Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] зазначивши, що вона є його дружиною, яка померла [INFO] в будинку [ADDRESS] . На підтвердження вказаних обставин надав свідоцтво про шлюб укладений між ним та [PERSON] , який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області 3.10.2014 р. за актовим записом №350 та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №420221122000000074, а також заяву про залучення його у якості потерпілого у кримінальному провадженні №22022000000000054. Тячівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) йому було відмовлено в реєстрації смерті, через відсутність у нього підтверджуючих факт смерті [PERSON] документів, які можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Вказує, що встановлення факту смерті для нього має юридичне значення, оскільки відсутність свідоцтва про смерть, виданого компетентним органом України перешкоджає йому в оформленні спадкових прав, а також вирішення прав дитини у виїзді за кордон. Посилаючись на положення ст.ст. 315, 317, 318 ЦПК України, ч. 1 ст. 3, п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року, Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (зі змінами), Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, просить встановити факт смерті громадянки України, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] за адресою [ADDRESS] , у віці 41 рік. Рішення допустити до негайного виконання. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 7.04.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною заявою, надіслано заявнику копію ухвали, а заінтересованій особі копію ухвали разом з копіями доданих заявником документів. Заявник [PERSON] , в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що 5.03.2022 року близько обіду, будинок розташований в [ADDRESS] , в якому він проживав разом з дружиною [PERSON] , їх спільною дочкою [PERSON] та тещею [PERSON] було обстріляно артилерійськими снарядами. В результаті потрапляння снаряду в будинок, відбувся завал, в результаті якого його дружину, що на той час перебувала у вітальній кімнаті квартири завалило. Він вспів витягнути з квартири дочку та тещу. Оскільки частини будівлі які придавили його дружину, були надто важкими він не зміг її витягнути. Вже на наступний день, [INFO] року, працівники рятівних служб, не пускаючи його до квартири, змогли витягнути дружину та 7 березня 2022 року поховали її на кладовищі. Оскільки до моменту поховання [PERSON] він мав надію, що вона жива, днем смерті просить визнати день її поховання, а саме [INFO]. Представник заявника, адвокат Сивоненко Олена Володимирівна в судовому засіданні вимоги заяви підтримала. Зауважила, що хоч Київська область і не віднесена до тимчасово окупованих територій, однак, враховуючи воєнний стан, вважає що до даних правовідносин слід застосувати аналогію права та застосувати положення ст. 317 ЦПК України. Зауважила, що в межах розгляду справи доведено обставини, щодо смерті [PERSON] , а відтак заява підлягає до задоволення. Заінтересована особа, представник Тячівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Заслухавши заявника та його представника та покази свідка дослідивши матеріали справи, суд, дійшов наступного висновку. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно із ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. До фактів, що мають юридичне значення, відповідно до п.8 ч.1 ст. 315ЦПК України відносить і встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Згідно ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ч.1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до Розділу ІІІ пункту 5 Правил реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції Українив ід 18 жовтня 2000 р. N 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 22 листопада 2007 р. N 1154/5), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за N 719/4940, підставою для реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть форми N 106/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть форми N 106-1/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть форми N 106-2/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України, у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятору, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть. Реєстрація смерті провадиться в органах реєстрації актів цивільного стану за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. З наведеного вбачається, що законодавець визначив чіткий перелік підстав та документів для можливості проведення державної реєстрації смерті особи. Як вбачається з відповіді, наданої в.о. начальника Тячівського відділу ДРАЦСу, Куйдан С.П. було відмовлено щодо реєстрації смерті його дружини на ім`я [PERSON] , [INFO] місце проживання [ADDRESS] . Підставою для відмови стало відсутність у заявника документів, перелік яких визначено згідно Правил про державну реєстрацію актів цивільного стану. Судом також встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 3.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області, заявником [PERSON] було укладено шлюб з [PERSON] , [INFO] , яка народилася в м. Єнакієво, Донецької області, про що 3.04.2014 року було складено актовий запис за №350 (а.с. 6). Подружжя має малолітню дитину [PERSON] , в свідоцтві про народження якої значаться батьками (а.с.5). В підтвердження обставин, які свідчать про смерть [INFO] року [PERSON] , заявник надав копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №420221122000000074, зареєстрованому 12.03.2022 р. о 12:32:17, які було виділено з матеріалів досудового розслідування. Як вбачається з витягу, вказане кримінальне провадження внесено до ЄРДР на підставі заяви [PERSON] . Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення за ст. 438 ч.2 КК України -порушення законів та звичаїв війни. Згідно короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, надійшло повідомлення від [PERSON] , [INFO] , про те, що [INFO] за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з артилерійськими обстрілами військовими збройних сил російської федерації, снаряд потрапив в багатоквартирний будинок за вказаною адресою. Внаслідок обвалу загинула [PERSON] , [INFO] . Тіло поховали на кладовищі в с. Бузова, оскільки жодні служби не могли приїхати до вказаної адреси через постійні обстріли російських військових. (а.с.7) Згідно довідки від 8 жовтня 2019 року №3244-5000209157 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, місцем проживання [PERSON] , який народився [INFO] в м. Єнакієве, Донецької області та зареєстрований в [ADDRESS] , зазначено [ADDRESS] (а.с.26). Згідно довідки від 31 березня 2022 року №2114-7000073325 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання [PERSON] , який народився [INFO] в м. Єнакієво, Донецької області, зазначено [ADDRESS] (а.с.9). Таким чином, судом встановлено безпосереднє відношення заявника до місця, де згідно витягу з ЄРДР, громадянкою [PERSON] , було повідомлено про попадання в багатоквартирний будинок в якому зареєстровано місце проживання [PERSON] . З заяви, поданої [PERSON] 6.04.2022 р. прокурору у кримінальному провадженні №2202000000000054 - заступнику начальника відділу Офісу Генерального прокурора Фіцаю П.П. вбачається, що мешканець [ADDRESS] просить залучити його у якості потерпілого у кримінальному провадженні. В заяві зазначає, що у зв`язку із загибеллю дружини [PERSON] , [INFO] , заподіянням йому майнової шкоди, а саме повного знищення рухомого майна особистих речей у квартирі [ADDRESS] , яку використовувала його сім`я на підставі договору оренди, а також пошкодження належного йому автомобіля, внаслідок широкомасштабного збройного вторгнення на територію України підрозділів Збройних сил російської федерації та нанесення ракетно-бомбових ударів. (а.с. 8). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] приходиться їй дочкою. Та між 11 та 12 годинами 5.03.2022 року відбувся обстріл будинку в якому вона проживала з зятем [PERSON] , внучкою [PERSON] та дочкою. Загалом було п`ять вистрелів підряд. Внучка отримала струс мозку та пошкодження в районі переносиці, зять та вона отримали пошкодження ніг. Також в результаті обстрілу було пошкоджено автомобіль сім`ї. Дочку [PERSON] у вітальній кімнаті квартири завалило плитою, а вони встигли покинути будівлю. З дослідженого в судовому засіданні відеозапису та світлин, долучених представником заявника до матеріалів справи, що розміщені на цифровому носії (флеш карта з надписом GООD RAM, об`ємом пам`яті 16 GB), яка містися при матеріалах справи, вбачається, що мав місце обстріл багатоквартирного п`ятиповерхового житлового будинку. Під час перегляду в судовому засіданні, як відеозапису так і світлин, заявник детально описував місце потрапляння снаряду в будівлю, на яку вказував, як на житло його сім`ї та місце, де померла його дружина. Також описував місце вильоту снаряду при цьому чітко називаючи номера квартир, які було пошкоджено та сусідні будинки, які також постраждали. Вказував також на пошкодження належного йому транспортного засобу і завал квартири з відображенням тіла людини, яку завалило, зауважуючи що це його дружина [PERSON] . Надані заявником детальні пояснення обставин смерті його дружини, повністю співпадали з показами свідка [PERSON] , та узгоджувалися з іншими долученими до матеріалів заяви письмовими доказами, а відтак жодних сумнівів щодо їх правдивості у суду не виникає. (а.с.32). Виходячи з наведеного, заявником підтверджено належними та допустимими доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть [PERSON] в певний час і за певних обставин. Стосовно доводів заявника, як на загальновідомі факти проведення військових дій на території Київської області з посиланням на Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2 та Указ Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, суд вважає, що такі заслуговують на увагу, оскільки повномасштабне вторгнення агресора - російської федерації тривають до цього часу та такі обставини доведенню не підлягають. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення відповідного юридичного факту необхідно заявнику для отримання права на спадкування за законом у першу чергу після смерті [PERSON] та можливості безперешкодного здійснення батьківських прав щодо його малолітньої дочки. Аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення факту смерті [PERSON] в певний час і за певних обставин. Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає, що його вимоги слід задовольнити та встановити факт, згідно якого [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уродженка Донецької області, місто Єнакієве, Україна, зареєстрованої в [ADDRESS] (колишня назва району, Києво-Святошинський) Україна, реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , померла [INFO] , у віці 41 рік, в с. Бузова, Київської області, Україна. Відповідно до ч.1, 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Саме на ці норми Цивільно процесуального Кодексу України, заявник посилається в поданій ним заяві. Однак, як встановлено судом та вбачається з Постанови Верховної Ради України "Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями" від 17 березня 2015 року, тимчасово окупованими територіями визнано окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей. Згідно переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", с.Бузова Київської області, на яке заявник вказує як на місце смерті дружини [PERSON] , не відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Частиною 4 ст. 317 ЦПК України передбачено, що рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскільки, як встановлено судом с.Бузова Київської області, не відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, підстав для застосування положень ч. 4 ст. 317 ЦПК України, щодо негайного виконання рішення суду, не має. На підставі викладеного,

Outcome: partial