Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

03 лютого 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ОЗО «Тростянецький ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 Тростянецької селищної ради Вінницької області» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 08.11.2021 прийшовши на роботу до ОЗО «Тростянецький ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 Тростянецької селищної ради Вінницької області», вона отримала наказ від 08.11.2021 № 75-вн «Про відсторонення від роботи Ірини КУДЛІ», яким її було відсторонено від роботи соціального педагога з 08.11.2021 у зв`язку з ухиленням від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на строк до здійснення щеплення проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, але не більше ніж до закінчення дії карантину. Також вищевказаним наказом призупинено виплату заробітної плати. Наказ про відсторонення від роботи мотивований лише посиланням на наказ МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим щепленням» від 04.10.2021 №2153. Вважає даний наказ незаконним та таким, який підлягає скасуванню судом. Стверджує, що відсторонення від роботи порушило її права, передбачені Конституцією України. Також, позивач звертає увагу, що ні в посадовій інструкції, ні в будь-якому іншому документі, що підписані між нею та відповідачем, зобов`язання щодо щеплення від COVІD-19 з боку працівника немає, так само як і не передбачено повноваження відповідача на відсторонення її від роботи з підстав відсутності такого щеплення. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Даним законом щеплення від COVІD-19 не встановлене, як обов`язкове, а тому відсторонення працівника з підстав ч.2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» є незаконним та безпідставним. Звертає увагу на те, що на сьогодні не встановлено окремого порядку про відсторонення працівників від роботи з підстав відсутності у них щеплення від COVІD-19. Також відсторонення від роботи з підстави відмови від щеплення не входить до переліку підстав, передбачених ст. 43 КЗпП України. Стверджує, що відмова працівника від вакцинації не може вважатися порушенням трудової дисципліни. У зв`язку з чим просила визнати незаконним та скасувати наказ від 08.11.2021 №75-вн та поновити її на роботі. Також просила стягнути з відповідача заробітну плату за період відсторонення від роботи з 08.11.2021 по день ухвалення рішення суду та стягнути понесені нею судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 5000 грн. Також просила допустити рішення в частині поновлення позивача на роботі та стягнення заробітної плати за весь час незаконного відсторонення від роботи до негайного виконання в порядку ч.1 та ч.2 ст. 430 ЦПК України. Ухвалою судді від 07.02.2022 прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 22 лютого 2022 року відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому зазначає, що дійсно 08.11.2021 на підставі наказу №75-вн «Про відсторонення від роботи Ірини КУДЛІ» позивачку було відсторонено від роботи соціального педагога опорного закладу освіти «Тростянецький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Тростянецької селищної ради Вінницької області» у зв`язку з ухиленням від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби СОVІD-19. Вважає дане рішення законним, таким що не порушує конституційні права людини і громадянина. Статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено перелік обов`язкових щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Наказом МОЗ №2153 від 04.10.2021 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, відповідно до якого обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби СОVІD-19, підлягають працівники (зокрема): закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Згідно із ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Карантинні обмеження продовжують діяти на всій території України. Стверджує, що позивача не було звільнено з роботи, а лише відсторонено від неї. Відсторонення від роботи позивача мало місце у зв`язку із набуттям чинності пункту 41 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. №1236», на виконання якої позивача було відсторонено від роботи, оскільки остання відмовилась від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19, як такого, що не має абсолютного протипоказання до проведення щеплення. Позивач є соціальним педагогом та згідно з наказом МОЗ № 2153 від 04.10.2021 «Про затвердження переліку професій, виробництв а організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» працівники закладів освіти всіх рівнів, незалежно від типу та форми власності, мають обов`язково отримати щеплення проти COVID-19. Відповідач зазначає, що в повній мірі дотримались вимог чинного законодавства щодо відсторонення [PERSON] від займаної посади, та можна дійти висновку, що позивач фактично оспорює правомірність урядових рішень про запровадження обов`язкової вакцинації певної категорії громадян, спрямованої на захист населення від COVІD-19. Щодо вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу зазначили, що за змістом приписів КЗпП України та Закону України «Про оплату праці», заробітна плата за час вимушеного прогулу є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати. Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання ним трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то за загальним правилом такому працівнику така заробітна плата в період відсторонення не виплачується. Окрім того зазначили, що Державна служба України з питань праці звертали увагу на те, що законодавцем не передбачається обов`язок роботодавця зберігати за працівником заробітну плату на період відсторонення від роботи через відмову робити щеплення проти СOVID-19. Щодо вимоги про стягнення витрат за надання правничої допомоги вказали, що сума витрат на правову допомогу 5000 грн. не є співрозмірною із ціною позову та не є об`єктивно визначеною та доведеною позивачем в ході судового розгляду. Вважає, що наведені обставини дозволяють дійти до висновку про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу. Заявлені позивачем витрати на правничу допомогу по даній справі на суму 5000 грн. не відповідають складності справи, про що прямо зазначено в ухвалі суду про відкриття провадження; відповідно, незначним є обсяг наданих адвокатом послуг і витрачений час; справа не має відчутного впливу на репутацію позивача та не становить будь-якого публічного інтересу. Тому вважає, що втрати є повністю завищеними і неспівмірними з витраченим часом, а відтак не підлягають задоволенню по даній справі. Тому просить відмовити в позові повністю. 28 лютого 2022 року представником позивача - адвокатом Дудіним Л.В. подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що обмеження будь-яких конституційних прав можливе тільки на підставі законів України. Діюча постанова КМУ від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами внесеними постановою КМУ від 20.10.2021р. № 1096 про введення карантину суперечить закону. Відповідач при виданні наказу посилається на наказ МОЗ від 04 жовтня 2021 року № 2153. В оспорюваному наказі відсутнє посилання про підставу його винесення, так і відсутнє подання відповідної посадової особи державної санітарно-епідеміологічної служби про відсторонення позивача від роботи. Тому такий наказ однозначно є безпідставним, свавільним і підлягає скасуванню. Крім того, вказана норма права передбачає таку можливість щодо осіб, які ухиляються від обов`язкового медичного огляду або щеплення проти інфекцій, перелік яких встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. В той же час МОЗ України не затверджувало на даний час переліку інфекцій, ухилення щеплення від яких може бути підставою для відсторонення від роботи. Враховуючи це, посилання відповідача у скасованому наказі лише на наказ від 04 жовтня 2021 року МОЗ України № 2153 як на підставу для відсторонення позивача від роботи на повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від СОVID-19, є порушенням вимог частин другої та шостої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року N 1645-ІІІ. І навпаки, наказ від 08 листопада 2021 року №75-вн «Про відсторонення від роботи Ірини Кудлі» не містить відомостей на підтвердження відмови позивача здійснити щеплення у порядку, встановленому частиною шостою статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Крім того, позивач в усній формі був повідомлений про вимогу надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від СОVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень. Але ж, Європейська хартія прав пацієнтів у статті 6 гарантує кожному право на конфіденційність особистої інформації, включаючи інформацію про свій стан здоров`я і можливі діагностичні чи терапевтичні процедури, а також на захист своєї приватності під час проведення діагностичних оглядів. Щодо стягнення середнього заробітку зазначили, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Тому дана вимога є правомірною. Щодо стягнення витрат на правову допомогу зазначили, що дотримано всіх необхідним процедур, суду надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. 03 березня 2022 року відповідачем подано до суду заперечення, в якому зазначає, що право позивачки на працю у закладі освіти було тимчасово обмежено у зв`язку з ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19. Однак втручання у вказані права позивачки грунтується на законних підставах і є необхідним дня охорони здоров`я інших учасників освітнього процесу. Досягнення цієї цілі є пріоритетним та виправдовує втручання у право позивачки на повагу до приватного життя та право на працю. Вважає оспорюваний наказ законним. Зважаючи на правомірність відсторонення позивачки від роботи, вимоги про поновлення у виконанні трудових обов`язків, допуск до роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеною прогулу та стягнення 5000 гривень за надання професійної правничої допомоги адвокатом є безпідставними і неправомірними. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату та час розгляду справи. Представник позивача - адвокат Дудін Л.В. в судове засідання не з`явився, 12 квітня 2022 року подав до суду заяву, в якій просить позов розглядати у відсутність позивача та його, позов підтримує та наполягає на його задоволенні. Представник відповідача ОЗО «Тростянецький ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 Тростянецької селищної ради Вінницької області» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи, причина неявки суду невідома, клопотань про відкладення не надходило. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] з 24.09.2007 перебуває в трудових відносинах з відповідачем - Опорним закладом освіти «Тростянецький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Тростянецької селищної ради Вінницької області». З копії трудової книжки серії [NUMBER] виданої 24.09.2007 встановлено, що наказом №159-к від 20.09.2007 [PERSON] з 24.09.2007 призначена на посаду соціального педагога по строковому трудовому договору згідно з п.2 ст. 23 КЗпП України. 15.08.2008 переведена на посаду соціального педагога на безстроковий трудовий договір п.1 ст. 23 КЗпП України (а.с.9, 10). Відповідно до наказу №75-вн від 08 листопада 2021 року директора Опорного закладу освіти «Тростянецький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Тростянецької селищної ради Вінницької області» А.Сліденко [PERSON] , соціального педагога, відсторонено від роботи з 08.11.2021 у зв`язку з ухиленням від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на строк до здійснення щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, але не більше ніж до закінчення дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Бухгалтерам, на період відсторонення працівника, призупинити виплату заробітної плати. Підстава: наказ МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 №2153 (а.с.13). В якості доказів правомірності винесення наказу про відсторонення відповідачем надано суду наступні документи. Заповнений бланк інформованої згоди та оцінки стану здоров`я від 31.03.2021 відповідно до якої [PERSON] не щеплюється, відповіді на всі поставлені питання негативні (а.с.64); 03.11.2021 було видано наказ № 85-к про попередження щодо відсторонення працівників закладу освіти за підписом директора ОЗО «Тростянецький ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 Тростянецької селищної ради Вінницької області». Зі змісту даного наказу вбачається, що директор,

Outcome: partial