Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що квартира [ADDRESS] забезпечується послугами з централізованого опалення, що надає позивач. З 01.06.2014 року по 01.10.2021 року відповідачі в повному обсязі не сплачували кошти за надані позивачем послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 39613,74 грн. боргу за спожиті послуги з централізованого опалення. Позивач просить стягнути [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення відповідно до частки\~кожного з\~відповідачів у\~праві спільної\~часткової власності та витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви. Так, з [PERSON] просить стягнути заборгованість за спожиті\~послуги з\~централізованого опалення в розмірі 29710,30 грн. та судовий збір у розмірі 1702, 50 грн., з [PERSON] просить стягнути заборгованість за спожиті\~послуги з\~централізованого опалення в розмірі 9 903,44 грн. та судовий збір у розмірі 567,50 грн. Відзив на позов відповідачі до суду не подали. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду подав заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в тому шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляли. Згідно із ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення, наданого КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано особовий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира [ADDRESS] перебуває в спільній частковій власності [PERSON] (3/4 частки квартири), [PERSON] (1/4 частки квартири) /а.с. 3/ Отже, відповідачі, є споживачами послуг з централізованого опалення, які надає позивач за адресою: [ADDRESS] та від отримання послуг не відмовлялися. Проте вони не проводили своєчасно та в повному обсязі оплату за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.06.2014 року по 01.10.2021року, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка з урахуванням часткової оплати після пред`явлення позову, становить 39613,74 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, що передбачено ст. 81 ЦПК України. Відповідно до ст.\~322\~ЦК\~України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Статтею 525\~ЦК\~України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін (ст. 162 ЖК України). Відповідно до Закону України\~«Про\~житлово-комунальні\~послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 1 ст.\~7\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.\~7\~цього\~Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду № 285/4671/15-ц від 14.01.2019 року. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). За змістом ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаним із спільним майном ( стаття 360 ЦК України). Оскільки квартира [ADDRESS] , куди надаються позивачем послуги теплопостачання, перебуває у спільній частковій власності відповідачів, кожен із співвласників повинен брати участь у витратах відповідно до розміру своєї частки у праві власності, частки обох відповідачів не є рівними (по ѕ та ј ), у зв`язку з чим заборгованість за такі послуги слід стягнути відповідно до частки відповідача у праві спільної часткової власності. З огляду на те, що в добровільному порядку заборгованість відповідачами не сплачена повністю, суд стягує з відповідачів на користь позивача вказану суму заборгованості відповідно до частки кожного відповідача у праві спільній частковій власності, а саме: [PERSON] , якій на праві власності належить ѕ квартири (за адресою: [ADDRESS] )\~29\~710,\~30\~грн.\~;\~з [PERSON] ,\~ якій на праві власності належить ј квартири (за адресою: [ADDRESS] ) 9 903,44 грн. \~При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 1 ст. 141 ЦПК з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved