Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] та земельна частка (пай) по КСП імені Мічуріна, площею 1,25 га, яка знаходиться на території Маневицької селищної ради Волинської області. 26 березня 2003 року від імені спадкодавця [PERSON] було посвідчено заповіт, згідно якого все своє майно він заповів дочці [PERSON] . Спадщину прийняла позивач шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час смерті. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] та земельну частку (пай) по КСП імені Мічуріна, площею 1,25 га, яка знаходиться на території Маневицької селищної ради Волинської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 038907 від 15 листопада 1996 року. В судове засідання позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] , кожен зокрема, не з`явилися, подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 5). Від імені спадкодавця 26 березня 2003 року було посвідчено заповіт, згідно якого все своє майно він заповів дочці [PERSON] (а.с. 6). Із витягу з погосподарської книги № 3 за 2005 рік та довідок виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 407 від 14 червня 2021 року, № 358 від 24 червня 2021 року вбачається, що будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Іншими спадкоємцями є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (помер [INFO] ) (а.с. 9-11). Відповідно до заяв [PERSON] та [PERSON] , посвідчених нотаріально, від належної частки спадщини після смерті батька [PERSON] вони відмовляються на користь сестри [PERSON] (а.с. 37, 38). Спадкодавцю [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Мічуріна, площею 1,25 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 12, 13). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 12 липня 2021 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 14). За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому (ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 638/02-31 від 08 липня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , а також право на земельну частку (пай) в КСП імені Мічуріна (а.с. 18). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 758/01-16 від 31 серпня 2021 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 305 за 2021 рік. 08 липня 2021 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулась [PERSON] 05 липня 2021 року з заявами про відмову про пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] (а.с. 35-39). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved