Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 31 березня 2020 року, реєстровий № 479, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» суми боргу у розмірі 67 907, 47 грн., а також стягнути з Відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження ВП 62543829, Позивач - 21.11.2021 р., після зупинки його співробітниками поліції та евакуації автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер - [NUMBER] на штраф-майданчик, що належить йому на праві власності, дізнався що 31.03.2020 року було вчинено виконавчий напис № 479 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору з АТ «Ідея Банк» та [PERSON] .. Станом на 24.02.2020 року включно, у Позивача виникла заборгованість на загальну суму 67 907, 47 грн. Вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням законодавства та підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що нотаріусу не було надано підтвердження безспірності боргу, кредитний договір, за яким було вчинено виконавчий напис, не завірений нотаріально, а також заборгованість за період з 23.05.2017 року по 24.02.2020 року не може бути нарахована, так як графіком щомісячних платежів за договором про споживчий кредит такі нарахування не передбачені. Ухвалою суду від 16.02.2022 року відкрито провадження у справі; розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. Витребовано: - у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М.(01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5) належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 479 від 31.03.2020 року про стягнення з позивача на користь відповідача суми боргу 67907,47 грн.; - у акціонерного товариства «Ідея Банк» (79008, м. Львів, вул. Валова, буд. 11) належним чином завірені копії документів, які були надані приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. для вчинення виконавчого напису № 479 від 31.03.2020 року (у т.ч. кредитний договір, договори про відступлення права вимоги, тощо); - у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирила Костянтиновича (69011, м. Запоріжжя, віл. Перша Ливарна, 40, оф. 122) належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. винесено 10.07.2020 постанову ВП № 62543829 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 479, виданого 31.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 67907,47 гривні. 28.03.2022 року на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Повідомляє, що відповідачем належним чином виконано обов`язки, передбачені кредитним договором. Разом з тим, у позивача за даним договором виникла заборгованість, що станом на 24.02.2020 року становила 67 907, 47 грн. Для вчинення виконавчого напису відповідач надав нотаріусу всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Щодо безспірності грошового зобов`язання повідомляє, що позивач не виконував грошових зобов`язань належним чином, що стало підставою для донарахування неустойки за порушення кредитних зобов`язань. Зазначає, що пред`являючи позовну заяву у цій справі, позивач намагається оспорити розмір заборгованості, стягнення якої відбувається за виконавчим написом, проте такі доводи позивача слід залишити поза увагою так як це не стосується предмету доказування. Також відповідач вважає, що спірний виконавчий напис вчинено до втрати чинності постановою КМУ від 26.11.2014 № 662, оскільки така залишається чинною по сьогоднішній день. Щодо відшкодування судових витрат відповідач зазначає, що позивачем при поданні позовної заяви не подано доказів оплати послуг адвоката, а тому витрати на професійну допомогу позивача у цій справі просить зменшити до нуля. Просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] заявлених у справі № 334/923/22 відмовити у повному обсязі. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. своїм правом подати заяви по суті справи не скористався, пояснень на позовну заяву не подавав. Документи, витребувані ухвалою про відкриття провадження у справі, суду не надав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.А. своїм правом подати заяви по суті справи не скористався, пояснень на позовну заяву не подавав. Документи, витребувані ухвалою про відкриття провадження у справі, суду не надав. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 31.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 479 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору № Z62.210.73737 від 22.05.2017 року, укладеного між акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 23.06.2019, задоволено вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк», стягнуто з [PERSON] за період з 24.07.2019 року по 24.02.2020 року включно в розмірі: 34 889,24 грн. - строковий основний борг, 6 447,34. - прострочений основний борг, 4 669,34 грн. - прострочені проценти, 542,12 грн. - строкові проценти, 1398,25 грн. - строкова плата за обслуговування кредиту, 14 807,50 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту, 3 253,13 - пеня, 1900,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 67 907, 47 гривень (а.с. 22). Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. - 10.07.2020 відкрито виконавче провадження № 62543829 про стягнення коштів з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 66 007,47 грн. на підставі виконавчого напису № 479, виданого 31.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. (а.с. 23-24). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, у якому Главою 16 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1 глави 16 цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 глави 16 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). За змістом оскаржуваного виконавчого напису, приватним нотаріусом констатовано про настання строку платежу за кредитним договором № Z62.210.73737 від 22.05.2017, період стягнення заборгованості з 22.05.2017 по 24.02.2020 року. Як встановлено судом кредитний договір № Z62.210.73737 від 22.05.2017, на підставі якого вчинено оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса, нотаріально не посвідчений (а.