Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

25.10.2021 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання договору та зобов`язання до вчинення дій. В позовній заяві вказував на те, що в 2014 року між ним та ФОП [PERSON] був укладений трудовий договір, згідно якого він був прийнятий на роботу на посаду водія. У 2005 році він звільнився з даної посади за згодою сторін, та повністю припинив трудові відносини з відповідачем. 16.07.2018 року він був прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів у транспортний цех ПрАТ «Полтавський турбомеханічний завод». 01.07.2021 року за згодою сторін він був звільнений з цієї посади, після чого він вирішив стати на облік до Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості з метою отримання пропозиції щодо працевлаштування, а також отримати допомогу по безробіттю, проте йому було відмовлено в наданні статусу безробітного, а також відмовлено стосовно взяття на облік ПМФ Полтавського обласного центру зайнятості, так як його трудовий договір з ФОП [PERSON] , складений у 2004 році до цього часу не розірвано. На даний час ФОП [PERSON] офіційно припинила свою діяльність. В зв`язку з чим просив суд трудовий договір між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та ним, зареєстрований у Полтавській міській філії Полтавського обласного центру зайнятості розірвати. Зобов`язати Полтавську міську філію Полтавського обласного центру зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та ним, зареєстрований у Полтавському обласному центрі зайнятості, та внести запис до його трудової книжки. Зобов`язати Полтавську міську філію Полтавського обласного центру зайнятості надати йому статус безробітного з дня його першого особистого звернення до цієї установи з наданням всіх необхідних документів, а саме з 15.07.2021 року. 15.03.2022 року судом відкрито провадження по справі та призначено по справі підготовче судове засідання. В судове засідання [PERSON] не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, щодо розгляду справи в попередньому судовому засіданні не заперечувала. Третя особа Полтавська міськрайонна філія Полтавського обласного центру зайнятості в судове засідання свого представника не направила, попередньо надали клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, а також у зв`язку з визнанням позовних вимог відповідачем про розгляд справи в попередньому судовому засіданні. Судом встановлено, що в 2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений трудовий договір, згідно якого позивач був прийнятий на роботу на посаду водія. У 2005 році позивач звільнився з даної посади за згодою сторін, та повністю припинив трудові відносини з відповідачем. 16.07.2018 року позивач був прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів у транспортний цех ПрАТ «Полтавський турбомеханічний завод». 01.07.2021 року за згодою сторін [PERSON] був звільнений з вищевказаної посади, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача. Після чого [PERSON] вирішив стати на облік до Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості з метою отримання пропозиції щодо працевлаштування, та отримання допомоги по безробіттю, проте йому було відмовлено в наданні статусу безробітного, а також відмовлено у взятті на облік ПМФ Полтавського обласного центру зайнятості, оскільки його трудовий договір з ФОП [PERSON] , укладений у 2004 році до цього часу не розірвано. Як встановлено судом, на даний час ФОП [PERSON] офіційно припинила свою діяльність. Статтею 43 Конституції України проголошено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку вільно погоджується та закріплено гарантії реалізації права на працю, що включає право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до ст. 24 КЗпП України - трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно з Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично не існують, процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, відповідач не з`являється в службу зайнятості для зняття з реєстрації трудового договору, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги про зобов`язання Полтавського міськрайонного центру зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір, то при вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, є підставою для зняття договору з реєстрації. Тому вимоги позивача щодо зобов`язання Полтавської міської філії Полтавського обласного центру зайнятості надати [PERSON] статус безробітного з дня його першого особистого звернення до цієї установи з наданням всіх необхідних документів, а саме з 15.07.2021 року заявлені безпідставно, не відповідають способам захисту порушеного права та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України позивача звільнено від сплати судового збору, тому з відповідача необхідно стягнути 908,00 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial