Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

16 липня 2021 року позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до Виконавчого комітету Вараської міської ради, Вараського міського голови Мензула Олександра Павловича про визнання незаконними та скасування розпоряджень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому просить: - визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови від 24 травня 2021 року №267-ос «Про звільнення [PERSON] »; - визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови від 01 червня 2021 року №320-ос «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 24 травня 2021 року №267-ос «Про звільнення [PERSON] »; - поновити її на посаді завідувача господарством відділу господарського забезпечення виконавчого комітету Вараської міської ради; - стягнути з Виконавчого комітету Вараської міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 24 червня 2021 року [PERSON] було звільнено з посади завідувача господарством відділу господарського забезпечення Виконавчого комітету Вараської міської ради відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності або штату правників на підставі розпорядження міського голови від 24 травня 2021 року №267-ос «Про звільнення [PERSON] » та розпорядження міського голови від 01 червня 2021 року №320-ос «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 24 травня 2021 року №267-ос «Про звільнення [PERSON] ». [PERSON] стверджує, що її звільнення незаконне, проведене з порушенням норм законодавства про працю. При цьому зазначає, що підставою для видання розпорядження міським головою від 24 травня 2021 року №267-ос «Про звільнення [PERSON] » є рішення Вараської міської ради від 24 лютого 2021 року №110 «Про затвердження структури виконавчих органів Вараської міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління», яким затверджено структуру виконавчих органів Вараської міської ради, загальну чисельність працівників апарату управління, яка згідно додатку до вказаного рішення складає 217 штатних посад. [PERSON] зауважує, що до прийняття рішення Вараської міської ради від 24 лютого 2021 року №110 було чинним рішення Вараської міської ради Рівненської області від 09 червня 2017 року №759 «Про затвердження структури виконавчих органів Вараської міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління», яким було затверджено загальну чисельність апарату ради та її виконавчих органів, що складала 171,5 штатних посад. Враховуючи викладене, [PERSON] вважає, що у відповідача не відбулось скорочення чисельності або штату працівників. Крім того, [PERSON] зазначає, що з попередженням про наступне її вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників вона не ознайомлювалась, також відповідач не виконав обов`язок, визначений ч.3 ст.49-2 КЗпП України, а саме не запропонував їй інші вакантні посади (іншу роботу) враховуючи, що в штаті Виконавчого комітету Вараської міської ради були наявні вакантні посади, на які її можна було б перевести. Від відповідачів - Виконавчого комітету Вараської міської ради та Вараського міського голови Мензула О.П. до суду надійшли відзиви на позовну заяву, згідно яких відповідачі вказують, що позовні вимоги [PERSON] не визнають, просять відмовити в задоволенні позову, оскільки вважають, що звільнення [PERSON] відбулось на законних підставах, будь-яких порушень норм трудового законодавства при звільненні [PERSON] відповідачами не допущено. Відповідачі зауважують, що на виконання вимог ст.49-2 КЗпП [PERSON] про наступне її вивільнення персонально попереджена у встановлений двомісячний строк, Виконавчим комітетом Вараської міської ради інформовано первинну профспілкову організацію Виконавчого комітету Вараської міської ради (у складі Вараської міської профспілкової організації працівників державних установ) про можливе скорочення штату та чисельності працівників. Крім того, Виконавчим комітетом Вараської міської ради скеровано подання до профспілкової організації про надання згоди на звільнення [PERSON] , за результатами розгляду якого отримано згоду на її звільнення з посади завідувача господарством відділу господарського забезпечення Виконавчого комітету Вараської міської ради на підставі п.1 ст.40 КЗпП. Відповідачі звертають увагу на те, що посада завідувача господарством відділу господарського забезпечення Виконавчого комітету Вараської міської ради не відноситься до посад органів місцевого самоврядування, тому на [PERSON] не поширюється дія ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування». Окрім того, відповідачі стверджують, що у Виконавчому комітеті Вараської міської ради не було вакантних посад, які можна було б запропонувати [PERSON] з урахуванням її освіти, кваліфікації та досвіду роботи для подальшого працевлаштування на протязі часу з моменту попередження про вивільнення [PERSON] до дня її фактичного звільнення з роботи. Також відповідачі зауважують, що при порівняння кількості посад позивачем згідно рішень №759 від 09 червня 2017 року та №110 від 24 лютого 2021 року, остання зробила помилкові висновки, що у відповідача не відбулось скорочення чисельності або штату працівників, оскільки вказані рішення охоплюють також, окрім виконавчого комітету Вараської міської ради, штатний розпис іншіх самостійних підрозділів, при цьому безпосередньо у Виконавчому комітеті кількість посад зменшилась із 113,5 штатних одиниць до 102,5 штатних одиниць. Позивач [PERSON] надала до суду відповідь на відзиви відповідачів - Виконавчого комітету Вараської міської ради та Вараського міського голови Мензула О.П., в якій заперечила аргументи відповідачів, що викладені у відзивах на позовну заяву, зокрема вказала, що з попередженням про вивільнення її персонально не ознайомлювали, при вивільнення їй не було повідомлено про наявні вакантні посади, будь-якої іншої посади для переведення їй не було запропоновано. При цьому [PERSON] зазначила, що згідно рішення Вараської міської ради від 24 лютого 2021 року №110 в структурі Виконавчого комітету міської ради були наявні вакантні посади технічних службовців та обслуговуючого персоналу, а саме прибиральники службових приміщень - 5 штатних одиниць, секретар керівника та діловод - по 1 штатній одиниці, які не були їй запропоновані для переведення. [PERSON] також зауважує, що на день повідомлення її про вивільнення, крім вказаних посад, були наявні вакантні посади спеціалістів І категорії - 7 штатних одиниць, провідних спеціалістів - 10 штатних одиниць та головних спеціалістів, які, на її переконання, вона могла б обіймати, але відповідачем також не були запропоновані вказані посади для переведення. Крім того, [PERSON] вважає, що рішення профспілки, яким надано згоду на її звільнення не обґрунтоване та прийняте за обставин недостатнього інформування міським головою про вакантні посади, на які її можливо було перевести. Від відповідачів - Виконавчого комітету Вараської міської ради та Вараського міського голови Мензула О.П. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких відповідачі вказують, що доводи викладені позивачем у відповіді на відзив безпідставні, зокрема позивачу [PERSON] роз`яснено листом від 12 березня 2021 року про наступне її вивільнення. Одночасно позивачу було повідомлено, що у Виконавчому комітеті Вараської міської ради відсутні вакантні посади, які їй можуть бути запропоновані для подальшого працевлаштування. Вакантні посади технічних службовців та обслуговуючого персоналу, а саме посади прибиральників службових приміщень в кількості 5 штатних одиниць були запропоновані прибиральникам службових приміщень сектору господарського забезпечення відділу фінансово-господарського забезпечення Виконавчого комітету ради, які також підлягали звільненню 31 травня 2021 року. Посада секретаря керівника в штаті виконавчого комітету відсутня, а посаду діловода було запропоновано працівниці, якій до виходу на пенсію залишилось менше трьох років, а тому враховуючи, що позивач [PERSON] отримує пенсію, останній зазначена посада також не пропонувалась. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, при цьому пояснила, що на посаді завідувача господарством відділу господарського забезпечення Виконавчого комітету міської ради вона працювала з жовтня 2003 року. У 2015 році закінчила Приватний вищий навчальний заклад «Європейський університет» за напрямом підготовки «Облік і аудит» та здобула кваліфікацію бакалавр з обліку і аудиту. Підтвердила, що дійсно отримує пенсію, однак це пільгова пенсія за зниженим пенсійним віком. [PERSON] вказує, що в березні 2021 року її усно повідомили про звільнення у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників, але персональне повідомлення їй не вручали і вона його не підписувала, іншу роботу ніхто їй не пропонував. На прийомі у міського голови вона просила останнього перевести її на іншу посаду і міський голова обіцяв залишити її на роботі, тому вона не зверталась з письмовими заявами до міського голови про переведення на іншу посаду. З 27 травня 2021 року по 23 червня 2021 року вона перебувала на лікарняному, а в день, коли вийшла на роботу - 24 червня 2021 року їй вручили попередження про вивільнення, в той же день звільнили та видали трудову книжку. [PERSON] стверджує, що персонального попередження ніхто їй не вручав, в попередженні про вивільнення вона не розписувалась і не проставляла дату ознайомлення із таким попередженням. Окрім цього підтвердила, що дійсно була присутня на засіданні профспілкового комітету на якому розглядалось подання щодо можливості її звільнення, заперечувала щодо звільнення, повідомляла про наявність вакантних посад, але її заперечення не були взяті до уваги. [PERSON] просить суд звернути увагу на той факт, що її колегу [PERSON] перевели на посаду діловода, а її прохання про таке переведення проігнорували, посади прибиральників роботодавець також їй не пропонував. [PERSON] стверджує, що відповідач на виконання вимог ст.49-2 КЗпП належним чином не попередив її персонально у встановлений строк про наступне вивільнення, оскільки її не ознайомлювали під підпис із зазначеним попередженням, а також роботодавець не запропонував їй жодної вакантної посади для можливого переведення. Позивач окремо зауважує, що, на її думку, як такого скорочення штату працівників не відбулося, оскільки штат Виконавчого комітету Вараської міської ради збільшився із 171,5 штатних посад до 217 штатних посад. У судовому засіданні представники відповідачів - Виконавчого комітету Вараської міської ради, Вараського міського голови Мензула Олександра Павловича - [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали, просили відмовити в задоволенні позову, при цьому зазначили, що порушень норм трудового законодавства при звільнення [PERSON] відповідачами не допущено, а її звільнення є правомірним. При цьому представник [PERSON] зауважила, що в межах своїх повноважень Вараською міською радою прийнято рішення від 24 лютого 2021 року №110 «Про затвердження структури виконавчих органів Вараської міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління», яким затверджено структуру всіх виконавчих органів Вараської міської ради, в тому числі фінансового управління, управління праці та соціального захисту населення, управління освіти, із загальною чисельністю 217 штатних посад, кількість яких збільшилась в порівнянні із попереднім рішенням Вараської міської ради від 09 червня 2017 року №759, яким було передбачено 171,5 штатних посад. При цьому [PERSON] зауважує, що [PERSON] не звернула увагу на той факт, що у безпосередньо у Виконавчому комітеті Вараської міської ради рішенням Вараської міської ради від 09 червня 2017 року №759 було визначено 113,5 штатних посад, а рішенням Вараської міської ради Рівненської області від 24 лютого 2021 року №110 було визначено 102,5 штатних посад, тобто кількість посад зменшилась, відбулось скорочення штату працівників, всіх працівників, які підлягали скороченню персонально було попереджено про вивільнення, повідомлено про таке вивільнення профспілкову організацію і центр зайнятості населення. [PERSON] зазначає, що [PERSON] , після отримання такого попередження, не зверталась із письмовими заявами про її переведення на іншу посаду та стверджує, що вакантних посад, які можна було б запропонувати [PERSON] для її переведення у Виконавчому комітеті Вараської міської ради не існувало. Зазначає, що [PERSON] попереджено про вивільнення приблизно 15-16 березня 2021 року. [PERSON] підтвердила, що в структурі Виконавчого комітету дійсно була вакантна посада діловода, однак її було запропоновано [PERSON] , яка мала переважне право на зайняття вказаної посади, оскільки не була пенсіонером, до досягнення пенсійного віку останній залишалось близько півтора роки, тому 05 травня 2021 року, за її згодою, [PERSON] була переведена на посаду діловода, також були вакантні посади прибиральників, які вже були запропоновані іншим працівникам і були заповнені 01 квітня 2021 року, а тому [PERSON] не пропонувались. На запитання суду з приводу відсутності підпису і дати у графах «Ознайомлена: (підпис), (прізвище, ім`я по батькові), дата ознайомлення» у попередженні міського голови Мензула О.П. про наступне вивільнення [PERSON] у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників за вих.№400/02.3-28/05 від 12 березня 2021 року, на підтвердження факту ознайомлення позивача із змістом вказаного попередження, [PERSON] пояснила, що оригінал такого попередження втрачений за невідомих їй обставин, тому суду надано копію такого попередження, яке не містить підпису та дати про ознайомлення [PERSON] із документом. [PERSON] додатково зауважує, що перевести [PERSON] в інший структурний підрозділ міської ради при їх ліквідації (реорганізації) не було можливості, оскільки таке рішення приймається керівником відповідного структурного підрозділу, а не міським головою безпосередньо. Представник відповідачів [PERSON] повністю підтримала пояснення [PERSON] , додатково зауважила, що всі вакантні посади прибиральників та посада діловода були запропоновані іншим співробітникам, які підлягали вивільненню, а для [PERSON] не було вільних вакантних посад рівнозначних її посаді, яка підлягала скороченню, які можна було б запропонувати для її переведення. У судовому засіданні свідок [PERSON] - головний спеціаліст відділу персоналу Виконавчого комітету Вараської міської ради, голова первинної профспілкової організації Виконавчого комітету Вараської міської ради (у складі Вараської міської профспілкової організації працівників державних установ)показав, що позивачу [PERSON] у встановлений КЗпП строк, в кабінеті №221 відділу персоналу, приблизно в кінці березня 2021 року було вручене попередження про наступне її вивільнення, при цьому [PERSON] розписалась в попередженні та власноручно написала заперечення до нього. Ознайомлювала [PERSON] із попередженням начальник відділу [PERSON] , але з невідомих причин попередження [PERSON] із відміткою про те, що вона з ним ознайомилась, в розпорядженні відділу персоналу відсутнє, з невідомих причин оригінал втрачений. [PERSON] також зауважив, що вакантних посад, які можна було б запропонувати [PERSON] , з часу попередження її про звільнення до дати звільнення, у Виконавчому комітеті не існувало, тому дійсно жодної іншої посади позивачу не було запропоновано, останню було звільнено з посади за погодженням із профспілковим комітетом. На запитання суду свідок [PERSON] підтвердив, що у Виконавчому комітеті Вараської міської ради були факти переведення працівників на посади, які передбачали конкурсний відбір, шляхом призначення їх на посади радників міського голови (патронатної служби), а в подальшому на посади, зайняття яких передбачало проведення конкурсу. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , представників відповідачів - Виконавчого комітету Вараської міської ради, Вараського міського голови Мензула Олександра Павловича - [PERSON] , [PERSON] , показання свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Виконавчого комітету Вараської міської ради, Вараського міського голови Мензула Олександра Павловича про визнання незаконними та скасування розпоряджень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Такі висновки суду ґрунтуються на наступному. У судовому засіданні встановлено, що 24 червня 2021 року [PERSON] було звільнено з посади завідувача господарством відділу господарського забезпечення Виконавчого комітету Вараської міської ради відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності або штату правників на підставі розпорядження міського голови від 24 травня 2021 року №267-ос «Про звільнення [PERSON] » та розпорядження міського головивід 01 червня 2021 року №320-ос «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 24 травня 2021 року №267-ос «Про звільнення [PERSON] », що підтверджується розпорядженнями та записом у трудовій книжці [PERSON] серії [NUMBER] . Підставою для видання розпорядження міським головою від 24 травня 2021 року №267-ос «Про звільнення [PERSON] » слугувало рішення Вараської міської ради від 24 лютого 2021 року №110 «Про затвердження структури виконавчих органів Вараської міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління», яким затверджено структуру виконавчих органів Вараської міської ради, загальну чисельність працівників апарату управління, яка згідно додатку до вказаного рішення складає 217 штатних посад, безпосередньо у Виконавчому комітеті Вараської міської ради - 102,5 штатних посад. Зазначеним рішенням проведено скорочення чисельності посад у Виконавчому комітеті Вараської міської ради із 113,5 штатних посад, що існували відповідно до рішенням Вараської міської ради від 09 червня 2017 року №759, до 102,5 штатних посад, у тому числі скорочено посаду завідувача господарством відділу господарського забезпечення Виконавчого комітету Вараської міської, яку обіймала позивач [PERSON] , тобто дійсно мало місце скорочення штату працівників. [PERSON] 24 червня 2021 року ознайомлена із розпорядженнями міського голови від 24 травня 2021 року №267-ос «Про звільнення [PERSON] » та від 01 червня 2021 року №320-ос «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 24 травня 2021 року №267-ос «Про звільнення [PERSON] », що підтверджується проставленими підписами [PERSON] на вказаних розпорядженнях. Крім того, на розпорядженні міського голови від 24 травня 2021 року №267-ос міститься власноручний запис [PERSON] , що остання не погоджується із її звільненням. Згідно з розпорядженням міського голови від 24 травня 2021 року №267-ос «Про звільнення [PERSON] » визначено дату звільнення [PERSON] - 31 травня 2021 року, однак у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю останньої, до зазначеного розпорядження були внесені зміни розпорядженням міського головивід 01 червня 2021 року №320-ос «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 24 травня 2021 року №267-ос «Про звільнення [PERSON] », яким дату звільнення [PERSON] визначено перший день її виходу на роботу. При цьому, на підставі розпорядження міського головивід 01 червня 2021 року №320-ос запис у трудовій книжці запис про звільнення [PERSON] 31 травня 2021 року визнано недійсним. У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю [PERSON] , остання мала звільнення від роботи з 28 травня 2021 року по 23 червня 2021 року включно, що підтверджується листками непрацездатності. У судовому засіданні досліджено попередження міського голови Мензула О.П. про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників за вих.№400/02.3-28/05 від 12 березня 2021 року на ім`я завідувача господарства відділу господарського забезпечення Виконавчого комітету Вараської міської ради [PERSON] , при цьому документ не містить відомостей про ознайомлення [PERSON] із його змістом, зокрема графи «Ознайомлена: (підпис), (прізвище, ім`я по батькові), дата ознайомлення» не містять записів, підпису та дати. Разом з тим, відповідачем суду надані і судом досліджені попередження про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності або штату інших працівників Виконавчого комітету Вараської міської ради, які містять підписи про ознайомлення із вказаними попередженнями працівників, на ім`я яких вони були видані, датовані 15-16 березня 2021 року. Тобто, відповідачами не надано достатніх доказів, які підтверджують факт ознайомлення позивача [PERSON] із попередженням міського голови Мензула О.П. про наступне її вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників, оригінал зазначеного документу, з пояснень представника відповідачів [PERSON] та показань свідка [PERSON] , втрачений. Міський голова Мензул О.П. за вих.№652/02.3-28/05 від 19 квітня 2021 року, на підставі ст.43 КЗпП, у зв`язку із скороченням посади завідувача господарством відділу господарського забезпечення Виконавчого комітету Вараської міської ради, яку обіймала [PERSON] , звернувся із поданням до первинної профспілкової організації Виконавчого комітету Вараської міської ради (у складі Вараської міської профспілкової організації працівників державних установ) за погодженням на звільнення [PERSON] із займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП. Згідно витягу із протоколу засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації Виконавчого комітету Вараської міської ради (у складі Вараської міської профспілкової організації працівників державних установ) №68/20-02 від 05 травня 2021 року, за результатами розгляду подання міського голови Мензула О.П. за вих.№652/02.3-28/05 від 19 квітня 2021 року, одноголосно надано згоду на звільнення [PERSON] із займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП у зв`язку із скороченням посади завідувача господарством відділу господарського забезпечення Виконавчого комітету Вараської міської ради. При цьому, у витязі із протоколу зазначено, що на засіданні профспілкового комітету [PERSON] не погоджувалась із звільненням, повідомляла про наявність вакантних посад на які її можна було б перевести і зауважувала, що іншої роботи їй не пропонувалось. Відповідно до диплому бакалавра серії [NUMBER] від 13 лютого 2015 року слідує, що у 2015 році [PERSON] закінчила Приватний вищий навчальний заклад «Європейський університет» за напрямом підготовки «Облік і аудит» та здобула кваліфікацію бакалавр з обліку і аудиту. Згідно повідомлення міського голови Мензула О.П. за вих.№242/02.3-28/05 від 23 лютого 2021 року, на виконання вимог ч.2 ст.49-4 КЗпП, інформовано первинну профспілкову організацію Виконавчого комітету Вараської міської ради (у складі Вараської міської профспілкової організації працівників державних установ) про можливе скорочення штату та чисельності працівників, серед яких, зокрема зазначено посаду завідувача господарством відділу господарського забезпечення Виконавчого комітету Вараської міської ради, яку обіймала [PERSON] (№5 згідно списку посад, що підлягають можливому скороченню, доданому до повідомлення). Згідно відповіді на адвокатський запит, наданої Виконавчим комітетом Вараської міської ради за вих.№207/0/14.3-04/1383 від 06 жовтня 2021 року, в розділі 3 зазначено, що вакантні посади технічних службовців та обслуговуючого персоналу, які можна було б запропонувати [PERSON] , були відсутні у Виконавчому комітеті Вараської міської ради протягом часу із 12 березня 2021 року по день фактичного звільнення [PERSON] , однак в розділі 5 відповіді зазначено, що 01 квітня 2021 року на посади прибиральників службових приміщень адміністративно-господарського відділу Виконавчого комітету Вараської міської ради переведено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а 05 травня 2021 року на посаду діловода загального відділу управління документообігу та організаційної роботи Виконавчого комітету Вараської міської ради переведено [PERSON] . Згідно ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до статті 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Суду не надано доказів персонального ознайомлення [PERSON] із попередженням міського голови Мензула О.П. про наступне її вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників. Крім того, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі, ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Положенням ч.2 ст.40 КЗпП визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Розглядаючи трудові спори, пов`язані із звільненням на підставі пункту першого частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09 лютого 2021 у справі №646/2661/20 (провадження №61-7496св21), і аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №331/8965/15-ц (провадження №61-11385св18), від 25 лютого 2020 року у справі №310/9675/18 (провадження №61-21148св19). Суд звертає увагу на те, що працевлаштування попередженого про звільнення у зв`язку із скороченням штату працівника є обов`язком роботодавця, і такий обов`язок роботодавцем повинен виконуватися добросовісно без застосування надмірного формалізму, оскільки працівник є більш вразливою стороною трудових правовідносин У свою чергу невиконання обов`язку щодо працевлаштування вивільнюваного працівника, безумовно негативно впливає на законність процедури скорочення штату та слугує підставою для поновлення вивільненого працівника на роботі. Відповідачами не пропонувалась позивачу будь-яка інша робота з дня попередження (реєстрації попередження) про вивільнення і до дня звільнення [PERSON] , хоча у судовому засіданні встановлено, що вакантні посади у Виконавчому комітеті Вараської міської ради у цей період були наявні. Даний факт не спростований та визнаний представниками відповідачів у судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачами вимог ст.49-2 КЗпП України при звільненні [PERSON] , а саме: [PERSON] не попереджено персонально про наступне її вивільнення не пізніше ніж за два місяці та не запропоновано іншу роботу при наявності вакантних посад, що свідчить про відсутність законних підстав для її звільнення. Статтею 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. За таких підстав, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача - Виконавчого комітету Вараської міської ради на користь позивача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Вирішуючи питання про розмір коштів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд керувався наступним. Згідно довідки Виконавчого комітету Вараської міської ради, заробітна плата [PERSON] , яку беруть до уваги при розрахунку середнього заробітку за два місяці роботи відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100, за квітень і травень 2021 року становить 20608,80 грн. (8152,80 грн - за квітень 2021 року, 12456,00 грн - за травень 2021 року), при цьому кількість робочих днів, які беруть участь у розрахунку середнього заробітку становить 27 днів (12 робочих днів - за квітень 2021 року, 15 робочих днів - за травень 2021 року). Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (з наступними змінами) передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством,- на число календарних днів за цей період. Виходячи з наданої відповідачами довідки, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 20608,80 грн./(12 днів +15 днів)=763,29 грн. На момент винесення рішення, робочий час вимушеного прогулу [PERSON] склав: 3 дні за червень 2021 року + 22 дні за липень 2021 року + 21 день за серпень 2021 року + 22 дні за вересень 2021 року + 20 днів за жовтень 2021 року + 22 дні за листопад 2021 рок + 22 дні за грудень 2021 року + 19 днів за січень 2022 року + 20 днів за лютий 2022 року + 22 дні за березень 2022 року + 21 день за квітень 2022 року + 2 дні за травень 2022 року = 216 робочих днів. Отже, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з Виконавчого комітету Вараської міської ради на користь [PERSON] , складає: 763,29 грн. х 216 днів = 164870,64 грн. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, судові витрати підлягають стягненню з відповідача - Виконавчого комітету Вараської міської ради.

Outcome: approved