Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 19.03.2021 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. За час шлюбу [INFO] у них народилася дитина - [PERSON] . Наразі, вона з дитиною проживає окремо від відповідача, у зв`язку з чим не може працювати, і не має іншого доходу, окрім як, законодавчо-встановлених виплат на дитину, однак батько - відповідач працездатний, працевлаштований, має стабільний заробіток та взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі частини свого доходу та на її утримання. Відповідно до ст.ст.180,182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що просить справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. В судове засідання відповідач [PERSON] , не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій зазначив, що з позовними вимогами [PERSON] до нього щодо стягнення аліментів він згоден частково. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання їх спільного з позивачкою сина він визнає повністю, а щодо стягнення з нього аліментів на утримання відповідачки він згоден сплачувати у розмірі 1/6 частини його доходу. Справу просив розглядати без його участі. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав: Суд установив, що 19 березня 2021 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №219 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Син [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, їй виплачуються щомісячно кошти державної допомоги на утримання дитини. Інших доходів позивач не має. Відповідач як батько дитини, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, працює та отримує стабільний дохід. Оскільки дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України - матеріального становища відповідача, який є особою працездатного віку, матеріального становища дитини, яка перебуває на утриманні матері, яка на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьох років, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач не працює, здійснює догляд за сином до досягнення ним трьох років, відповідач є особою працездатного віку, працює і може надавати допомогу на утримання дружини. З врахуванням викладеного, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання позивача [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] , починаючи стягнення з 17 лютого 2022 року. Позивач не надала доказів щодо можливості відповідача сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу). Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 992грн.40коп., судового збору.

Outcome: partial