Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свою заяву обґрунтовує тим, що 27 жовтня 1984 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб Новоукраїнською сільською радою Рівненського району Рівненської області. 03 березня 2011 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради видано свідоцтво про право власності серії [NUMBER] , відповідно до якого було приватизовано кімнату [ADDRESS] , загальною площею 17,6 м. кв. 15 червня 2011 року зареєстровано право власності на вказану вище кімнату, за: [PERSON] : 1/3 частка, форма власності - приватна спільна часткова; [PERSON] : 1/3 частка, форма власності - приватна спільна часткова; - [PERSON] : 1/3 частка, форма власності - приватна спільна часткова. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Станом на день смерті [PERSON] проживав разом з заявницею у кімнаті [ADDRESS] . Після смерті чоловіка заявниці у 2011 році вона зверталась до Державної нотаріальної контори за консультацією з приводу прийняття спадщини, де їй роз`яснили, що вона спадкоємець першої черги оскільки є дружиною померлого, проживала разом із ним на день його смерті (тобто на час відкриття спадщини) не відмовилась від спадщини, а тому відповідно до ст. 1261 та ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, може звернутися за видачею свідоцтва про право на спадщину протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. У 2021 році заявниця звернулась до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу, з питанням оформлення спадщини та отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка [PERSON] . При вивченні документів нотаріус з`ясував, що за 7 (сім) днів до своєї смерті [PERSON] знявся з реєстраційного обліку та ніде не прописався а тому неможливо видати їй свідоцтво про право на спадщину, оскільки із наданих нотаріусу документів не вбачається, що на час відкриття спадщини вона проживала разом із померлим. Проте це не відповідає дійсності, оскільки фактично заявниця та [PERSON] розлучені не були та проживали разом, незважаючи на те, що чоловік виписався із помешкання незадовго до своєї смерті, що може підтвердити свідок - [PERSON] , який на час вказаних обставин проживав по сусідству, а саме у [ADDRESS] . Саме по собі встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини дозволить заявниці довести, що вона проживала разом зі своїм чоловіком на момент його смерті, та дасть можливість оформити спадок та отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, а саме на 1/3 частки кімнати [ADDRESS] , що належала [PERSON] на праві спільної часткової власності. Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву, в якій просить розгляд справи прроводити без її участі, заяву про встановлення факту підтримала з підстав, викладених у ній. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити заяву про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні викликаний свідок [PERSON] підтвердив факт проживання заявниці та її чоловіка до моменту його смерті - [INFO] . Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, заслухавши свідка, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Новоукраїнською сільською радою Рівненського району Рівненської області 13.07.2011, актовий запис № 19, чоловік заявниці [PERSON] помер [INFO] . Згідно з копією свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого 03 березня 2011 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, було приватизовано кімнату [ADDRESS] , загальною площею 17,6 м. кв. 15 червня 2011 року зареєстровано право власності на вказану вище кімнату, за: [PERSON] : 1/3 частка, форма власності - приватна спільна часткова; [PERSON] : 1/3 частка, форма власності - приватна спільна часткова; - [PERSON] : 1/3 частка, форма власності - приватна спільна часткова. Згідно з ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до положень частини третьої ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявляв про відмову від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він може одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, подавши відповідну заяву. Заявниця звернулася до нотаріальної контори, де їй у видачі свідоцтва було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для звернення з заявою про прийняття спадщини та роз`яснено право звернутися до суду із заявою для встановлення факту, що вона проживала разом зі спадкодавцем до дня його смерті. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємиці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Метою встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підтвердження факту прийняття спадщини. Оскільки докази справи підтверджують факт постійного проживання заявниці разом зі своїм чоловіком - спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: кімната [ADDRESS] , вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved