Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом,\~в обґрунтування\~вимог якого\~зазначив,\~що 09 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис за № 91486 про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 16\~968 гривень 17 копійок. Посилаючись на порушення законодавства при вчиненні вказаного виконавчого напису, що полягають у неотримання нотаріусом документів про безспірність боргу та спливу трирічного строку вимоги, позивач просить визнати зазначений виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідач надав суду відзив на позов у якому навів свої доводи і заперечення щодо вимог позивача та просив відмовити в задоволенні позову (а.с. 41 45). Треті особи отримали копію ухвали про відкриття провадження разом із повідомленням про розгляд справи та копією позову з додатками; жодних пояснень суду не надали. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З наданих\~позивачем на\~підтвердження своїх\~вимог копій\~письмових доказів\~вбачається,\~що 09 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис за № 91486 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 16\~968 гривень 17 копійок. Вирішуючи справу по суті, суд керується наступними нормами цивільного законодавства. Згідно із вимогами статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зокрема, відповідно до Розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 в редакції, що діяла станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису, було визначено, що: для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Серед іншого, статтею 89 Закону України «Про нотаріат», встановлено вимоги до змісту виконавчого напису нотаріуса. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна; при цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права, а тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, як і безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідно до вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як наслідок, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості та її розміру. Також, пункт 3.1. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012\~року № 296/5 передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: -якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; -за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, пункт 2.2. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012\~року № 296/5 передбачає, що у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Натомість, у суду відсутні дані про вчинення нотаріусом дій щодо встановлення безспірності заборгованості позичальника за кредитним договором та перевірки нотаріусом дня виникнення права вимоги. Зокрема, як вбачається із змісту письмової претензії № 13844869 від 31 жовтня 2021 року, наданого позивачем на підтвердження своїх вимог, кінцевий термін повернення кредитну 26 лютого 2017 року (а.с. 9). Таким чином, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В. не мала достатніх правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису про стягнення заборгованості з позивача. При цьому, суду не надано документів на підтвердження тієї обставини, що нотаріус перевірив факт існування заборгованості саме за період станом на дату закінчення терміну повернення кредиту. Оскільки,\~вчинений 09 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. за № 91486 виконавчий напис про стягнення заборгованості з позивача не відповідає і суперечить вимогам цивільного законодавства, чим порушує законні права та інтереси позивача, як позичальника, суд приходить до висновку, що порушені майнові права позивача слід захистити шляхом визнання вказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved