Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-24 00:00:00

В провадженні Великобагачанського районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа № 525/869/21 за позовною заявою [PERSON] до ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКА СЕЛИЩНА РАДА, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД", про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування права власності. Рішенням від 18 квітня 2022 року у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] відмовлено, однак при його ухваленні не було вирішено питання щодо судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 21 квітня 2022 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Бондаренко О.В. на адресу суду направлено заяву про ухвалення додаткового рішення, детальний опис робіт, Акт надання послуг. Відповідно до ст. 246 ЦПК України у рішенні суду від 18.04.2022 було вирішено призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 25 квітня 2022 року. В судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, представник другого відповідача по справі надіслали заяву про проведення судового засідання за його відсутності (том 2 а.с. 110). Стороною позивача подано до суду клопотання про відмову у задоволенні заяви про оплату правничої допомоги адвоката з мотивів того, що на адресу сторони позивача не надіслано відповідних матеріалів стороною другого відповідача. Дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази понесених витрат на правову допомогу, суд встановив наступне. 18 квітня 2022 року Великобагачанським районним судом Полтавської області було ухвалено рішення по цивільній справі № 525/869/21 за позовною заявою [PERSON] до ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКА СЕЛИЩНА РАДА, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД", про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування права власності, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки у задоволенні позову відмовлено, витрати які понесла відповідач на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з позивача на її користь. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19). Як вбачається з матеріалів цивільної справи, у ній наявний ордер на надання правової допомоги [PERSON] адвокатом Бондаренко О.В. (том 1 а.с. 126). В акті приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги та послуг адвоката наведено перелік наданих [PERSON] послуг та надано розрахунок вартості робіт на загальну суму 6500 гривень (том 1 а.с. 127, 128, том 2 а.с. 86-89). Відповідно до Квитанції № 593301 від 09.09.2021 року [PERSON] сплатила адвокату Бондаренко О.В. 6000,00 гривень (том 1 а.с. 129). Враховуючи дотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, а саме, оскільки розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, суд вважає заявлену суму витрат обґрунтованою, у зв`язку із чим задовольняє заяву в обсязі коштів, які були передані адвокату, а саме в сумі 6000,00 гривень, як зазначено у наданій квитанції, що долучена до матеріалів справи. Відповідно до стаття 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокату діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Невичерпний перелік видів адвокатської діяльності наведений у ст. 19 цього ж закону, серед яких, у тому числі: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Суд зазначає, що позивач не є фаховим юристом, а справа не є явно нескладною та малозначною, що не дозволяло позивачеві самостійно представляти власні інтереси у суді. Стороною відповідача надано достатні докази на підтвердження розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу у строки, що передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у тому числі: договір про надання правової допомоги та послуг адвоката № 39 від 09.09.2021 року, розрахунок вартості правової допомоги наданих [PERSON] на стадії судового розгляду в суді першої інстанції, акт приймання - передачі наданих послуг, копію квитанції про надання правової допомоги у розмірі 6000,00 гривень. Щодо позиції сторони позивача, що стороні було не надіслано відповідних документів, що стосуються розгляду даного питання, то суд зазначає, що матеріали справи містять відповідне підтвердження передачі грошових коштів адвокату відповідача ще на стадії підготовчого судового засідання, грошові кошти передано адвокату в сумі 6000,00 гривень, про зазначені судові витрати на правову допомогу стороні позивача було відомо, ще до початку судового розгляду по справі. Таким чином, суд вважає безпідставними та відхиляє доводи відповідача про ненадання відповідачем підтверджуючих документів щодо проведення правової допомоги завчасно, що унеможливило ознайомитися із даними доказами стороні позивача. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд уважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з позивача на користь другого відповідача, понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень, саме у такій сумі, передача якої підтверджена матеріалами цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved