тестування,\~як це\~робиться у\~Верховній Раді\~Україні,\~де більша\~половина депутатів\~та їх\~обслуговуючих працівників\~невакциновані і\~систематично проходить\~безоплатне тестування.\~І ніхто\~їх від\~роботи не\~відстороняє.\~У нас\~же не\~феодальна держава.\~Стаття 49\~Конституції передбачає\~надання медичної\~допомоги саме\~безоплатно.\~Згідно з\~ч.\~ч.\~1,2\~ст.\~12\~Закону України\~"Про\~захист населення\~від інфекційних\~хвороб"\~профілактичні щеплення\~проти дифтерії,\~кашлюка,\~кору,\~поліомієліту,\~правця,\~туберкульозу є\~обов`язковими і\~включаються до\~календаря щеплень.\~Працівники окремих\~професій,\~виробництв та\~організацій,\~діяльність яких\~може призвести\~до зараження\~цих працівників\~та або)\~поширення ними\~інфекційних хвороб,\~підлягають обов`язковим\~профілактичним щепленням\~також проти\~інших відповідних\~інфекційних хвороб.\~У разі\~відмови або\~ухилення віл\~обов`язкових\~профілактичних щеплень\~у порядку,\~встановленому законом,\~ці працівники\~відсторонюються від\~виконання зазначених\~видів робіт.\~Перелік професій,\~виробництв та\~організацій,\~працівники яких\~підлягають обов`язковим\~профілактичним щепленням\~проти інших\~відповідних інфекційних\~хвороб,\~встановлюється центральним\~органом виконавчої\~влади,\~що забезпечує\~формування державної\~політики у\~сфері охорони\~здоров`я.Наказом МОЗ України від 04.10.2021 № 2153, відповідно до статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 90), та з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України, попередження інфекцій, керованих засобами специфічної профілактики, затверджено «Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Згідно Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням до вказаного переліку увійшли працівники вентральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів, закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Сам наказ МОЗ України від 04.10.2021 № 2153 не містить положень про обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, а лише затверджує «Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» (в подальшому Переліком). Обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, визначено відповідним Переліком, який підписаний Генеральним директором Директорату громадського здоров`я та профілактики захворюваності і який відповідно не уповноважений ви і начати окремі професії, виробництва та організації, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб. Тобто фактично обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 наказом МОЗ України від 04.10.2021 № 2153 для певних професій, виробництв та організацій не визначена, а затверджено лише «Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Відповідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначено, що лише профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Тобто фактично з прийняттям відповідного наказу правове регулювання та визначення тих профілактичних щеплень, які є обов`язковими не змінилось, а відтак відсторонення його, як працівника, який і входить до переліку затвердженого наказом МОЗ України від 04.10.2021 № 2153 є незаконним, оскільки саме до компетенції МОЗ України входить повноваження визначати Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, що відповідно і зобов`язує МОЗ самостійно визначати відповідні хвороби та інфекції. В будь-якому випадку, відповідно до п.4 Положення про організацію і проведення профілактичних щеплень, яке затверджене Наказом Міністерства охорони здоров`я України 16.09.2011 № 595 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України 11.08.2014 № 551) щеплення дозволяється проводити тільки зареєстрованими в Україні вакцинами/анатоксинами згідно з Календарем профілактичних щеплень в Україні, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 року № 595 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11.08.2014 № 551), та інструкціями із застосування вакцини або анатоксину, затвердженими в установленому порядку. Профілактичні щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 до вказаного Календаря профілактичних щеплень в Україні не включені, а відтак посилання та обґрунтування відповідачем необхідності наявності доказів щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з якимись датами, як то 05.11.2021 чи то 08.11.2021 є незаконним. Положення п.5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» зобов`язують, а не надають право підприємствам, установам і організаціям усувати за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно- епідеміологічної служби від роботи, навчання, відвідування дошкільних закладів осіб, які ухиляються від обов`язкового медичного огляду або щеплення проти інфекцій, перелік яких встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. В оспорюваному наказі відсутнє посилання, як на підставу його винесення, подання відповідної посадової особи державної санітарно-епідеміологічної служби про відсторонення його від роботи, він однозначно є безпідставним, свавільним та підлягає скасуванню. Крім того вказана норма права передбачає таку можливість щодо осіб, які ухиляються від обов`язкового медичного огляду або щеплення проти інфекцій, перелік яких встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. В той же час МОЗ України не затверджувало на даний час переліку інфекцій, ухилення щеплення від яких може бути підставою для відсторонення від роботи. Крім цього звертає увагу суду на те, що «вакцинація» від КОВІД 19, як зазначено в законодавстві, являється добровільною. А добровільність не передбачає ніякого примусу включаючи примус щодо недопущення до робочого місця, в іншому випадку вона є не добровільною, а примусовою. Більше того пропонована «вакцина» являється експериментальною, тобто такою, наслідки дії якої ще не вивчені, а значить і із цієї точки зору вона може застосовуватися тільки на добровольцях, а не підлягати масовому вжитку. При цій «вакцинації» лікарі дають людям спочатку підписати відмову, що вони не несуть ніякої відповідальності, якщо людина від такого щеплення помре. Таким чином примус до «вакцинації» шляхом недопуску до роботи являється скоєнням злочину. Положення ст. 235 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування, а з 8.11.2021р. і по цей час я не допущений до роботи. \~ \~ \~ \~01 лютого 2021 року суд відкрив провадження у справі та вирішив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~03 березня 2022 року до суду надійшов відзив відповідача ДПТНЗ «Роменське вище професійне училище», в якому відповідач заперечував проти зазначених в позові вимог позивача, зазначивши, що відповідно до ч, 1 ст. 46 Кодексу законів про працю України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в Інших випадках, передбачених законодавством. Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних і інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Відповідно до п. 3 Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженого наказом МОЗ України від 04.10.2021 № 2153, обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби СОVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. підлягають працівники: закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіта та наукових установ незалежно від типу та форми власності (В разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 вересня 2011 року № 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2011 року за № 1161/19899 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11 жовтня 2019 року № 2070)). Таким чином, законами України передбачена можливість та визначені умови і порядок відсторонення від роботи працівників закладів професійної (професійно - технічної) освіти, які не зробили профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої короновірусом SARS-CoV-2. При цьому, можливість профілактичних щеплень передбачене ч. 1 cт. 46 Кодексу законів про працю України, ч. 2 cт. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», тобто законами України, а не підзаконними актами. Пункт 3 Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженого наказом МОЗ України від 04.10.2021 № 2153, п. 416 Постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVІD-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» лише конкретизують положення зазначених законів. Також зазначають, що ДПТНЗ «Роменське ВПУ» не вимагав у позивача інформацію про діагноз та методи лікування чи іншу інформацію щодо стану його здоров`я, а лише пропонував надати документ, який підтверджує здійснення ним обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 або висновок про наявність у нього протипоказань до вакцинації проти COVID-I9, виданого закладом охорони здоров`я. Вважають вимоги позивача про його поновлення на роботі та про виплату середньомісячного заробітку за період вимушеного прогулу не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, оскільки поновлення на роботі за рішенням суду можливе у разі звільнення працівника без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу. Відповідач не звільняв позивача і не переводив його на іншу роботу, а лише відсторонив від роботи, тому відсутні підстави для його поновлення на роботі. У зв`язку з цим так само необгрунтованою є і вимога про виплату позивачу середньомісячного заробітку. Щодо доводів позивача про добровільність вакцинації, то відповідач не змушує його здійснювати щеплення, а лише пропонує надати довідку про вакцинацію. Також зазначають, що позивачу не відмовляли у реєстрації його заяви, що підтверджується копією самої заяви з відміткою про прийняття. А учні та інші працівники ДПТНЗ «Роменське ВПУ» мають право на безпечні та здорові умови навчання та праці. З огляду на викладене вище, вважають, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з його безпідставністю. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов і просив задоволити, підтвердив обґрунтування наведені в позовній заяві. Суду пояснив, що ставлення роботодавця до нього упереджене і його підозрюють у наявності захворювання, але інформації про стан здоров`я конфіденційна і він не повинен надавати такі дані роботодавцю. Позовні вимоги викладені вірно і суд має їх вирішувати саме так. Вакцинація від КОВІД є добровільною і [PERSON] перевищив свої повноваження. На даний час він працює у ДПТНЗ сторожем. З 10 березня 2022 року він переведений сторожем на час воєнного стану. 1 березня йому телефонували і повідомляли щоб він прийшов на роботу 1 березня 2022 року і отримав якісь документи, а він відповів щоб документи направляли поштою. По закону він не повинен інформувати роботодавця про стан свого здоров`я. \~ \~ \~ \~Представник відповідача ДПТНЗ «Роменське вище професійне училище» Є.О. Яковець в судовому засіданні повідомив що позов не визнають і просять відмовити в його задоволенні. Суду пояснив що заперечують проти позовних вимог з підстав вказаних у запереченні. Наказ є законним і вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Ст. 46 КЗпП України передбачає право роботодавця відсторонити працівника від виконання трудових обов`язків, в даному випадку МОЗ визначив категорії працівників, які повинні пройти вакцинування. Вони запропонували [PERSON] надати документ про вакцинацію, або документ про протипоказання для вакцинації. Для поновлення на роботі підстави відсутні, так як [PERSON] не звільнений, а лише відсторонений, тому законні підстави для вирішення питання про поновлення на роботі відсутні. Чи платили [PERSON] заробітну плату за цей час, чи інші кошти, він не знає. Період відсутності працівника на роботі у випадку відсторонення, в даному випадку не є вимушеним прогулом. На період відсторонення [PERSON] у закладі була дистанційна форма навчання, але це не має значення, тому що працівники закладу на роботу приходили. Працівники ВПУ в більшості були вакциновані. Те що наказ винесений 5 листопада 2021 року не має значення, тому що дата відсторонення з 8 листопада 2021 року. \~ \~ \~ \~В наказі від 05.11.2021 року № 253-ОД «Про відсторонення від виконання професійних обов`язків працівників ДПТНЗ «Роменське ВПУ», які не отримали щеплення від коронавірусної хвороби COVID -19» вказано: на виконання постанов Кабінету міністрів України від 20.10.2021 № 1096 «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09.12.2020 № 1236».

Outcome: approved