с. 71-73). Однак, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус не врахував, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в судовому порядку визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Таким чином, для одержання виконавчого напису нотаріусу повинні подаватися саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, в оригіналі разом з документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Наведене підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, а також постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17. У пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису та відповідач, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису, наведені вище обставини не з`ясували. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 793, 92 грн. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та адвокатом Тивоненком Данилом Руслановичем було укладено договір про надання правничої допомоги № 26/01 від 26.01.2022 року, відповідно до п. 1.1.1 якого предметом договору є забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта у статусі позивача, відповідача, у справі за позовом [PERSON] до акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві позивачем зазначено, що сума судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи дорівнює 49 690,88 грн. і складається з суми судового збору за подання позовної заяви, що сплачений позивачем, у розмірі 793,92 грн. та суми витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язану з розглядом справи у суді у розмірі 48 500,00 грн. До позовної заяви представником позивача додано копію договору про надання правничої допомоги № 26/01 від 26.01.2022 року з додатками (а.с. 34-36) та акт наданих послуг/виконаних робіт № 1 від 09.02.2022 року (а.с. 39-40). Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 09.02.2022 адвокат надав, а клієнт прийняв наступні послуги: 1)консультація щодо можливості та доцільності вирішення справи у судовому порядку, у тому числі: проведення двох зустрічей з Клієнтом, попереднє вивчення та аналіз наданих Клієнтом документів, добірка тва аналіз норм чинного законодавства щодо спірних правовідносин, вивчення судової практики Верховного Суду, формування висновку щодо можливості захисту прав Клієнта в судовому порядку - 3 години; гонорар за надану послугу 3 000,00 грн; 2)складання позовної заяви - 5 годин; гонорар за надану послугу 5 000,00 грн; 3)ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №62543829 - 2 години; гонорар за надану послугу 2 000,00 грн; 4)складання клопотання про витребування доказів - 2 години; гонорар за надану послугу 2 000,00 грн; 5)складання заяви про забезпечення позову - 2 години; гонорар за надану послугу 2 000,00 грн; 6)підготовка до подачі позовної заяви до канцелярії суду через підсистему Електронний суд, у тому числі роздруківка позову , добірка та сканування письмових доказів для додавання до позову, завіряння копій документів - 3 години; гонорар за надану послугу 2 000,00 грн; 7)представництво інтересів Клієнта в Суді в одному судовому засіданні, незалежно від тривалості засідання та його виду (підготовче засідання, судове засідання) - гонорар за надану послугу 2 500,00 грн. За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність від» 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Відповідно до умов договору про надання правничої допомоги № 26/01 від 26.01.2022 року розмір гонорару Адвокатського бюро, а також умови і порядок його сплати визначаються у додатках до цього договору (п. 5.1). Відповідно до Додатку №1 до договору (перелік та вартість послуг за договором) визначено порядок сплати гонорару - безготівковий переказ або готівкою протягом 10 робочих днів з моменту набрання законної сили рішенням у справі. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд доходить висновку, що наявні у матеріалах справи докази не у повному обсязі доводять реальність та обґрунтованість витрат на правову допомогу. У акті зазначено, що адвокатом Тивоненко Д.Р. надавались клієнту [PERSON] послуги, які полягають у ознайомленні адвоката з матеріалами виконавчого провадження, а також у складанні клопотання про забезпечення позову, однак доказів на підтвердження виконання адвокатом цим послуг, суду не надано, оскільки в матеріалах позовної заяви відсутні докази, які б підтверджували, що адвокат Тивоненко Д.Р. ознайомлювався із матеріалами виконавчого провадження, та витратив на це 2 години, також у матеріалах справи відсутнє клопотання адвоката про забезпечення позову, як і відомості про те, що така заява подавалась до подання позову, що свідчить про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу за надання послуг, які полягають у ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження та складанні клопотання про забезпечення позову у загальному розмірі 4 000,00 грн. є безпідставними, як такі, що не підтверджуються матеріалами справи. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу за надання послуги, яка полягає у підготовці до подачі позовної заяви до канцелярії суду через підсистему Електронний суд, у тому числі роздруківка позову , добірка та сканування письмових доказів для додавання до позову, завіряння копій документів та складає 2 000,00 грн., то суд вважає, що вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки на переконання суду ця послуга є складовою послуги, яка полягає у складанні позовної заяви, на яку адвокат згідно акту витратив 5 годин. Щодо виконання послуг адвокатом у виді представництва позивача у судовому засіданні, суд зазначає, що ухвалою судді від 16.02.2022 постановлено розгляд вказаної справи проводити без повідомлення (виклику) сторін, тобто без проведення судового засідання за участю сторін, що свідчить про безпідставність заявленої суми вартості цієї послуги. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн., які є документально підтвердженими, а в іншій частині вимоги про стягнення витрат на правову допомогу слід залишити без задоволення, оскільки надання інших послуг, пов`язаних із ознайомленням з матеріалами виконавчого провадження, складання клопотання про забезпечення позову, підготовки позову до подачі в канцелярію суду, участю у судовому засіданні, позивачем та адвокатом не доведено. Суд зазначає, що посилання відповідача у відзиві на те, що позивачем не надано документів, які підтверджують оплачені послуги на правничу допомогу є безпідставним, оскільки описані вище документи, підтверджують витрати позивача на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved