Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до Держави Україна в особі Вищої ради правосуддя (далі ВРП), в якому просить стягнути з державного бюджету України на його користь тридцять мільярдів гривень моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. у справах №686/1812/18, 686/812/18, 686/872/18, 686/821/18, 686/815/18, 686/856/18, 686/802/18, 686/850/18, 686/847/18, 686/828/18, 686/845/18, 686/852/18, 686/855/18, 686/841/18, 686/776/18, 686/796/18, 686/806/18/, 686/817/18. В обґрунтування позову позивач зазначив, що всупереч чинному законодавству держави Україна та в порушення ст. 19 Конституції України суддя Хмельницького міськрайонного суду [PERSON] зловживаючи владою та службовим становищем винесла ряд незаконних ухвал, які суперечать як чинному КПК України, так і порушують його законні права та інтереси, в тому числі і право на доступ до правосуддя та право на справедливий суд. Зокрема заявник зазначає, що суддя постановила судові рішення без витребування у слідчого кримінальних проваджень та не повідомивши його своєчасно про час і дату розгляду справи. Ухвали суду не були йому надіслані, внаслідок чого він був змушений вчергове звертатися до суду, що вимагає від нього додаткових зусиль. Внаслідок цих незаконних рішень йому завдано майнової та моральної шкоди. Моральну шкоду позивач обґрунтовує моральними стражданнями, які він переніс під час відвідування Хмельницького міськрайонного суду з проханням надати йому копії ухвал, читання та усвідомлення незаконності рішень, що викликало у нього негативні переживання, почуття тривоги, душевного болю, страху і занепокоєння за своє психологічне здоров`я та часткову втрату стресостійкості, постійний дискомфорт та триваючі душевні страждання. Раптове хвилювання і душевні страждання викликали у нього високий рівень емоційної напруги, а відчуття образи та приниженої гідності змусили витрачати свій дорогоцінний час та вживати додаткових заходів задля поновлення його прав. В судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просить проводити розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечив, вважає його безпідставним та необґрунтованим, просить відмовити в його задоволенні, оскільки позивач обґрунтовує свої вимоги незгодою з рішеннями (ухвалами) судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. у справах №686/1812/18, 686/812/18, 686/872/18, 686/821/18, 686/815/18, 686/856/18, 686/802/18, 686/850/18, 686/847/18, 686/828/18, 686/845/18, 686/852/18, 686/855/18, 686/841/18, 686/776/18, 686/796/18, 686/806/18/, 686/817/18, тоді як позовні вимоги звернуті до ВРП. Вища рада правосуддя не вправі надавати правову оцінку судовим рішенням чи втручатися у здійснення судочинства, у тому числі сприяти у розгляді конкретних судових справ. У даній справі позивачем не наведено жодних переконливих аргументів на підтвердження того, що Вищою радою правосуддя будь-якою мірою порушено його права чи інтереси. Наявність чи відсутність у діях судді дисциплінарного проступку встановлюється ВРП виключно в межах процедури дисциплінарного провадження. Таким чином, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не встановлюють протиправної дії чи бездіяльності Вищої ради правосуддя у спірних правовідносинах. Питання, порушені в позовній заяві, не відносяться до компетенції Вищої ради правосуддя, а рішення суду у вказаній справі жодним чином не впливатиме на права та обов`язки ВРП. Також у відзиві на позов представник відповідача просить розглянути справу за відсутності представника ВРП. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Питання притягнення судді до відповідальності врегульовано Законами України «Про судоустрій і статус суддів» і «Про Вищу раду правосуддя». Чинним законодавством надано можливість громадянинові повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом. Наведені роз'яснення є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Отже, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом. Разом з тим, відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно із статтею 1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Частинами другою, п'ятою і шостою статті 1176 ЦК України передбачено, що право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Аналогічний порядок відшкодування шкоди визначений Законом України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Застосування положення частини шостої статті 1176 ЦК України можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема, суду (судді), які не пов'язані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акту органом судової влади. За положеннями частин 1 і 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У силу частин 1 і 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до положень частини третьої статті\~12 ЦПК України, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/1812/18 закрито провадження за скаргою [PERSON] на бездіяльність слідчого щодо неповідомлення про прийняте рішення за його клопотанням від 09.01.2018 в кримінальному провадженні №12016240010003115. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/776/18 [PERSON] відмовлено в клопотанні про встановлення процесуального строку для допиту [PERSON] в кримінальному провадженні №12015240010005749. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/796/18 [PERSON] відмовлено в клопотанні про встановлення процесуального строку для допиту керівника Хмельницької міської лікарні в кримінальному провадженні №12016240010008118. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/806/18 [PERSON] відмовлено в клопотанні про встановлення процесуального строку для допиту [PERSON] в кримінальному провадженні №12016240010004781. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/817/18 [PERSON] відмовлено в клопотанні про встановлення процесуального строку для допиту [PERSON] в кримінальному провадженні №12016240010005271. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/802/18 [PERSON] відмовлено в клопотанні про встановлення процесуального строку для допиту [PERSON] в кримінальному провадженні №12015240010005749. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/812/18 [PERSON] відмовлено в клопотанні про встановлення процесуального строку для допиту [PERSON] в кримінальному провадженні №12016240010005509. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/815/18 [PERSON] відмовлено в клопотанні про встановлення процесуального строку для допиту [PERSON] в кримінальному провадженні №12016240010004180. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/621/18 [PERSON] відмовлено в клопотанні про встановлення процесуального строку для допиту начальника управління культури [PERSON] в кримінальному провадженні №12016240010005271. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/828/18 [PERSON] відмовлено в клопотанні про встановлення процесуального строку для допиту заступника прокурора прокуратури Хмельницької області [PERSON] в кримінальному провадженні №42017241010000042. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/841/18 [PERSON] відмовлено в клопотанні про встановлення процесуального строку для допиту [PERSON] в кримінальному провадженні №42017241010000038. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/845/18 [PERSON] відмовлено в клопотанні про встановлення процесуального строку для допиту [PERSON] в кримінальному провадженні №42017241010000037. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/847/18 [PERSON] відмовлено в клопотанні про встановлення процесуального строку для допиту [PERSON] в кримінальному провадженні №42017241010000037. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/856/18 [PERSON] відмовлено в клопотанні про встановлення процесуального строку для допиту [PERSON] в кримінальному провадженні №42017241010000037. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/855/18 [PERSON] відмовлено в клопотанні про встановлення процесуального строку для допиту [PERSON] в кримінальному провадженні №42017241010000037. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/852/18 [PERSON] відмовлено в клопотанні про встановлення процесуального строку для допиту [PERSON] в кримінальному провадженні №42017241010000037. Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. від 31 січня 2018 року у справі №686/850/18 [PERSON] відмовлено в клопотанні про встановлення процесуального строку для допиту [PERSON] в кримінальному провадженні №42017241010000037. Вказані судові рішення в апеляційному порядку не оскаржувалися. Зі змісту позовних вимог та безпосередньо підстав позову вбачається, що позивач фактично висловлює незгоду зі змістом ухвал слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозової І.Ю. у вищевказаних справах. Існує законодавчо визначений механізм контролю за законністю прийнятих судових рішень судом першої інстанції при здійсненні кримінального провадження. Заінтересована особа має право у порядку, встановленому КПК України, звернутись із апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції на судове рішення суду першої інстанції. Незаконність ухвал слідчого судді у встановленому порядку не доведена. При розгляді даної справи суд не наділений повноваженнями суду вищої інстанції та не вправі переглядати ухвали слідчого судді на предмет відповідності закону. \~ \~ \~ \~Також в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що внаслідок постановлення вищевказаних ухвал позивачу була завдана моральна шкода, оскільки незгода позивача з процесуальними рішеннями слідчого судді про відмову у задоволенні його клопотань не свідчить про порушення прав та законних інтересів позивача, і як наслідок, про завдання йому моральної шкоди. Водночас, позивач не довів факт заподіяння йому моральної шкоди діями судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області [PERSON] , що не пов'язані із здійсненням правосуддя, яке має на меті прийняття акту органом судової влади, приниження його гідності внаслідок порушення вимог закону, наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями судді та наслідками, зазначеними ним у позові. Крім того, [PERSON] пред`явив позов до Держави Україна в особі Вищої ради правосуддя. Передбачене статтею 170 ЦК України правило про те, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, означає й те, що юридичну оцінку оспорюваним рішенням, діям та/або бездіяльності суд може надати виключно з урахуванням меж повноважень, визначних державою для цього органу. З огляду на зміст заявлених позивачем вимог та наведених на їх обґрунтування мотивів вони фактично стосуються незгоди [PERSON] з процесуальним рішенням судді в ході розгляду справи. Обґрунтовуючи свої доводи, [PERSON] не зазначив, які дії відповідно до закону Вища рада правосуддя мала вчинити, проте не вчинила, чи яке рішення повинна була прийняти, але не прийняла, не навів конкретні норми закону, які, на його переконання, порушив орган державної влади у правовідносинах, щодо яких виник спір. У разі неналежного здійснення суддею своїх професійних обов`язків передбачена можливість притягнення судді до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження. Підстави та порядок притягнення судді до дисциплінарної відповідальності визначені Розділом VI Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа (ст. 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Ст. 108 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обумовлено, що дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя», з урахуванням вимог цього Закону. Вища рада правосуддя має право встановлювати наявність чи відсутність у діях судді дисциплінарного проступку виключно в межах процедури дисциплінарного провадження. Такі повноваження зазначеного органу державної влади є дискреційними, тобто, здійснюються на його власний розсуд. Системний аналіз положень статті 131 Конституції України і статті 3 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», у яких визначено коло повноважень ВРП, а також статей 126, 129 Основного Закону України, якими унормовано гарантії незалежності суддів, дає підстави для висновку про те, що Вища рада правосуддя не наділена повноваженнями здійснювати нагляд за діяльністю судді під час відправлення ним правосуддя, у тому числі контролювати дотримання ним строку розгляду справи чи певного процесуального питання та надавати вказівки із цього приводу. В іншому випадку це мало б наслідком порушення передбаченої Конституцією України заборони будь-якого впливу на суддю під час відправлення правосуддя. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 р. у справі № 520/2261/19. Отже особа, учасник справи, у разі незгоди із діями судді, визначеного для розгляду судової справи, має право ініціювати процедуру дисциплінарного провадження стосовно такого судді, навівши при цьому певні мотиви й доводи, які будуть предметом перевірки Вищої ради правосуддя та яка у подальшому уповноважена встановити наявність чи відсутність підстав для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. Вища рада правосуддя і її дисциплінарні органи мають право встановлювати наявність чи відсутність у діях судді дисциплінарного проступку виключно в межах визначеної законом процедури дисциплінарного провадження. Поза цією процедурою закон не допускає можливості здійснення ВРП оцінки дій судді при відправленні правосуддя. Позивач не зазначав про вжиття ним заходів щодо ініціювання дисциплінарного провадження стосовно слідчого судді [PERSON] та їх можливі результати. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт допущення Вищою радою правосуддя протиправної бездіяльності та існування причинно-наслідкового зв`язку між такою бездіяльністю і порушеннями при розгляді справ №686/1812/18, 686/812/18, 686/872/18, 686/821/18, 686/815/18, 686/856/18, 686/802/18, 686/850/18, 686/847/18, 686/828/18, 686/845/18, 686/852/18, 686/855/18, 686/841/18, 686/776/18, 686/796/18, 686/806/18/, 686/817/18. Вимоги позивача про стягнення з Держави України в особі ВРП шкоди за порушення вимог закону при розгляді вищевказаних справ не можуть бути вирішені поза зв`язком зі з`ясуванням конкретних обставин її розгляду та оцінкою дій судді у цьому процесі, що відноситься до виключної компетенції Вищої ради правосуддя у межах відповідних дисциплінарних процедур. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт заподіяння йому моральної шкоди та її розмір, причинний зв`язок між прийняттям ухвал слідчим суддею Порозовою І.Ю. та настанням шкоди, а також протиправність дій відповідача, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. На підставі ст. 22, 23, 1166, 1167, 1176 ЦК України,

Outcome: dismissed