Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту належності йому архівної довідки №188/01-14 від 16 січня 2017 року з документів архівного фонду КСП «Росія» Онуфріївського району Кіровоградської області з книг обліку заробітної плати колгоспників з 1987 року по 1998 рік, виданої Трудовим архівом Онуфріївської районної ради. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що заявник звернувшись до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою щодо оформлення пенсії, отримав відмову оскільки виявлено розбіжності у написанні його анкетних даних в архівній довідці №188/01-14 від 16 січня 2017 року ? допущено помилку у написанні по батькові. Відповідно до ID-картки № [NUMBER] , виданої 14 серпня 2019 року органом №5328, його прізвище, ім`я, по батькові вказано як « [PERSON] », а згідно із вказаною архівною довідкою ? « [PERSON] , [PERSON] » Заявник стверджує, що допущені орфографічні помилки у архівній довідці перешкоджають йому реалізувати право на отримання пенсії. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 січня 2022 року відкрито провадження у справі №536/91/22 та призначено розгляд справи за правилами окремого провадження. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа ? Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областів судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту статті 4 Цивільного процесуального кодексу України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 7 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом установлено, що заявник з метою призначення йому пенсії за віком звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, однак, рішенням №163950014477 від 27 серпня 2021 року отримав відмову у призначенні пенсії, зокрема з підстави, того, що не розшифровано повністю прізвище ім`я по батькові повністю у довідці №188 від 26 грудня 2016 року за 1987-1998 роки. Відповідно до архівної довідки Онуфріївської районної ради №188/01-14 від 16 січня 2017 року у документах архівного фонду КСП «Росія» (колгосп «Росія») Онуфріївського району Кіровоградської області у книгах обліку заробітної плати колгоспників з 1987 року по 1998 рік є такі відомості про стаж роботи та заробітну плату [PERSON] ? 1987-1989 роки, [PERSON] ? 1992-1998 роки (так у документі). Одночасно у довідці повідомлено, що відомості про встановлений мінімум вихододнів, стаж роботи та заробітну плату [PERSON] у книгах обліку трудового стажу та заробітної плати ? відсутні, та за 1990, 1991 відсутні. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Пунктом 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно даних паспорта [PERSON] , [INFO] , ID [NUMBER], довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, довідки про реєстрацію місця проживання, по батькові заявника зазначено як « [PERSON] ». Проте, у трудовій книжці серії [NUMBER] заявника вказано на російській мові як « [PERSON] » та в архівній довідці, а саме у книгах обліку заробітної плати по батькові заявника вказано не як у паспорті [PERSON] , а помилково « [PERSON] та [PERSON] ». На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що архівна довідка №188/01-14 від 16 січня 2017 року з документів архівного фонду КСП «Росія» Онуфріївського району Кіровоградської області з книг обліку заробітної плати колгоспників з 1987 року по 1998 рік, видана Онуфріївською районною радою належить [PERSON] . Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, а саме для можливості призначення йому пенсії. Заінтересованими особами не подано заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право). З огляду на викладене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved