Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

10 серпня 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до філії «Южноукраїнська ДЕД» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені у сумі 36284,16 грн. з відрахуванням із вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 07 вересня 2004 року по 01 лютого 2021 року працював в Філії «Южноукраїнська ДЕД» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на посаді водія. 07 травня 2021 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області винесено судовий наказ у справі № 486/690/21, яким стягнуто з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 83346,25 грн.. Зазначений судовий наказ перебуває на виконанні в органах Державної виконавчої служби, але до теперішнього часу заборгованість із заробітної плати не погашено. Просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01.02.2021 року по 06.08.2021 року включно, в сумі 36284,16 грн., з відрахуванням із вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів, а також судові витрати у сумі 908,00 грн.. Ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 вересня 2021 року, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву з проханням здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися шляхом направлення повісток рекомендованими листами з повідомленнями на адресу зазначену у позові. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відзиву на позовну заяву, чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Із записів трудової книжки позивача, судом встановлено, що з 07 вересня 2004 року [PERSON] прийнято на посаду водія до філії «Южноукраїнська ДЕД» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».01 лютого 2021 року позивача звільнено зі займаної посади за ст. 38 КЗпП України, про що роботодавцем внесено відповідний запис до трудової книжки (а.с. 4-6, 7). 07 травня 2021 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області винесено судовий наказ у справі № 486/690/21, яким стягнуто з філії «Южноукраїнська ДЕД» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 83346,25 грн. (а.с. 8). 07 липня 2021 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кусовим Ю.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65999754 з виконання вищезазначеного судового наказу (а.с. 10). Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Згідно ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Відповідно до ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру. Філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відокремлений підрозділ юридичної особи - це філія, інший підрозділ юридичної особи, що знаходиться поза її місцезнаходженням та виробляє продукцію, виконує роботи або операції, надає послуги від імені юридичної особи, або представництво, що здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Згідно з ч. 4 ст. 4 та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відокремлені підрозділи юридичної особи не підлягають державній реєстрації. В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, такі відомості щодо юридичної особи, як ідентифікаційний код юридичної особи, дані про відокремлені підрозділи юридичної особи. Філія «Южноукраїнська ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК«Автомобільні дороги України» не є юридичною особою. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України (наразі статтею 51 ЦПК України). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов. Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача. Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача. Таким чином, філія «Южноукраїнська ДЕД» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», не будучи юридичною особою, сама по собі не може виступати боржником за судовим рішенням, тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Філії «Южноукраїнська ДЕД» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені слід відмовити. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed