Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про виділення частки у спільному частковому майні в натурі та визнання права власності на житловий будинок. Позивач в позові посилається на те, що відповідно до рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 1981 року між нею та її колишнім чоловіком [PERSON] був розділений житловий будинок в [ADDRESS] . При розділі за нею було визнано право власності на житло, що складається з кухні площею 11,80 кв. м., кімнати площею 8,60 кв. м., а також на сіни та ганок, що складало 4/7 від ідеальної частки житлового будинку, а за [PERSON] було визнано право власності на 4/10 частини житлового будинку. 25.05.1988 року він отримав свідоцтво про право власності на свою частку житлового будинку та відповідно до договору купівлі-продажу від 03 листопада 1998 року, зареєстрованого Магдалинівською державною нотаріальною конторою, продав своє майно [PERSON] . Право власності позивача на 4/7 частини житлового будинку було зареєстровано в Магдалинівському бюро технічної інвентаризації та внесено в реєстрову книгу за № 1208-5. Рішенням виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року було присвоєно поштову адресу домоволодінню позивача - [ADDRESS]». З метою зареєструвати своє право власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, позивач звернулася державного реєстратора прав на нерухоме майно Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області, але їй відмовили, посилаючись на те, що нею не надано правовстановлюючого документа на цілу частину житлового будинку. Позивач вважає, що має право на виділення своєї частки з спільного часткового майна, що складає 4/7 житлового будинку та господарських споруд, а саме: А - житловий будинок, загальною площею 26.5 кв, житловою площею 8,6 кв. м.; а - сіни. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить виділити 4/7 частини житлового будинку та визнати за нею право власності на житловий будинок. Позивач в судове засідання не з`явилася та надала до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 1981 року між позивачем та [PERSON] був розділений житловий будинок в [ADDRESS] , згідно з яким за позивачем було визнано право власності на житло, що складається з кухні площею 11,80 кв. м., кімнати площею 8,60 кв. м., а також на сіни та ганок, що складало 4/7 від ідеальної частки житлового будинку, а за [PERSON] було визнано право власності на 4/10 частини житлового будинку (а. с. 10-11). Відповідно до договору купівлі-продажу від 03 листопада 1998 року, зареєстрованого Магдалинівською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за № 2284, [PERSON] продав своє майно [PERSON] (а. с. 34-35). Відповідно до інформаційної довідки № 503 від 09 липня 2021 року право власності позивача на 4/7 частини житлового будинку по [ADDRESS] було зареєстровано в Магдалинівському бюро технічної інвентаризації за позивачем та внесено в реєстрову книгу за № 1208-5 (а. с. 13). Відповідно до рішення виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року було присвоєно поштову адресу домоволодінню позивача - «[ADDRESS] (а. с. 6). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] від 06 травня 2021 року, виданого на ім`я позивача, домоволодіння складається з: А - житловий будинок, загальною площею 26,5 кв. м, житловою площею 8,6 кв. м.; а - сіни (а. с. 14-16). Згідно статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною 1, 3 статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Як вбачається з матеріалів справи, житлове приміщення, що належить позивачеві є окремою площею, яка ізольована від приміщень інших співвласників, має окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складає окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу. Приміщення іншого співвласника є також ізольованим. Судом встановлено, що позивач є власником 4/7 частини житлового будинку по [ADDRESS] , має право на виділення своєї частки в натурі. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved