Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

12.01.2022 року адвокат Гаврилюк Т.А., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області померла бабуся позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне їй майно, що складалося з житлового будинку [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла мати позивача [PERSON] та за нею визнано право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.08.2019 року у справі №484/2803/19, яке набрало законної сили13.09.2019 року. Проте, зареєструвати своє право власності на нього в установленому законом порядку вона не встигла в зв`язку зі смертю. Так, [INFO] в м. Первомайськ Миколаївської області померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, що складалося з житлового будинку [ADDRESS] . Спадщину після смерті матері прийняв її син позивач по справі шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Мовчана А.С. Відповідач [PERSON] був зареєстрований на день смерті разом із померлою [PERSON] , проте не проживав з нею, а тому не вважає себе таким, що прийняв спадщину. Заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав, оформляти спадщину після смерті своєї матері не бажає та не заперечує проти того, щоб спадщину отримав позивач. Отже єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач по справі. Однак, приватний нотаріус Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Мовчан А.С. в усній формі відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Представниця позивача зазначає, що наявність чи відсутність постанови нотаріуса не є саме по собі підставою для звернення до суду за захистом своїх прав. Істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав необхідно виходити з того, що у спадкоємця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня. Дане твердження узгоджується з правовою позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 27.02.2019 року у справі №369/8878/16-ц "Щодо надання оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини не видачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину". З урахуванням зазначених обставин представниця позивача просила визнати за [PERSON] право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач та його представниця не з`явились, представниця позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та у відсутність її довірителя, просила позов задовольнити в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач просить розглянути справу без його участі, позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення, наслідки визнання позову відомі. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області у віці 76 років померла [PERSON] , про що 03.11.2018 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області складено відповідний актовий запис №914, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.11.2018 року (а.с. 12). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS] , який належав їй на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 24.11.1997 року Первомайською філією Південної товарної біржі за №1944, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.12.2021 року №291410034, номер запису про право власності/довірної власності: 24259732 (а.с. 19). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.01.1965 року Красногвардійським Рай ЗАГСом м. Дніпропетровська, актовий запис №13 від 07.01.1965 року, де в графі батьки записані батьком [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17.04.2019 року №00022643444, де в графі відомості про дружину вказано дошлюбне прізвище " [PERSON] ", прізвище після державної реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 14,15). Житловий будинок [ADDRESS] належав матері позивача [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.08.2019 року по справі №484/2803/19, яке набрало законної сили 13.09.2019 року (а.с. 16, 17). Однак за життя [PERSON] не встигла зареєструвати за собою право власності. [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області у віці 56 років померла [PERSON] , про що 29.01.2021 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено відповідний актовий запис № 106, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.01.2021 року (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , яку фактично прийняв її син [PERSON] шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Мовчана А.С., яким було зареєстровано спадкову справу №08/2021 після смерті [PERSON] , про що свідчить копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.02.2021 року №63372756 (а.с. 18). Інший син померлої [PERSON] відповідач по справі [PERSON] , хоча і був зареєстрований на день смерті разом із померлою [PERSON] , проте не проживав з нею, а тому не вважає себе таким, що прийняв спадщину. Заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав, оформляти спадщину після смерті своєї матері не бажає та не заперечує проти того, щоб спадщину отримав позивач. Однак, на підставі ст. 49 Закону України "Про нотаріат" приватний нотаріус Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Мовчана А.С. в усному порядку відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з ненаданням документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно спадкодавця. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. За ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, єдиними спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] . Для оформлення спадщини в нотаріальній конторі нотаріусу необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок. У позивача такі документи відсутні, а зареєструвати право власності на померлу людину неможливо.. Як роз`яснив Пленум ВСУ у пункті 23 своєї постанови № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Наявність чи відсутність постанови нотаріуса не є саме по собі підставою для звернення до суду за захистом своїх прав. Істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав необхідно виходити з того, що у спадкоємця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня, що відповідає правовій позиції викладеній у Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі №369/8878/16-ц "Щодо надання оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини не видачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину". Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] і в даному випадку не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у нього виникло у зв`язку із смертю [PERSON] , з врахуванням визнання позову відповідачем, позов є законним і обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню.

Outcome: approved