Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-21 00:00:00

Представник позивача в інтересах та від імені АТ КБ «ПриватБанк» 11.01.2021 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.01.2007 року [PERSON] уклав договір №ZPO0GK00000326 та отримав кредит у розмірі 28000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.01.2027 р. [INFO] позичальник [PERSON] помер, спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач по справі [PERSON] .. Позивачем 04.06.2020 року була направлена претензія кредитора до П`ятої запорізької державної нотаріальної контори. 23.06.2020 року позивачем було отримано відповідь П`ятої запорізької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». 21.09.2020 р. до спадкоємця- [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але відповідачем ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті за вказаним договором заборгованість становить 92104,84 доларів США, які позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати на сплату судового збору. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2021 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, наданий відповідачам строк для подання відзиву. Також задоволено клопотання позивача та витребувано від П`ятої запорізької державної нотаріальної контори, копію спадкової справи до майна померлого [PERSON] , дата смерті [INFO] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. На виконання ухвали від 12.04.2021 з П`ятої запорізької державної нотаріальної контори надійшла копію спадкової справи №193/2020 після померлого [PERSON] . Відповідачу поштова кореспонденція була направлена на адресу зареєстрованого місця проживання, вказаного у позовній заяві. До суду повернулись конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», «адресат не проживає за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання». Заяви та клопотання до матеріалів справи від відповідача не надходили. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, суд виходить з такого. Частина 1 ст.\~223\~ЦПК\~України визначає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а частиною четвертою цієї статті передбачається право суду на постановлення заочного рішення (на підставі наявних у справі даних та доказів) у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином. В зв`язку з повторною неявкою відповідача, що повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних і доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений, суд постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав в повному обсязі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитом не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» 17.01.2007 року було укладено кредитний договір № ZPO0GK00000326 відповідно до якого банк зобов`язується надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу банка на строк з 17.01.2007 року по 14.01.2027 року включно, у вигляді кредиту у розмірі 33600 доларів США, на наступні цілі: придбання житла у розмірі 28\~000 доларів США, а також у розмірі 5600 доларів США на сплату страхових платежів. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією короткої виписки свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданої Управлінням державної реєстрації актів громадянського стану ожарув Мазовцький, переклад якого завірений присяжним перекладачем Шубіною О.. Станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком за кредитним договором становить 10315,28 доларів США, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: -25521,21 доларів США заборгованість за кредитом; -23124,64 доларів США заборгованість за відсотками; -4360,11 доларів США заборгованість з комісії; -3998,88 доларів США заборгованість з пені. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України представник позивача просить стягнути заборгованість із [PERSON] , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На виконання вимог ст.1282 ЦК України, позивачем 14.05.2020 року була направлена претензія кредитора до П`ятої запорізької державної нотаріальної контори. 23.06.2020 року Позивачем було отримано відповідь П`ятої запорізької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». 03.08.2020 р. до [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно з яким позивач пред`явив свої вимоги, але відповідачем ніяких дій не було виконано. До позовної заяви представником позивача було надана копія паспорту [PERSON] , в якому наявна відмітка, яка свідчить про місце реєстрації померлого за адресою: [ADDRESS] . Також представником позивача надано копію паспорту [PERSON] ,в якому наявна відмітка про місце реєстрації останньої за адресою: [ADDRESS] . Судом досліджено відповідь Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, відповідно до якої за адресою [ADDRESS] [PERSON] зареєстрована у період з 24.02.2007 по теперішній час. З матеріалів спадкової справи №193 за 2020 рік, заведеною П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, після померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що справа була заведена на підставі претензії кредитора, оскільки ніхто зі спадкоємців померлого до нотаріуса не звертався. Відповідно до статті 608\~ЦК\~України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до статті 1216\~ЦК\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218\~ЦК\~України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1220\~ЦК\~України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1281\~ЦК\~України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно зі статтею 1282\~ЦК\~України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 192/2761/14 (провадження 61-4724св18). У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку про те, що у разі неотримання від спадкодавця у спадщину майна, або відсутності спадкового майна особа не набуває статусу спадкоємця, і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна на день його смерті (спадкового майна), вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №320/6489/16-ц. Встановивши зазначені фактичні обставини та перевіривши їх доказами, судом не встановлено, наявність спадкового майна у спадкодавця, позивачем не доведено його наявність на день смерті боржника, а в разі його наявності, позивач мав би довести, яке саме майно прийняв у спадок відповідач та яка його вартість. Зазначене унеможливлює стягнення з відповідача заявлених позивачем грошових коштів, оскільки суд дійшов висновку, що [PERSON] , будучі боржником позивача, не залишив після своєї смерті, крім боргів, будь-яке майно у спадщину, а, відтак, відсутні підстави для відповідальності за цим позовом [PERSON] , яка не є спадкоємцем померлого в розумінні ст. 1216 ЦК України. Таким чином, враховуючи наведені обставини, відсутні підстави для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed