Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

24.12.2021 року позивачка [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного. суду Одеської області з позовною заявою до Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на частку домоволодіння в порядку спадкування, згідно якої позивачка просить: \~ \~ \~ \~Визнати за [PERSON] , в порядку спадкування право власності на 68/І00 часток домоволодіння під [ADDRESS] , що в цілому складається з житлового будинку літ.«А», житлового будинку літ. «Б», житлового будинку літ.«В», сараїв літ. «Г», «Д», «Е», «Ж», «К», «М», «П», «З», «С», вбиральні літ. «О», сараю-гаражу літ. «Р», гаражу літ. «Т», споруд № 1, усього загальною площею 843,1 кв.м, житловою площею 309,0 кв.м, які належали померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 09.07.2013 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіною Л.С., зареєстрованого в реєстрі за № 913, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 5886694 від 09.07.2013 року. Позивачка [PERSON] вказує, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується випискою із свідоцтва про смерть, що зареєстрована у відділі РАГС Естонії за «1-11-2021/3923 від 15.03.2021 року. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 68/100 часток домоволодіння під [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачці [PERSON] , належне йому майно, розташоване на території Білгород-Дністровської міської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області. Після смерті [PERSON] , позивачка вчасно у передбачений законодавством строк звернулася до нотаріальної контори в м. Талліни з заявою про прийняття спадщини, після чого заяву з належним чином оформленими документами було направлено до Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини за заповітом, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67056198 від 29.10.2021 року, виданим Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою, і є єдиною спадкоємницею майна померлого. На теперішній час спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] № 406/2021 перебуває в Білгород-Дністровській міській державній нотаріальній конторі за адресою вул.Олімпійська,12 у м.Білгород- Дністровській Одеської області. Після спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини я звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про спадщину за заповітом, але через відсутність оригіналів правоустановлюючих документів на нерухоме майно, належне померлому, мені 15.12.2021 року вручили відмову з рекомендацією звернутися до суду. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.12.2021 року відкрито провадження по справі № 495/10636/21 за позовом [PERSON] до Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на частку домоволодіння в порядку спадкування. У судове засідання позивачка, не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Представник відповідача Білгород-Дністровської міської ради надав до суду відзив, де просив розгляд справи проводити без присутності представника міської ради, рішення просив прийняти у відповідності до чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши всі представлені докази та обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] належало 68/І00 часток домоволодіння під [ADDRESS] , що в цілому складається з житлового будинку літ.«А», житлового будинку літ. «Б», житлового будинку літ.«В», сараїв літ. «Г», «Д», «Е», «Ж», «К», «М», «П», «З», «С», вбиральні літ. «О», сараю-гаражу літ. «Р», гаражу літ. «Т», споруд № 1, усього загальною площею 843,1 кв.м, житловою площею 309,0 кв.м, які належали померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 09.07.2013 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіною Л.С., зареєстрованого в реєстрі за № 913, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 5886694 від 09.07.2013 року. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачці [PERSON] належне йому майно, розташоване на території Білгород-Дністровської міської ради, Білгоролд-Дністровського району Одеської області. Більше спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. У п. 20 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, зазначено, що за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Той факт, що позивачка [PERSON] з померлим [PERSON] були родичами, а саме донькою та батьком, який проживав з нею та оставив заповіт на її ім`я, вона вчасно в передбачений законодавством строк звернулася до нотаріуса та вчинила всі необхідні дії для прийняття та оформлення спадщини. \~ \~ \~ \~Так,\~після смерті [PERSON] відкрилася спадщина\~у вигляді 68/І00 часток домоволодіння під [ADDRESS] , що в цілому складається з житлового будинку літ.«А», житлового будинку літ. «Б», житлового будинку літ.«В», сараїв літ. «Г», «Д», «Е», «Ж», «К», «М», «П», «З», «С», вбиральні літ. «О», сараю-гаражу літ. «Р», гаражу літ. «Т», споруд № 1, усього загальною площею 843,1 кв.м, житловою площею 309,0 кв.м, які належали померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 09.07.2013 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіною Л.С., зареєстрованого в реєстрі за № 913, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 5886694 від 09.07.2013 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) в фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно, ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, які протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] позивачка [PERSON] не заявила відмови від спадщини, спадкове майно фактично перейшло у її розпорядження. Відповідно до ч.2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті останнього. Отже, права [PERSON] , як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved