Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Позивач ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, посилаючись на те, що між [PERSON] та АСК «ОМЕГА» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4838553 (строк дії з 12.11.2018 по 11.11.2019), за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «DAEWOO», д.н.з [NUMBER] . 17.08.2019 у м.Умань сталася ДТП, у якій відповідач, керуючи забезпеченим ТЗ та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не надав перевагу в русі автомобілю «OPEL», д.н.з [NUMBER] , чим створив аварійну ситуацію, внаслідок чого автомобіль «OPEL» отримав механічні пошкодження. У момент ДТП відповідач перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 3/705/1898/19 від 09.12.2019 та його визнано винним у настанні ДТП. У зв`язку із настанням ДТП у АСК «ОМЕГА» виник обов`язок по відшкодуванню завданих збитків потерпілій особі - [PERSON] , який є власником транспортного засобу «DAEWOO», д.н.з [NUMBER] . 04.12.2019 [PERSON] звернувся до АСК «ОМЕГА» із заявою про виплату страхового відшкодування у порядку ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 01.06.2020 на підставі страхового акту № 712-14394, розрахунку страхового відшкодування, звіту № 14056 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 29.08.2019 АСК «ОМЕГА» було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі у розмірі 30 140,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1453 від 01.06.2020. Позивач відшкодував [PERSON] заподіяну внаслідок ДТП шкоду, тому вони на підставі абзацу «а» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» отримали право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 30140,01 грн. 15.02.2021 позивачем було направлено відповідачу досудову вимогу, у якій повідомили про необхідність сплати в порядку регресу коштів у розмірі 30 140,01 грн., однак відповідач не здійснив оплату до цього часу. На підставі вищевикладеного вони змушені були звернутися до суду із позовом про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Ухвалою судді від 31.01.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками. 21.02.2022 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому вказано, що він не отримував від позивача досудову вимогу, не був повідомлений про проведення технічного огляду КТЗ, власником якого є [PERSON] , та про проведення та результати визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ [PERSON] .. Також позивачем не надано копії доручення [PERSON] на укладення договору СК «Омега» з ТОВ «ЕАК Фаворит». Позивач не надав жодного документу на підтвердження фактичних витрат [PERSON] на купівлю необхідних деталей та відновлювального ремонту, на основі яких здійснювався розрахунок страхового відшкодування. Відсутність зазначених вище документів, а також неузгодженість інформації, зазначеної в наданих позивачем документах, ставить під сумнів правомірність вимог позивача. Позивачем надано протокол огляду колісного транспортного засобу № 14056, на основі якого складена калькуляція вартості відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ. Зазначає, що протокол не містить інформації щодо призначеного страховиком представника (працівника або експерта) для огляду колісного транспортного засобу. Протокол містить підпис та ПІБ [PERSON] як власника КТЗ, а також один підпис без ідентифікації особи, яка провела огляд. Тобто, протокол не містить ПІБ та підпис представника страховика, який здійснив огляд КТЗ та склав про це акт (Протокол). Отже, Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 29.08.2019, підготовлений на підставі документу, що не має юридичної сили, та не може бути підставою для оцінки вартості матеріального збитку. Відповідно до наданих позивачем документів [PERSON] подав заяву про відшкодування 04.12.2019, тобто через 3,5 місяці, порушуючи вимогу статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Кошти на відшкодування потерпілій особі були виплачені 01.06.2020, тобто через 5 місяців після прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування, що порушує вимоги статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідач зазначив, що лише через один рік позивач звернувся до суду з вимогою стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. На підставі викладеного вище, відповідач просив суд відмовити у задоволені позову. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та АСК «ОМЕГА» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4838553, строк дії якого з 12.11.2018 по 11.11.2019, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «DAEWOO Nexia», д.н.з [NUMBER] . 17.08.2019 [PERSON] керуючи автомобілем «Daewoo Nexia», д.н.з. [NUMBER] не надав перевагу в русі автомобілю, який наближався з правого боку по головній дорозі, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] , який різко змінив напрямок руху та скоїв наїзд на дерево. 19.08.2019 потерпілий [PERSON] подав до АСК «ОМЕГА» повідомлення по настання страхового випадку від потерпілої особи. 29.08.2019 ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» надала Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] . 09 грудня 2019 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області винесено постанову, якою [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 122 та ч.1 ст. 130 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. У постанові вказано, що [PERSON] 17.08.2019 о 09 год. 25 хв. в м.Умань по вул.. Республіканській, керував автомобілем «Daewoo Nexia», д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Він же, 17.08.2019 о 09 год. 30 хв. в м.Умань по вул.. Республіканській, керуючи автомобілем «Daewoo Nexia», д.н.з. [NUMBER] не надав перевагу в русі автомобілю, який наближався з правого боку по головній дорозі, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] , який різко змінив напрямок руху та скоїв наїзд на дерево. При ДТП автомобіль «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. 04.12.2019 [PERSON] звернувся до АСК «ОМЕГА» із заявою про перерахунок коштів страхового відшкодування. 20.12.2019 АСК «ОМЕГА» складено страховий акт № 712-14394, в якому вказано, що дата настання страхового випадку: 17.08.2019; дата повідомлення про випадок: 19.08.2019; зроблено огляд пошкодженого транспортного засобу та складено акт огляду від 23.08.2019. 20.12.2019 АСК «ОМЕГА» складено розрахунок суми страхового відшкодування та визначено розмір матеріального збитку без ПДВ - 30140,01 грн. 15.02.2021 на адресу [PERSON] було направлено досудову вимогу, в якій вказано, що на підставі страхового акту № 712-14394, розрахунку суми страхового відшкодування 01.06.2020 АСК «ОМЕГА» по даному страховому випадку потерпілому було виплачено страхове відшкодування у розмірі 30140,01 грн., однак відповідач у добровільному порядку завдані збитки не відшкодував. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він, зокрема, керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку. Зокрема, несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, а лише у тому випадку, коли воно позбавляє страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обов`язок виплатити страхове відшкодування. Так, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах від 29 червня 2016 року в справі №6-192цс16, згідно з яким завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП) особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик). Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Так, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1) право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; 2) регрес застосовується після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди. За регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання, зокрема виплати страхового відшкодування (частина шоста статті 261 ЦК України). Таким чином, позивач набув права регресної вимоги до відповідача у відповідності до вищезазначених вимог закону, тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст.ст. 1166,1187,1188,1191,1192 ЦК України, ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved