Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

В січні 2022 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, органу опіки та піклування Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про зміну місця проживання дитини. В позовній заяві позивач вказав, що [PERSON] є батьком малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюб між батьками дітей, [PERSON] та [PERSON] , розірваний рішенням Чортківського районного суду від 16.05.2016. Згідно рішення суду дітей залишено проживати з матір`ю. Під час розгляду справи в суді [PERSON] не був присутній, тому і не заперечував щодо факту проживання дітей з матір`ю. Однак, з того часу змінилися обставини, що зумовлюють зміну місця проживання дітей та визначення місця проживання дітей з батьком. Зокрема, діти з грудня 2020 року проживають з батьком. Просить змінити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; визначити місце проживання дитини дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. В суд надійшла заява про розгляд справи без їх участі, в якій просять справу розглядати за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом оголошення про виклик сторін, розміщеному на веб-сайті Судової влади України. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, опікунська рада надала висновок про визначення місця проживання дитини та просили розгляд справи проводити без участі представника. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Позивач [PERSON] є батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.10.2007 Подільською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області, [INFO] народилася [PERSON] (14 років). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.03.2010 Базарською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, [INFO] народився [PERSON] (11 років). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.11.2011 Базарською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, [INFO] народився [PERSON] (10 років). В свідоцтвах про народження батьками дітей записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Чортківського районного суду від 16 травня 2016 року по справі №608/456/126-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 13 квітня 2007 року у Базарській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №2. Згідно рішення суду дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю. Після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище « [PERSON] ». Діти зареєстровані з батьком та проживають в селі Базар Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується витягом з погосподарської книги, наданої Базарським старостинським округом Білобожницької сільської ради Чортківського району 18.10.2021 за №375. У даному будинку також зареєстрована відповідачка по справі - [PERSON] , однак згідно акту встановлення факту не проживання від 22.10.2021 з грудня 2020 року вона у даному будинку не проживає. Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеним депутатом Білобожницької сільської ради також підтверджується, що [PERSON] разом з дітьми не проживає. Будинок, в якому проживає позивач з дітьми належить його матері - [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Лесейко Л.В. 05 серпня 2008 року. За позовом [PERSON] до [PERSON] Чортківським районним судом рішенням від 10 грудня 2021 року по справі №608/2485/21 [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно характеристики, виданої Базарським старостинським округом Білобожницької сільської ради Чортківського району 13.01.2022 за №17, [PERSON] виховує трьох неповнолітніх дітей, зі своїми батьківськими обов`язками справляється добре, не конфліктний. Згідно характеристик дітей, які видані директором Базарського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Білобожницької сільської ради Тернопільської області, діти добре навчаються, активні в соціальній сфері, дружні. Батько, [PERSON] , є добрим господарем, сім`янином, приділяє належну увагу вихованню дітей, піклується про них. Рішенням №9 засідання комісії з питань захисту дітей від 03 березня 2022 року Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області «Про визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрованих та проживаючих в с. Базар Чортківського району, вирішено вважати за доцільне визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають в [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . Рішенням №18 виконавчого комітету Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 08 березня 2022 року Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області «Про затвердження рішення комісії щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрованих та проживаючих в с. Базар Чортківського району», затверджено рішення Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білобожницької сільської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрованих та проживаючих в [ADDRESS] , а саме: - визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання його батька - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції). Відповідно до частини 4 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Статтею 2 Протоколу № 4 Конвенції ООН «Про захист прав і основних свобод людини» передбачено, що кожна людина, що законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно з законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки батьків (стаття 142 Сімейного кодексу України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення справі «М.С проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому Європейський Суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Відповідно до частини 1 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між: ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, вирішуючи спір, суд має віддати перевагу тому з батьків, який може забезпечити більш сприятливі умови виховання дитини. Важливим критерієм моральні якості матері та батька як вихователів. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц, провадження №61-327цс18, відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі №6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі №6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 Сімейного кодексу України та принципу 6 Декларації прав дитини про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовне того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті З Конвенції про права дитини. Таким чином, оскільки не зважаючи на те, що рішенням Чортківського районного суду від 16.05.2016 місцем проживання дітей визначено з матір`ю, однак на даний момент вона не займається вихованням дітей, не бере участі у їхньому житті, і найголовніше фактично з ними не проживає. Діти на даний момент проживають з батьком. Батько займається їх вихованням та навчанням. Виконує всі свої батьківські обов`язки. Діти забезпечені житлом та відповідними умовами проживання. Тому є достатньо підстав, підтвердженими достовірними та належними доказами, для зміни місця проживання дітей та визначення їх проживання з батьком. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 гривень.

Outcome: approved