Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 29 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з позовом, в якому просив: - визнати незаконним та скасувати наказ АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» від 12 лютого 2021 року №571Б/1001 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; - визнати незаконним та скасувати наказ АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» від 12 лютого 2021 року №572Б/1001 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; - визнати незаконним та скасувати наказ АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» від 16 лютого 2021 року №620Б/1001 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; - визнати незаконним та скасувати наказ АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» від 05 квітня 2021 року №1350б/1001 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення»; - поновити [PERSON] на роботі на посаду механіка Васильківської групи дільниці механізації та транспорту автотранспортного цеху АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі»; - стягнути з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05квітня 2021 р. до дня поновлення на роботі; - стягнути з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь [PERSON] 20 000,00 грн. компенсації моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він працював в АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на посаді начальника автотранспортного цеху, 12 жовтня 2020 р. був переведений на посаду механіка Васильківської групи дільниці механізації та транспорту автотранспортного цеху. 12 лютого 2021 р. він був ознайомлений з наказом від 12 лютого 2021 року №571Б/1001 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким йому оголошено догану. Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності є виявлені факти незаконного відбору палива підлеглими позивачу водіями автотранспортного цеху відповідача. Позивач вважає вказаний наказ незаконним, оскільки не було правових підстав для його винесення, так як виявлення фактів крадіжки палива не входить до його посадових обов`язків, виявити такі факти він не мав можливості, охорона майна покладена на інший структурний підрозділ. До обов`язків позивача належало лише контроль за дотриманням лімітів пального, які порушені не були. Також 12 лютого 2021 року позивач був ознайомлений з наказом від 12 лютого 2021 року №572Б/1001 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким йому оголошено догану. Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності вказано виявлення за результатами перевірки фактів порушення швидкісного режиму підлеглими позивачу водіями автотранспортного цеху відповідача. Позивач вважає порушення недоведеним, так як факти перевищення швидкості належним чином не встановлені, дані трекерів GPS щодо швидкості транспортних засобів є недостовірними, трекери не введені належним чином в експлуатацію, органами Національної поліції фактів перевищення швидкості водіями не зафіксовано. 16 лютого 2021 року позивач був ознайомлений з наказом від 12 лютого 2021 року №620Б/1001 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким йому оголошено догану. Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності було внесення до акту здачі-приймання робіт (надання послуг) за вересень 2020 з ТОВ «Охоронний холдінг» внесена недостовірна інформація щодо об`єму наданих послуг, завищена кількість працюючих GPS трекерів. З вказаним порушенням не згоден, так як вказана в акті кількість GPS трекерів відповідала фактичній, подальші корегування кількості GPS трекерів в акті була викликана домовленістю між відповідачем та ТОВ «Охоронний холдінг» про виключення з акту GPS трекерів, які працювали, але фактично не використовувались через простій транспортних засобів, на яких вони були встановлені. Наказом № 1350б/1001 від 05 квітня 2021 р. позивач був звільнений на підставі п.\~3 ч. 1 ст.40 КЗпП України за систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Наказ обґрунтований тим, що 09 березня 2021 року директором операційним Відповідача позивачу було надано доручення щодо ознайомлення з наказами та розпорядженнями, з якими позивач відмовився ознайомлюватися та не виконав доручення. Позивач вважає вказаний наказ незаконним так як, наказ №1350б/1001 від 05 квітня 2021 року, оскільки строк виконання доручення спливав 12 березня 2021 року, а доказ невиконання доручення відповідач зазначив Акт відмови від 10 березня 2021 року, проте, відповідачем факт виконання доручення після 12 березня 2021 року, тобто після спливу строку на його виконання, Відповідачем ніяким чином не перевірявся та не фіксувався, наявність порушення відповідачем не встановлена. В день звільнення, 05 квітня 2021 року позивач перебував в стані тимчасової непрацездатності. Позивач вважає, що винесення спірних наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності є наслідком неприязного ставлення до позивача з боку керівництва відповідача. Його звільнення призвело до утрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, він має хронічні хвороби, які потребують постійного прийняття ліків, а тому втрата джерела доходів через незаконні дії Відповідача викликає постійний стрес внаслідок переживань щодо втрати можливості забезпечити себе належним рівнем лікування, тому просив суд стягнути на його користь спричинену моральну шкоду в розмірі 20\~000 грн. (т. 1 а.с.1-9). 29\~червня 2021\~року представник\~відповідача надав\~відзив на позов, в якому вважає позовні вимоги необґрунтованими на підставі наступного. Групою перевірок та розслідувань департаменту з безпеки та виробничо-диспетчерським відділом автотранспортного цеху виявлені факти незаконного відбору палива водіями автотранспортного цеху Товариства, про що складено Акт позапланової перевірки від 05 листопада 2020 року. Безпосередньо до посадових обов`язків позивача на посаді начальника автотранспортного цеху входило: організація, забезпечення, координація підпорядкованих працівників, контроль за виконання посадових обов`язків, контроль за економним використанням паливно-мастильних матеріалів. Таким чином, відповідачем було правомірно винесено наказ від 12 лютого 2021 року №571Б/1001 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». За період з серпня по жовтень 2020 року виробничо-диспетчерським відділом автотранспортного цеху проведена позапланова перевірка виконання Правил дорожнього руху України водіями при управлінні транспортними засобами товариства, за результатами якої виявлені факти порушень швидкісного режиму водіями, про що складено Акт перевірки №190а від 19 жовтня 2020. Трекери GPS, що використовувались відповідачем не підлягають провірці, відповідач є власником транспортних засобів, відповідає за дотриманням своїми працівниками безпечної швидкості руху та має право здійснювати контроль за дотриманням водіями ПДР. Виявлені порушення могли призвести до загрози безпеки водіїв та пасажирів, а тому відповідачем було винесено наказ від 12 лютого 2021 р. №572Б/1001 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 16 лютого 2021 р. №620Б/1001 було винесено в зв`язку з встановленням внесення до акту здачі-приймання робіт (надання послуг) за вересень 2020 р. №17333 від 30 вересня 2020 року недостовірної інформації, в акті відображено 1191 одиниць працюючих GPS-трекерів, а після проведення з звірки ТОВ «Охоронний холдінг» було отримано акт коригування № 1093 від 01 грудня 2020 до акту здачі приймання робіт (надання послуг) №17333 від 30 вересня 2020 р., в якому кількість об`єктів зменшена на 294 одиниці, тобто об`єм наданих послуг було завищено на зазначену суму коштів. Виявлені порушення призвели до збитків товариства. Щодо скасування наказу № 1350б/1001 від 05 квітня 2021 р., відповідач вказує на те, що 10 березня 2021 року директором операційним відповідача було надано позивачу доручення про ознайомлення з наказами та розпорядженнями, з якими позивач відмовився ознайомлюватись та не виконав доручення. Про факт відмови було складено Акт про відмову від 10 березень 2021 р., яким зафіксована відмова [PERSON] від ознайомлення та виконання доручення директора операційного від 09 березня 2021 р., отже доручення не було прийнято позивачем не лише до виконання, а й до ознайомлення. Позивачем не доведено факт заподіяння моральних та фізичних страждань або втрат нематеріального характеру, не обґрунтовано з чого позивач виходив при визначені розміру заподіяної йому шкоди, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є необґрунтованими та неправомірними (т. 1 а.с.57-70). 20\~липня 2021\~р.\~позивачем було\~надано відповідь\~на відзив, в якому було зазначено, що в Акті позапланової перевірки від 05 листопада 2020 р., на який посилається відповідач як на підставу винесення наказу від 12 лютого 2021 р. №571Б/1001, зафіксував факт незаконного відбору палива, підтвердженого наданим відеозаписом з камер зовнішнього нагляду АЗС, проте до посадових обов`язків Позивача відноситься організація, забезпечення, координація роботи підпорядкованих працівників, контроль за їх належним виконанням посадових обов`язків, контроль за економічним використанням паливно-мастильних матеріалів, а фактично було виявлено привласнення чужого майна, функції охорони якого покладені на покладені на департамент з безпеки. Посадова інструкція Позивача не передбачає його права чи обов`язку звертатись до інших юридичних осіб для отримання таких відеозаписів. Позивач не мав можливості та не був зобов`язаний здійснити дії, які необхідно було здійснити для виявлення незаконного відбору палива, що підтверджує, що виявлені факти не є наслідком недбалих дій Позивача Акт перевірки дотримання швидкісного режиму персоналом при експлуатації транспортних засобів Товариства 190а від 19 жовтня 2020 р., який був підставою винесення від 12 лютого 2021 р. №572Б/1001, не може вважатись належним доказом порушень швидкісного режиму, так як перевищення швидкості водіями, яке вказано в акті були виявлені відповідачем за допомогою GPS навігації згідно програми WIALON, яка містить недостовірні дані щодо встановлених обмежень швидкості, встановити факт перевищення встановлених обмежень швидкості можливо лише після перевірки того, які обмеження