Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 06 травня 1999 року між покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON] на Павлоградській товарній біржі Дніпропетровської області за реєстровим № 5/03-НДТ було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна: житлового будинку загальною площею 58,2 кв. м., житловою пдощею 48,6 кв.м. з господарчими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , сплативши продавцю 12450,00 грн. Вказаний правочин нотаріусом не посвідчувався. [INFO] [PERSON] померла. За життя [PERSON] заповіт не склала. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину, але нотаріус відмовила їй у вчинені нотаріальних дій, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна від 06 травня 1999 року не був посвідчений нотаріально. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна будинку [ADDRESS] , укладений 06 травня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований на Павлоградській товарній біржі за реєстровим № 5/03-НДТ, судові витрати залишити за нею. Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 06 травня 1999 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна: жилого будинку [ADDRESS] , який зареєстрований 06 травня 1999 року Павлоградською товарною біржею за № 5/03-НДТ. Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 5/03-НДТ від 06 травня 1999 року було зареєстровано в міжміському колективному БТІ м. Тернівка 15 травня 1999 року та записано у реєстровій книзі під № 15-153/1961. Відповідно свідоцтва про смерть, виданого 16 грудня 2020 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) актовий запис № 382, [PERSON] померла [INFO] . Згідно довідки начальника відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради від 05 листопада 2021 року вих. № 4386, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та разом з нею на день смерті нікого зареєстровано не було. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом ЗАГС м. Павлоград, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження, видане 12 лютого 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Юр`ївського районного управління юстиції у Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] одружилися 12 лютого 2005 року, актовий запис № 02, прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтока З.В. від 08 жовтня 2021 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , який придбаний на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований 06 травня 1999 року за реєстраційним номером 5/03-НДТ відділом Павлоградській товарної біржі в м. Тернівка, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не був посвідчений нотаріально. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих\~учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 227 ЦК України (1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 47 ЦК України (1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Однак сторонами при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна, який був зареєстрований Павлоградською товарною біржею 06 травня 1999 року за №5/03-НДТ, вказана вимога щодо нотаріального посвідчення не була дотримана. Згідно ст. 220 ЦК України у разі\~недодержання сторонами\~вимоги закону\~про нотаріальне\~посвідчення договору\~такий договір\~є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 1\~ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. У Рішенні Європейського Суду від 29 листопада 1991 року у справі «Пайн Велей Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам. Отже, відповідно до Закону України «Про товарну біржу» позивач не надала суду жодного належного та допустимого доказу того, що покупець [PERSON] та продавець [PERSON] на час укладання та реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна на Павлоградській товарній біржі, були членами Павлоградської товарної біржі. Натомість, в судовому засіданні знайшов факт щодо домовленості та виконання [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] всіх істотних умов договору, [PERSON] фактично володіла об`єктом нерухомості, договір купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований в Тернівському БТІ за №15-153/1961 від 18 травня 1999 року та не визнавався недійсним. Отже,суд вважає за необхідне позов про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06 травня 1999 року, зареєстрованого Павлоградською товарною біржею за № 5/03-НДТ, задовольнити. У зв`язку\~з тим,\~що позивач\~не наполягає\~на стягненні\~з відповідача\~судового збору,\~що є\~її правом,\~суд при\~ухваленні рішення\~зазначене питання\~не розглядає.

Outcome: approved