Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим виконкомом Сакунихської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 02. У зареєстрованому шлюбі сторони не перебували, однак відповідач визнав батьківство відносно сина. Після припинення фактичних шлюбних відносин, син проживає разом з [PERSON] . Відповідач з моменту припинення шлюбних відносин та до моменту звернення до суду не надає матеріальної допомоги на утримання сина. За таких обставин позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх спільного із [PERSON] сина. Ухвалою від 07.07.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою вирішено звернутись до компетентного суду Республіки Білорусь із судовим дорученням про надання правової допомоги у зв`язку із чим провадження у справі зупинено (до надходження відповіді від іноземного суду). Ухвалою від 06.01.2022 провадження у справі було поновлено після надходження матеріалів виконання доручення про вручення документів. Ухвалою від 08.02.2022 за клопотанням позивача судом витребувано необхідні для розгляду справи докази. 04.01.2022 на адресу суду надійшли матеріали про виконання доручення Лебединського районного суду Сумської області про вручення документів та вчинення окремих процесуальних дій відносно [PERSON] (а.с. 27-31). Так, згідно з протоколом допиту [PERSON] від 08.11.2021 року, складеним Судом Івацевичського району Брестської області Республіки Білорусь, [PERSON] народився [INFO] в с. Штепівка, Лебединського району, громадянин Республіки Білорусь. При цьому відповідач позовні вимоги [PERSON] не визнав, зазначив, що ця жінка йому не відома та він не перебував із нею в шлюбних відносинах. Він вперше чує, що має спільну з цією жінкою дитину. З жінкою на ім`я [PERSON] мав відносини коли перебував у відрядженні в м. Москва, однак про дитину чує вперше. З Лебединського району поїхав після 2003 року з другою дружиною [PERSON] , проживав із нею в м. Львові, а потім разом із нею переїхав до Білорусі. Щодо стягнення з нього аліментів заперечує, оскільки не знав про дитину, позовні вимоги не визнає, так як дитина не його. Позивач у судовому засіданні 20.01.2022 позовні вимоги підтримала, зазначила, що батьком [PERSON] є саме [PERSON] , оскільки у 2005 вони разом з відповідачем проживали у [ADDRESS] . Відповідач своє батьківство по відношенню сина визнавав, самостійно подавав заяву про визнання батьківства оскільки на той час сторони не перебували у шлюбі. У судове засідання, призначене на 05.05.2022 позивач не з`явилась, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, зазначив, що не може брати в ньому участь, оскільки не має ні фізичної ні матеріальної можливості прибути до суду. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, згідно з копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 17.06.2005 року зроблено відповідний актовий запис № 02. Батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). При цьому, згідно з копією актового запису про народження від 17.06.2005 року № 02, складеного Сакунихською сільською радою Недригайлівського району Сумської області, в графі «відомості про батька» зазначено: [PERSON] , дата народження [INFO] , громадянин України. Крім того, в якості підстави для запису відомостей про батька зазначена заява про визнання батьківства від 17.06.2005 № 01-05-2.3 (а.с. 46). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, 08.09.2006 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що Лебединським міським відділом реєстрації актів цивільного стану складено актовий запис № 89. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 5). Таким чином твердження [PERSON] стосовно того, що він не є батьком [PERSON] [INFO] є неспроможними та спростовуються дослідженими матеріалами справи. Відповідно до довідки відділу адміністративних послуг управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лебединської міської ради від 31.05.2021 № 1021/12-36 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно з п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини (20.11.1989 року) держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положення ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України). Враховуючи те, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , добровільно участі в утриманні дитини не приймає, матеріальну допомогу на дитину не надає, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів, відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, розпочати від дня пред`явлення позову 10.06.2021. З огляду на те, що позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved