Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

17.02.2021 [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Львівської міської ради, треті особи: Житлово-будівельний кооператив №224, Третя Львівська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) та просять суд визнати за [PERSON] , [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] по 1/2 частини за кожним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначають, що позивачі є спадкоємцями за законом по смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті відкрилася спадщина, яку вони прийняли шляхом подання відповідних заяв нотаріусу. Вказують на те, що до спадкового майна належить квартира [ADDRESS] , однак за життя не оформив права власності на зазначену квартиру. Однак, коли позивачі звернулися із заявою на прийняття спадщини до приватного нотаріуса, їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів і рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою за правилами позовного провадження. Предстаник Відповідача не скористався правом подання письмового відзиву на позовну заяву. Третя особа письмових пояснень на позовну заяву не подавала. Ухвалою від 18.02.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 01.04.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачів адвокат Гривна Т.Б. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні при вирішенні спору поклався на розсуд суду, щодо стягнення судових витрат, просив відмовити. Третя особа [PERSON] не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Житлово-будівельного кооперативу №224 до суду не прибула. Третя Львівська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) скерувала на адресу лист від 11.03.2022 у якому просять слухати справу у відсутності їх представника /арк.спр.42/. Заслухавши думку представника позивачів, представника відповідача, третьої особи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання права власності є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Стаття 41 Конституції України визначає, що право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року, визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. ст. 328, 392 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд встановив, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , копія якого міститься в матеріалах справи /арк.спр.12/. Після смерті [PERSON] , позивачі звернулися до нотаріуса Третої Львівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) з заявами про прийняття спадщини. Згідно письмової відповіді від 17.01.2022 за №97/02-14, 98/02-14 [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) роз`яснено, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] їм необхідно звернутися до суду з позовною заявою за правилами позовного провадження. Суд встановив, що позивачі є дітьми покійного [PERSON] і є спадкоємцями за законом. Згідно довідки №76/2008 від 20.10.2008 [PERSON] є членом ЖБК №224 у місті Львові і йому належить у цьому кооперативі квартира [ADDRESS] , який зданий в експлуатацію в 1993 році. Член кооперативу [PERSON] повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру в 1995 році /арк.спр.15/. 31.08.1994 року [PERSON] видано ордер №7853 на квартиру [ADDRESS] на склад сімї 4-ри особи, в т.ч і позивачів та третю особу /арк.спр.17/. Згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] квартира розташована на 10 поверсі та складається з трьох житлових кімнат площею 39.2, кухні площею 8,1кв.м., ванної кімнати площею 2,6кв.м., загальна площа квартири 66,7кв.м. /арк.спр.18-19/. У відповідності до ч.2,3 ст.384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. З свідоцтва про розірвання шлюбу від 14.10.1999 серія [NUMBER] вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 14.10.1999, актовий запис 447 /арк.спр.21/. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилося і правовстановлюючий документ відсутній, питання про належність цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) вирішується в судовому порядку. В судовому засіданні [PERSON] не заперечувала щодо задоволення позовних вимог та пояснила, що немає наміру звертатися до суду щодо визнання права власності на квартиру. За змістом глави 87 ЦУ України прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. Відповідно до ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268, 1269, 1270ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, враховуючи те, що позивачі виявили бажання оформити право на спадкове майно, в нотаріальному порядку не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; представник відповідача поклався на розсуд суду та проти задоволення позову не заперечив, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved