Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

05 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Реєстраційна служба Дніпропетровського РУЮ Дніпропетровської області, про визнання права власності на автомобіль та зняття його з арешту. Позов обґрунтовано тим, що позивач придбав з електронних торгів автомобіль марки ЗАЗ, модель 110307, 2006 року випуску , VIN: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . На підставі протоколу проведення електронних торгів № 501144 від 08.09.2020 року, яким позивача визнано переможцем торгів, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Л.А. складено Акт про проведені електронні торги від 21.09.2020 року. Однак, звернувшись до територіального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ Полтавської області № 5343 для реєстрації права власності на автомобіль, позивач дізнався, що на транспортний засіб накладено заборону на відчуження Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області від 07.07.2015 року, тому було відмовлено в перереєстрації. На підставі викладеного позивач просить визнати за ним право власності на вищевказаний автомобіль та зняти з нього обмеження у вигляді санкцій «заборона на відчуження/арешт», накладених Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області від 07.07.2015 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 09.08.2021 року від третьої особи: Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що виконавче провадження № 48174402 з примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, виданої 07.07.2015 року по справі № 2-175/1185/15-ц про заборону будь-яким особам проводити будь-які реєстраційні дії, направлені на відчуження транспортних засобів: автомобіля марки «ЗАЗ» 110307 1197 (2006), державний номерний знак [NUMBER] , червоного кольору № двигуна [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , та ПП 2,8 (2008), державний номерний знак [NUMBER] , синього кольору, № шасі [NUMBER] , які належать [PERSON] , в тому числі заборонити працівникам центрів надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, підпорядкованих департаменту ДАІ МВС України проводити дії щодо зняття з обліку та перереєстрацію на нового власника зазначених транспортних засобів, до розгляду даної справи по суті. Державним виконавцем 03.08.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, після чого виконавче провадження було передане на зберігання до архіву та станом на теперішній час знищено. Будь-які документи, на підставі яких можливе зняття арешту зі спірного майна до відділу не надходили, тому підстави для зняття арешту відділом відсутні. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2022 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Від відповідача відзив на позов не надійшов. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій позов підтримав, просив задовольнити, розгляд справи проводити за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив. Від представника третьої особи: Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області надійшла заява, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Представник третьої особи: Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) письмово просив розгляд справи проводити без його участі. Представник третьої особи: Реєстраційної служби Дніпропетровського РУЮ Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомив належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У ході судового розгляду встановлено, що відповідно до матеріалів справи на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Л.А. перебував виконавчий лист № 202/1116/14-ц, виданий 03.03.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про звернення стягнення на рухоме майно за договором застави рухомого майна, а саме: автомобіль ЗАЗ, модель: 110307, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий-комбі-В, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належать на праві власності [PERSON] для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором № DNC0AU03110237 від 22.09.2006 року - в розмірі 156 746, 07 грн. Відповідно до протоколу Державного підприємства «СЕТАМ» № 501144 проведення електронних торгів 08.09.2020 року відбулися торги з продажу автомобіля марки ЗАЗ, модель 110307, 2006 року випуску, VIN: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , переможцем яким став [PERSON] . Продавець, рахунок якого зазначено для перерахування коштів зазначено [PERSON] (а.с.13-14). 21.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Л.А. складено акт про проведені електронні торги з реалізації вищевказаного транспортного засобу (а.с.15). Відповідно до акту видачі майна переможцю електронних торгів, складеного 30 .09.2020 року представником Дніпропетровської філії ДП «СЕТАМ» та [PERSON] , останній отримав зазначений вище автомобіль, ключі та технічний паспорт на який відсутні (а.с.16). Згідно з листом територіального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ № 1242 станом на 02.12.2020 року на автомобілі ЗАЗ 110307 з номерним знаком [NUMBER] , кузов [NUMBER] існують обмеження, зокрема, у вигляді санкції «арешт та / або заборона на відчуження» Ленінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 20.07.2015 року, ВП 48174402 (а.с. 20). Так, відповідно до витягу з ВП - спец розділ, наданого Новокодацьким відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на виконанні у відділі перебувала ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2015 № 2-175/1185/15-ц про заборону будь-яким особам проводити будь-які реєстраційні дії, направлені на відчуження транспортних засобів: автомобіля марки «ЗАЗ» 110307 1197 (2006), державний номерний знак [NUMBER] , червоного кольору № двигуна [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , та ПП 2,8 (2008), державний номерний знак [NUMBER] , синього кольору, № шасі [NUMBER] , які належать [PERSON] , в тому числі заборонити працівникам центрів надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, підпорядкованих департаменту ДАІ МВС України проводити дії щодо зняття з обліку та перереєстрацію на нового власника зазначених транспортних засобів, до розгляду даної справи по суті. На виконання вказаної ухвали суду головним державним виконавцем відділу Батрак Є.В. 20.07.2015 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.(а.с.71-73). Згідно з листом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у провадженні судді Озерянської Ж.М. перебувала цивільна справи № 175/1185/15-ц (провадження №2/175/481/15) за позовом [PERSON] до ПрАТ СК «Україна», [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.21). З наданої копії ухвали суду по справі № 175/1185/15-ц (провадження №2/175/481/15) вбачається, що ухвала була постановлена судом в порядку забезпечення вищевказаного позову (а.с.22-23). З відкритої інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що цивільна справи № 175/1185/15-ц розглянута Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 02.09.2015 року, рішенням суду позовні вимоги задоволено. Отже, наявність заборон, накладених вищевказаною ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перешкоджає позивачу здійснити перереєстрацію придбаного транспортного засобу та створює перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні придбаним на електронних торгах рухомим майном. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час проведення електронних торгів, реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Відповідно до п. 9 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 (в редакції, яка діяла на час проведення електронних торгів) у разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. Враховуючи викладене, та оскільки позивач є власником спірного автомобіля, підстави для визнання права власності на такий автомобіль за рішенням суду відсутні, тому суд відмовляє в задоволенні вимоги позивача про визнання за ним права власності на автомобіль марки ЗАЗ, модель 110307, 2006 року випуску, VIN: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлюється Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388. Відповідно до зазначеного Порядку він є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно із ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивач є законним власником легкового автомобіля марки ЗАЗ, модель 110307, 2006 року випуску, VIN: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , наявність заборон, накладених на автомобіль ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2015 року по цивільній справі № 175/1185/15-ц (провадження № 2/175/481/15) перешкоджає перереєстрації транспортного засобу у встановленому законом порядку та порушує його право власності та позбавляє можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, на виконання якого реалізовано з електронних торгів вищевказаний транспортний засіб, звернуто стягнення на рухоме майно за договором застави рухомого майна, а саме автомобіля марки ЗАЗ, модель 110307, 2006 року випуску, VIN: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . До того ж, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по цивільній справи № 175/1185/15-ц (провадження № 2/175/481/15), для забезпечення позову в якій було накладено вищевказані заборони та транспортний засіб, ухвалено 02.02.2015 року, тобто пізніше рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Виходячи з п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. На підставі наведеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які впливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд, з метою забезпечення в повній мірі захисту прав, свобод та інтересів позивача, дійшов переконливого висновку про часткове задоволення позову та зняття обмежень з автомобіля марки ЗАЗ, модель 110307, 2006 року випуску, VIN: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , у вигляді арешту та/або заборони на відчуження, накладених Ленінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 20.07.2015 року, ВП 48174402, на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2015 року по цивільній справі № 175/1185/15-ц (провадження № 2/175/481/15). Судові витрати підлягають розподілу згідно положень статті 141 ЦПК України. Однак, враховуючи, що позивач не просить стягнути його судові витрати з відповідача, суд доходить висновку про можливість покладення витрат позивача на нього.

Outcome: partial