швидкості встановлені на конкретній ділянці дороги, відповідно до дорожніх знаків та розмітки, проте такої перевірки не проводилось, не було встановлено чи дійсно обраний водіями швидкісний режим перевищував обмеження швидкості, встановлені на конкретній ділянці дороги, а висновки акту є лише припущеннями. Відповідач не мав повноважень встановлювати факт порушення ПДР. В разі наявності в нього припущень, що водіями було здійснено порушення ПДР, відповідач мав право звернутись до органів Національної поліції для фіксації таких порушень, проте не зробив цього. фіксації порушення ПДР уповноваженим на то органом здійснено не було, встановлення обставин та наявності вини водіїв у порушення ПДР не здійснювалось. В наказі №620Б/1001 від 16 лютого 2021 р. вказано, що факт внесення недостовірних даних до акту було встановлено після проведення звірки з ТОВ «Охоронний холдінг» та отримання акту коригування. Позивач не має повноважень щодо проведення звірок з контрагентами та підписання будь-яких актів, не мав повноважень та можливості перевірити дані щодо обсягів та вартості виконаних робіт, вказані в цьому акті, та не несе відповідальності за їх достовірність. Акт, в разі підписання його лише позивачем не був підставою оплати коштів по договору, так як Позивач не мав відповідних повноважень для здійснення оплати по договорам. Отже, підписанням цього акту Позивач не мав можливості заподіяти Відповідачу збитки, при цьому доказів наявності таких збитків Відповідач не надав. Посилання відповідача на Акт про відмову від 10 березня 2021 р., як на доказ невиконання доручення директора операційного від 09 березня 2021 р., що стало підставою винесення наказу №1350б/1001 від 05 квітня 2021 р., є безпідставним, так як в цьому акті не зафіксовано відмову від виконання доручення, так само, як і невиконання цього доручення, а лише вказано, що позивач відмовився ознайомлюватись з дорученням. Відповідно до вказаного доручення Позивач повинен був ознайомитись з переліченими в ньому наказами та розпорядженнями протягом 11 та 12 березня, а акт складено 10 березня 2021 р (т. 2 а.с.13-21). 26 липня 2021 року відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що пунктом 2.1 посадової інструкції позивача на нього покладено обв`язки щодо організації, забезпечення, координації роботи підпорядкованих працівників, контролю підпорядкованих працівників щодо дотримання трудової дисципліни, належного виконання посадових обов`язків, доведених завдань. Пунктом 2.12 посадової інструкції позивача визначено обов`язок щодо контролю за економним використанням паливно-мастильних матеріалів. Пунктами 2.16 та 2.50 посадової інструкції начальника автотранспортного цеху на позивача було покладено контроль дотримання водіями правил дорожнього руху та чинного законодавства, трудової дисципліни. Згідно п. 2.57 посадової інструкції начальника автотранспортного цеху, він мав забезпечити моніторинг показників за допомогою WIALON (швидкісний режим, списання палива, стоянка транспорту). Згідно листа ТОВ «Охоронний холдінг» від 21 липня 2021 р. позивачу було надано доступ до інформації, що міститься в програмі WIALON. На електронну пошту позивача з програми WIALON здійснювалась автоматична розсилка інформації. Програмою WIALON позивачу надавалась уся необхідна інформація, як щодо перевищення швидкості водіями, так і щодо відмінного від звичайного режиму (показників) використання палива, позивач мав вживати заходів реагування на факти порушень, інформацію про які отримував, проте ним не виконувались посадові обов`язки. Відповідно до п. 2.11., 2.58. посадової інструкції начальника автотранспортного цеху на позивача було покладено контроль при надані послуг/виконання робіт підрядними організаціями, згідно укладених договорів та забезпечення контролю за працездатності трекерів GPS на транспортних засобах Товариства. В акті здачі-приймання виконаних робіт за вересень 2020 р. №17333 від 30 вересня 2020 р. було відображено 1191 одиниць працюючих GPS трекерів на суму 14 292,00 грн, Після проведення звірки з ТОВ «Охоронний холдінг» було отримано акт коригування №1903 від 01 грудня 2020 р., в якому кількість об`єктів зменшена на 294 одиниці та на суму 35 280,00 грн. з ПДВ, тобто об`єм наданих послуг було завищено на зазначену суму коштів. 09 березня 2021 директором операційним позивачу було надано доручення щодо ознайомлення з наказами та розпорядженнями відповідача. Відповідно до акту від 10 березня 2021 р. позивач відмовився від ознайомлення та виконання доручення. Позивач не міг виконати доручення зі змістом якого він відмовився ознайомлюватись та не отримував. (т. 2 а.с.40-44). 11 серпня 2021 р. представником позивача до матеріалів справи було надано пояснення в яких зазначено, що датчики палива були встановлені в баку автомобілів та фіксували зміну рівня палива саме в баку, отже, вони могли зафіксувати злив палива, лише коли він відбувався безпосередньо з баку. Відбір палива водіями полягав не в злитті цього палива з баку автомобіля, а шляхом залиття при заправці автомобіля палива не в бак, а в каністри, отже, датчики рівня пального, встановлені в баку автомобіля, не могли зафіксувати таких дій водіїв, так як паливо до баку взагалі не потрапляло. При цьому, в листі ТОВ «Охоронний холдінг» від 21 липня 2021 р., №1519/07, на який посилається відповідач, вказано, що налаштована автоматична розсилка з ПЗ «WIALON» інформації по зливам палива. Про те, що така розсилка здійснювалась, як зазначає відповідач, в листі нічого не зазначено, також відповідач не надав роздруківок листів з повідомленнями про злив палива водіями. Виявлення дій водіїв, зафіксованих в Акті позапланової перевірки від 05 листопада 2020 р., відноситься до компетенції саме Департаменту з безпеки, а не позивача. Відповідачем разом з запереченнями на відзив надано роздруківки з програми WIALON, в яких зазначена фіксація порушень швидкісного режиму з відображенням місця вчинення порушення, обмеження швидкості руху, що діяли на відповідному відрізку шляху та швидкості руху автомобіля з якою фактично відбувався рух автомобілем. Проте, при розгляді цих роздруківок було виявлено, що вказані в них обмеження швидкості руху не відповідають дійсності, а перевищення встановленого обмеження швидкості не відбувалось Договір з ТОВ «Охоронний холдінг» від 31 січня 2020 № 7611-ДноЕ на надання послуг, не містить в собі зобов`язань Виконавця щодо того, що програмне забезпечення WIALON містить інформацію про встановлені обмеження швидкості та будь-яких гарантій щодо достовірності цієї інформації. Жодних доказів, що в програму WIALON внесені достовірні щодо обмеження швидкості на дорогах України, відповідачем не надано. За відсутності постанов про притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, водії вважають невинуватими, а твердження відповідача про наявність порушень Правил дорожнього руху з їх боку є лише припущенням, здійсненим без достатніх підстав для цього. В наказі №572Б/1001 від 12 лютого 2021 р. зазначено, що Позивач притягається до дисциплінарної відповідальності за факти порушень водіями при управлінні транспортними засобами Товариства швидкісного режиму згідно з розділом 12 ПДРУ. Відповідач в своїх запереченнях посилається на те, що позивачу було надано доступ до інформації, яка міститься в програмі WIALON, а на адресу його електронної пошти здійснювалась розсилка інформації щодо перевищення швидкості, відповідно до п. 2.57. своєї посадової інструкції, позивач мав забезпечити моніторинг показників за допомогою WIALON. Інформацію про перевищення швидкості водіями Позивач отримував в програмі WIALON вже після настання факту такого перевищення. Будь-який причино-наслідковий зв`язок між моніторингом в програмі WIALON фактів перевищення швидкості водіями та цими перевищенням швидкості відсутній. За таких обставин, відповідач не довів, що перевищення швидкості водіями відбувалось внаслідок недбалого виконання Позивачем своїх обов`язків. В Акті від 10 березня 2021 р. зазначено, що позивач відмовився від підпису в ознайомлені з дорученням директора операційного від 09 березня 2021 р. Про відмову від виконання цього доручення, так само, як і про невиконання цього доручення в Акті від 10 березня 2021 р. нічого не зазначено, цей акт не є доказом невиконання розпорядження, а тому у відповідача відсутні підстави стверджувати, що мало місце порушення трудової дисципліни з боку позивача, та відповідно, були відсутні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, отже наказ №1350б/1001 від 05.04.2021 р. є незаконним(т. 2 а.с. 65-71). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 29 квітня 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. ( т. 1 а.с.42). Ухвалою суду від 05 травня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди та задоволено клопотання позивача про витребування доказів (т. 1 а.с. 43-44). 22 липня 2021 р. відповідачем було заявлено клопотання про витребування доказів від Державної установи «Інститут гастроентерології НАМН України» щодо часу звернення позивача до лікаря, встановленого позивачу діагнозу, виду призначеного лікування. Ухвалою суду клопотання було задоволено частково, витребувано від ДУ «Інститут гастроентерології НАМН України» інформацію та документи щодо часу звернення позивача до лікаря, виду призначеного лікування (т. 1 а.с. 33-34). 17 серпня 2021 р. від ДУ «Інститут гастроентерології НАМН України» надійшов лист в якому зазначено, що [PERSON] звернувся до консультативної поліклініки державної установи «Інститут гастроентерології НАМН України» 05 квітня 2021 р., після консультації з лікарем позивачу запропоновано лікування в умовах стаціонару, в 14-30 год. заведено медичну карту. Надані копії титульних листків медичних карт амбулаторного та стаціонарного хворого. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представники відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав зазначених у відзивах та запереченнях. Вислухавши пояснення всіх учасників справи та покази свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Допитані в судовому засіданні свідки показали. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні показав, що він працює інженером ТОВ «Охоронний холдінг»», кількість GPS трекерів, яку обслуговує товариство, визначено договором та змінюється за заявкою користувача, позивач в телефонному режимі в осені 2020 р. звертався до керівництва для корегування кількості GPS трекерів, в подальшому був обмін листами з цього приводу. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні показала, що вона працює головним фахівцем відділу по роботі з персоналом АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», в день звільнення 05 квітня 2021 р. позивач весь день знаходився у відділі кадрів. Про наявність в нього листка тимчасової непрацездатності він не повідомляв. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що ліміти палива встановлювались на підрозділ в цілому та оформлювались наказами. Дотримання лімітів перевірялось по підрозділам. Розподіл обсягів пального між водіями в підрозділі та корегування цих обсягів здійснювалось механіком підрозділу і офіційно не оформлювалось. Використання лімітів пального здійснювалось в заправочних відомостях та додатково за допомогою програми WIALON. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він в листопаді 2020 року працював провідним фахівцем виробничо-диспетчерського відділу автотранспортного цеху АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», в жовтні 2020 року на підставі звітів програми WIALON було виявлено факти злиття палива та перевищення швидкості водіями, що стало підставою проведення перевірок та складання відповідних актів. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні показав, що він в листопаді 2020 року працював провідним фахівцем виробничо-диспетчерського відділу автотранспортного цеху АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», в жовтні 2020 року за допомогою програми WIALON за його участю була проведена перевірка дотримання швидкісного режиму водіями транспортного цеху, було виявлено біля 200 порушень, вчинених приблизно 50 водіями. Ним особисто в день складання Акту перевірки від 19 жовтня 2020 № 190а на службовому автомобілі було здійснено виїзд на місця здійснення порушень, зафіксованих програмою WIALON та перевірено обмеження швидкості на цих ділянках дороги відповідно до встановлених дорожніх знаків. Програма WIALON фіксує рівень пального залитого до баку автомобіля. У випадках розкрадання пального, зафіксованих в Акті позапланової перевірки від 05 листопада 2020 р., паливо до баку автомобіля не потрапляло. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона працює начальником відділу по роботі з персоналом АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», в день звільнення 05 квітня 2021 р. позивач про наявність в нього листка тимчасової непрацездатності не повідомляв. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні показав, що в 2020 році він працював начальником служби по контролю транспорту АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», кількість встановлених GPS трекерів на транспортних засобах відповідача становила 1191 одиницю. В серпні та вересні позивачем в його присутності проводились переговори з ТОВ «Охоронний холдінг» щодо корегування кількості GPS трекерів, причиною корегування була тривала стоянка транспорту. В програмі WIALON внесені застарілі дані щодо встановлених обмежень швидкості на дорогах. Встановлені GPS трекери допускають збої, фіксують швидкість транспорту більше технічно можливої. Під час зміни рельєфу датчики рівня пального в баку автомобіля фіксували злив палива. Свідок [PERSON] , провідний фахівець служби транспорту АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», в судовому засіданні показав, що йому невідомо кому доручалось проведення перевірки дотримання правил дорожнього руху. Фактичні обставини встановленні судом Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 80 ЦП К України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Стаття 43 Конституції України визначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Використання праці жінок і неповнолітніх на небезпечних для їхнього здоров`я роботах забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України: правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до ст. 232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: 1) працівників підприємств, установ, організацій, де комісії по трудових спорах не обираються; 2) працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевірити їх відповідність законові. Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно положень ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Згідно з п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Згідно положень ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.92 р., за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. У своїх постановах Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: - порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; - невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; - невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; - враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; - з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення може минути не більше місяця. Тому для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше (постанов ВС від 26.07.2020 у справі №554/9493/17, постанова ВС від 19.12.2018 у справі №700/63/18, постанова ВС від 03.04.2019 у справі №520/3689/16-ц). Важливим є те, що при звільненні працівника відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України підприємство повинно навести у наказі конкретні факти допущеного працівником невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли. Як вбачається з матеріалів справи, позивач працював в АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на посаді начальника автотранспортного цеху та 12 жовтня 2020 р. наказом № 3329-к був переведений на посаду механіка Васильківської групи дільниці механізації та транспорту автотранспортного цеху (т. 1 а.с. 11 назвороті). Наказом №571Б/1001 від 12 лютого 2021 р. позивачу було винесено догану за неналежне виконання п.п. 2.1., 2.12., 2.57. Посадової інструкції начальника автотранспортного цеху в частині організації, забезпечення, координації роботи підпорядкованих працівників, контролю їх належного виконання посадових обов`язків, контролю за економним використанням паливно-мастильних матеріалів(т. 1 а.с. 127). Вказане дисциплінарне стягнення обґрунтоване тим, що за результатами перевірки групою перевірок та розслідувань департаменту з безпеки та виробничо-диспетчерським відділом автотранспортного цеху виявлені факти незаконного відбору палива водіями автотранспортного цеху Товариства, про що складено Акт позапланової перевірки від 05 листопада 2020 року (т. 1 а.с. 129-133). Відповідно до вказаного Акту, під час цієї перевірки встановлено факти розкрадання палива водіями [PERSON] та [PERSON] , які під час заправки службового автотранспорту на АЗС, частину палива заливали в бак, а частину в каністри. Як слідує з Акту позапланової перевірки та підтверджується показами свідка [PERSON] , паливо, розкрадання якого здійснювалось водіями, не було залито до баку автомобілів, отже датчики рівня палива в баку автомобілів не могли зафіксувати. За таких обставин, посилання відповідача про те, що програмою WIALON позивачу надавалась інформація щодо відмінного від звичайного режиму споживання палива не відповідає дійсності. Згідно з п. 2.12 посадової інструкції начальника транспортного цеху передбачено обов`язок щодо контролю за економним використанням паливно-мастильних матеріалів. При цьому, як слідує з показів свідка [PERSON] , ліміти споживання палива встановлювались на підрозділи в цілому, а не конкретним водіям. Відповідачем не надано доказів того, що водіям, вказаними в Акті позапланової перевірки від 05.11.2020 р. було встановлено ліміти палива, які б вони перевищили, що мав виявити позивач. Відповідно до п. 2.1 Положення про департамент з безпеки, наданого відповідачем, завданнями Департаменту є організація та проведення комплексу заходів, спрямованих на повне, об`єктивне, всебічне дослідження фактів, пошук, виявлення, збір і фіксація доказів причетності працівників Товариства та/або третіх осіб до вчинення неправомірних дій, які завдали збитків інтересам Товариства у будь-якому вигляді. Тобто, виявлення дій водіїв, зафіксованих в Акті позапланової перевірки від 05 листопада 2020 р., відноситься до компетенції Департаменту з безпеки, а не Позивача. Таким чином, відповідачем не доведено, що виявлені факти розкрадання пального були наслідками неналежного виконання позивачем своїх посадових обов`язків. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що №571Б/1001 від 12 лютого 2021 р. про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани винесено з порушенням вимог трудового законодавства, а тому він підлягає скасуванню. Наказом №572Б/1001 від 12 лютого 2021 р. [PERSON] було винесено догану за неналежне виконання п.п. 2.1., 2.16., 2.50., 2.57. Посадової інструкції начальника автотранспортного цеху в частині організації, забезпечення, координації роботи підпорядкованих працівників, контролю їх належного виконання посадових обов`язків, контролю дотримання водіями Правил дорожнього руху (т.1 а.с. 140-141). Вказане дисциплінарне стягнення обґрунтоване тим, що за результатами перевірки згідно Акту перевірки дотримання швидкісного режиму персоналом при експлуатації транспортних засобів Товариства 190а від 19 жовтня 2020 р. виявлені факти порушень водіями при управлінні транспортними засобами Товариства швидкісного режиму згідно з розділом 12 Правил дорожнього руху України за період з серпня по жовтень 2020 р. (т. 1 а.с. 142-144) Як слідує з Акту перевірки дотримання швидкісного режиму персоналом при експлуатації транспортних засобів Товариства 190а від 19 жовтня 2020 р. , порушення швидкісного режиму водіями були виявлені шляхом аналізу даних GPS навігації в програмі WIALON щодо швидкості автотранспортних засобів та обмежень швидкості, встановлених на ділянках дороги, на яких було зафіксовано таке перевищення. Теж саме зазначили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . При цьому, доказів, що в програму WIALON внесені достовірні дані щодо обмеження швидкості на дорогах України, Відповідачем не надано. Свідок [PERSON] вказав, що він на службовому автомобілі Відповідача відвідав всі місця, в яких відповідно до Акту перевірки від 19 жовтня 2020 № 190а було зафіксовано перевищення швидкості водіями та перевірив, які обмеження швидкості було встановлено на цих ділянках дороги, відповідно до дорожніх знаків. Наведене свідчить, що відповідач сам не вважає відомості щодо обмеження швидкості на дорогах в програмі WIALON достовірними. Доказів того, що під час виїзду на місця ймовірних порушень було встановлено, що фактично наявні обмеження швидкості співпадають з тими, що вказані в програмі WIALON, суду не надано. При цьому, відповідно до наданих подорожних листів [PERSON] здійснив виїзд на місця фіксації порушень швидкісного режиму 29 жовтня 2020 р., в той час як акт перевірки було складено 19 жовтня 2020 р. Отже, на момент складання акту відповідач не мав достовірних відомостей щодо встановлених обмежень швидкості на дорогах відповідно до розмітки та встановлених дорожніх знаків, а тому висновки акту щодо наявних порушень не можна вважати достовірними. Крім того, як слідує з показів свідка [PERSON] , GPS трекери, на підставі відомостей яких було встановлено перевищення швидкості водіями, допускають збої та фіксують завищену швидкість транспортних засобів. При цьому, відповідачем не надано доказів того, що протягом періоду з серпня по жовтень 2020 р. працівниками Національної поліції складались протоколи щодо перевищення швидкості водіями, які підлеглі Позивачу. Таким чином, відповідачем не доведено наявність порушень водіями при управлінні транспортними засобами Товариства швидкісного режиму згідно з розділом 12 Правил дорожнього руху України, а отже і порушення посадових обов`язків позивачем. До того ж відповідач не довів, що перевищення швидкості водіями відбувалось внаслідок недбалого виконання Позивачем своїх обов`язків. В поданих до суду відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, а також у судових засіданнях, відповідач посилався на те, що позивач отримавши на адресу його електронної пошти розсилку інформації щодо перевищення швидкості водіями мав вживати заходи реагування на факти порушень, проте, відповідно до змісту наказу №572Б/1001 від 12 лютого 2021 р. відсутність заходів реагування на перевищення швидкості водіями не була підставою застосування дисциплінарного стягнення, а пункти 2.1., 2.15., 2.50., 2.57. посадової інструкції, які зазначені в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, не містять обов`язку Позивача вживати заходи реагування на факти порушень. Таким чином, відповідачем не доведено факт порушення посадових обов`язків позивачем, що свідчить про незаконність наказу №572Б/1001 від 12 лютого 2021 р. Наказом №620Б/1001 від 16 лютого 2021 р. [PERSON] було винесено догану за неналежне виконання п.п. 2.11., 2.58. Посадової інструкції начальника автотранспортного цеху в частині здійснення контролю при наданні послуг/виконання робіт підрядними організаціями, згідно з укладеними договорами та забезпечення контролю працездатності трекерів GPS на транспортних засобах Товариства (т. 1 а.с. 149). Вказана дисциплінарне стягнення обґрунтоване тим, що співробітниками департаменту з безпеки спільно зі спеціалістами автотранспортного цеху проведені заходи по перевірці та аналізу об`ємів виконаних робіт в рамках договору з ТОВ «Охоронний холдінг» від 31 січня 2020 № 7611-ДноЕ на надання послуг «72253: Послуги з підтримки користувачів і технічної підтримки (інформаційно-консультаційна підтримка діючих складових програмно-апаратної GPS-системи)». В результаті перевірки виявлено що в акті здачі-приймання робіт (надання послуг) за вересень 2020 р. №17333 від 30 вересня 2020 р. відображено 1191 одиниць працюючих GPS-трекерів на загальну суму 142 920 грн. з ПДВ. Після проведення з звірки ТОВ «Охоронний холдінг» було отримано акт коригування № 1093 від 01 грудня 2020 до акту здачі приймання робіт (надання послуг) №17333 від 30 вересня 2020 р., в якому кількість об`єктів зменшена на 294 одиниці на суму 35 280 грн. з ПДВ. При цьому, як слідує з наданих відповідачем листування між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ТОВ «Охоронний холдінг», підставою здійснення корегування кількості GPS-трекерів в бік зменшення було знаходження транспортних засобів в простої та невикористання інформації, зафіксованої трекерами. У вказаному листуванні відсуне посилання на непрацюючий стан трекерів, навпаки, як ТОВ «Охоронний холдінг», так і відповідач вказують у своїх листах, що трекери здійснюють фіксацію місцезнаходження транспортних засобів відповідача. Таким чином, відомості в акті здачі-приймання робіт (надання послуг) за вересень 2020 р. №17333 від 30 вересня 2020 р. відображено фактичну кількість працюючих трекерів, а подальше корегування цього акту було викликано домовленостями між керівництвом відповідача та ТОВ «Охоронний холдінг», а не внесенням позивачем до акту недостовірних відомостей щодо працюючих GPS-трекерів, як стверджує відповідач. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено факт наявності з боку позивача дисциплінарного проступку, який став підставою винесення наказу №620Б/1001 від 16 лютого 2021 р., а тому цей наказ є незаконним та підлягає скасуванню. Наказом № 1350б/1001 від 05 квітня 2021 р. [PERSON] був звільнений на підставі п. 3 ч. 1 ст.40 КЗпП України за систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку (т. 1 а.с. 23-24). Вказаний наказ обґрунтований тим, що директором операційним відповідача позивачу було надано доручення від 09 березня 2021 р. щодо ознайомлення з наказами та розпорядженнями, з якими позивач відмовився ознайомлюватися та не виконав доручення, що є порушенням п. 2.57. Посадової інструкції механіка дільниці механізації та транспорту автотранспортного цеху в частині обов`язку виконання доручень/завдань (у т.ч. усних) безпосереднього та вищестоящого керівництва. За твердженням відповідача факт невиконання вказаного доручення підтверджується Актом відмови від 10 березня 2021 р., в якому вказано, що [PERSON] відмовився від підпису в ознайомлені з розпорядженням. При цьому, в доручені директора операційного від 09 березня 2020 року вказано, що позивач повинен ознайомитись з переліченими в ньому наказами та розпорядженнями протягом 2-х робочих днів з дня отримання цього доручення, тобто протягом 11 та 12 березня. Таким чином, вказаний акт не може бути доказом невиконання позивачем доручення, так як на момент складання цього акту строк виконання доручення ще не сплив. Доводи відповідача про те, що відмова позивача від підпису в ознайомлені з дорученням означає відмову від виконання цього доручення та унеможливлює його виконання, суд вважає неспроможними з огляду на те, що вони є припущенням, а тому не можуть бути взяти до уваги відповідно до приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України. Будь-яких належних та допустимих доказів проведення перевірки факту виконання позивачем розпорядження директора операційного від 09 березня 2020 року та виявлення факту його невиконання відповідачем не надано, отже факт наявності дисциплінарного проступку, який став підставою винесення наказу № 1350б/1001 від 05 квітня 2021 р., відповідачем належним чином не підтверджено, що свідчить про незаконність цього наказу. Таким чином, суд встановив доведеність незаконного звільнення [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, а отже, [PERSON] має бути поновлений на посаді, а наказ від 05 квітня 2021 р. №1350б/1001 підлягає скасуванню. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне. Факт незаконного звільнення позивача в силу вимог\~ст. 235 КЗпП України\~дає підстави для нарахування позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу. За правилами частини другої статті 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок). Згідно з пунктом 2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Пунктом 3 Порядку визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Відповідно до пункту 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З наданої відповідачем довідки про доходи вбачається, що за останні два місяці позивачем відпрацьовано 111, 75 годин та отримано 9545,61 грн. заробітної плати, таким чином середньоденна заробітна плата позивача становить 683, 35 грн ((9545, 61/111, 75)*8). Кількість робочих днів за період з 05 квітня 2021 року по 04 квітня 2022 року становить 249 днів. Відповідно, вимога позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 05 квітня 2021 року по 04 квітня 2022 року підлягає задоволенню в сумі 170\~154,15 грн. (170\~154,15=249*683, 35) з відповідним відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів. За таких обставин, даним судовим рішенням необхідно визнати незаконними і скасувати накази АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» від 12 лютого 2021 року № 571Б/1001 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», від 12 лютого 2021 року № 572Б/1001 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», від 16 лютого 2021 року № 620Б/1001 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», від 05 квітня 2021 року № 1350б/1001 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення» та поновити позивача на посаду механіка Васильківської групи дільниці механізації та транспорту автотранспортного цеху АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі». Також необхідно стягнути з відповідача на користь [PERSON] 170\~154,15 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно зі п. 2, 4 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України рішення про поновлення незаконно звільненого працівника та про присудження працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. При цьому, суд вважає недоведеними позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 20 000 грн. та вважає справедливим розміром стягнути на користь незаконно звільненого позивача 3 000 грн. на покриття його душевних страждань, спричинених\~\~необхідністю зміни укладу життя. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~701,54 грн. за вимоги про стягнення\~ 170\~154,15 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4\~994 грн. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Враховуючи викладене та

Outcome: partial