Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , про позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.09.2020, яке зареєстровано в реєстрі за № 505, спадкова справа № 148. Номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 38199848 від 16.09.2020. [PERSON] з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину за законом набула охоронюване законом право на мирне володіння майном у законний спосіб. Так, позивачу стало відомо про те, що у належному їй житловому будинку зареєстровані та проживають невідомі їй особи, що чинять перешкоди останній у реалізації свого права власності на таке нерухоме майно. Водночас, листом Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області від 12.07.2021 №3501.3-3531/35.1-21 повідомлено, що у спірному житловому будинку з 14.11.2002 зареєстрована невідома позивачу особа, а саме [PERSON] (далі - Відповідач-1), [INFO] . З метою захисту свого майна остання звернулась до Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області із повідомленням про те, що у її домоволодінні проживають невідомі особи. Довідкою Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 20.08.2021 № 1255Б1112 зафіксовано факт незаконного проживання у згаданому житловому приміщенні інших, невідомих позивачу, осіб, а саме [PERSON] (далі - Відповідач-2) та її родини. Відповідачі добровільно звільнити приміщення, знятись із реєстрації місця проживання відмовляються та стверджують, що такий житловий будинок належить їм тому що, вони придбали його у батька позивача. При цьому, будь-які документи на спірний будинок у відповідачів відсутні. Такими діями відповідачі чинять позивачу перешкоди у володінні, вільному розпорядженні своїм нерухомим майном та порушують право на вільне володіння власним майном у законний спосіб. Враховуючи вищевикладене, у [PERSON] виникла необхідність звернутись до суду із позовною заявою про усунення перешкод у здійсненні права приватної власності шляхом виселення з житлового будинку [PERSON] та зняття з реєстрації місця проживання і виселення [PERSON] ..Відповідачі, які не є членами сім`ї, проживають у належному позивачу на праві власності будинку, будь-яких письмових договорів щодо користування житлом між сторонами не існує, і не існувало. Відповідачі проникли до домоволодіння позивача і проживають у ньому незаконно. Позивач просить суд позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком під [ADDRESS] та виселити [PERSON] із житлового будинку за вказаною адресою. Виселити [PERSON] із житлового будинку під [ADDRESS] . УхвалоюВільшанського районного суду Кіровоградської області від 11.10.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] .. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 26.01.2022 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог відносно [PERSON] щодо позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення, у зв`язку зі смертю співвідповідача. Позивач та представник позивача адвокат Боруш А.О. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат Ведющенко В.В. в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України вважаються такими, що про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву до суду не подали. Третя особа та представник третьої особи адвокат Науменко І.Ф. в судове засідання не з`явилися. Представник третьої особи надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності. Заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON] , 1962 року народження, який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина складається з: 1/2 частки житлового будинку під [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.09.2020 року, зареєстровано в реєстрі за № 505, спадкова справа № 148, посвідченого приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу Науменком Ф.С. (а.с.8). У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 224199372 від 16.09.2020 року, власником Ѕ житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про право власності посвідченого 16.09.2020 року приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу Науменком Ф.С., зареєстрованого в реєстрі за № 504, спадкова справа № 148, [PERSON] , [INFO] , яка є пережившою колишньою дружиною [PERSON] , 1962 року народження, який помер [INFO] , належить 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, яке складається з житлового будинкупід [ADDRESS] , що також підтверджуєтьсявитягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 224193867 від 16.09.2020 року (а.с.10, 11). Згідно із домовою книгою для прописки громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] у даному будинку прописані [PERSON] , 1962 року народження, [PERSON] , 1966 року народження, [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-14). Відповідно до довідки «Про результати розгляду повідомлення гр. [PERSON] » виданої дільничним сектору поліцейської діяльності №1 Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області 20.08.2021 року, в ході проведення перевірки встановлено, що гр. [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] в своєму домоволодінні. Також було встановлено, що після смерті батька заявниці який помер у 2002 році, заявниця оформила спадщину, до якої входив житловий будинок який знаходиться за адресою [ADDRESS] , після чого заявниця вирішила продати даний будинок. Також в ході перевірки за даним зверненням було встановлено що, на даний час в даному будинку проживає гр. [PERSON] , разом з родиною. Також в ході перевірки встановлено, що гр. [PERSON] , проживає в даному будинку з 1998 року, так як даний будинок придбали в покійного батька заявниці, а документи на будинок продавець обіцяв надати згодом (а.с 23). Разом з тим, згідно листа №567 від 30.09.2021 року Вільшанської селищної ради Кіровоградської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно цього закону власник майна має право вимагати свого права, яка перешкоджає користування ним, в тому числі і шляхом виселення. Таким чином відповідач добровільно звільнити приміщення відмовляється, при цьому будь-які документи на спірний будинок у відповідача відсутні. Враховуючи те, що позивач та третя особа є власниками спірного будинку в якому відповідач проживає й на час розгляду справи, то остання порушує права власників. Отже, відповідач не є власником зазначеного житлового приміщення, крім того, остання також не є членом родини власників. У правовій позиції Судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі №6-709цс16 зазначається, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст. 109 ЖК УРСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно ч.3 ст. 116 ЖК УРСР передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме: без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідно ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов`язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідач [PERSON] самовільно займає спірне домоволодіння, тим самим порушує недоторканість житла позивача, оскільки будь-які документи на підтвердження законності перебування у домоволодінні останньої у відповідача відсутні. У рішенні ВСУ №825/1335/13-а від 01 березня 2016 року вказується, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; про виселення; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач [PERSON] не є власником спірного житлового приміщення і не є членом сім`ї позивача, не відноситься до кола осіб, що постійно проживають разом із позивачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною першою ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої квитанції, позивач за подання даного позову до суду, сплатила судовий збір в розмірі 1816 грн., виходячи з розміру, встановленого п.п.3 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", що підлягає відшкодуванню.

Outcome: approved