Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 11.03.2022 надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. Позивач [PERSON] в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 11.05.2021 державним підприємством «СЕТАМ» було проведено електронні торги з реалізації нерухомого майна - домоволодіння - реєстраційний номер майна: 10888495; знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; загальною площею 40,3 кв.м., житловою площею 32 кв.м.; житловий будинок літ.А-1; прибудова літ.А1-1, сіни літ.а2-1, тамбур літ.аЗ-1, гараж літ. Г, сараї літ.Д, літ.Е, теплиця літ.З; земельна ділянка площею 592 кв.м., належить згідно рішення виконкому Бабушкінської районної ради народних депутатів №2318 від 13.07.1949, крім того самовільно зайнятої землі площею 245кв.м. За наслідками проведення 11.05.2021 торгів переможцем було визначено [PERSON] , про що складено протокол №538097 та приватним виконавцем було складено акт про проведені електронні торги від 07 червня 2021 року. [PERSON] сплачено повну вартість майна в загальному розмірі 1 262 400,00 грн., включаючи гарантійний внесок у сумі 63120,00грн (на рахунок ДП «СЕТАМ», квитанція 75210048 від 07.05.2021) та платіж за придбання лоту - 1199280,00 грн. - відповідно до протоколу №538097 від 11.05.2021 проведення електронних торгів на рахунок приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. 07.06.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А. було видано свідоцтво, яким посвідчено право власності [PERSON] на домоволодіння - загальною площею 40,3кв.м., розташованого на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , об`єкт нерухомості, що були придбані з торгів в цей же день проведено державну реєстрацію права власності. В подальшому, невідомі особи, які назвали себе представниками [PERSON] (попереднього власника домоволодіння) не допустили позивача в житлове приміщення мотивуючи свої дії тим, що [PERSON] є власницею земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1210100000:03:110:0001, площею 0,0825 га. Перевіривши зазначену інформацію у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивачем було виявлено запис про об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:03:110:0001, площею 0,0825 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності на зазначену земельну ділянку не зареєстровано. З огляду на вищезазначене, враховуючи те, що позивачем набуто на законних підставах право власності на об`єкт нерухомості - житловий будинок, який розташований на зазначеній земельній ділянці, вимушений звернутись до суду за захистом свого права, а саме з вимогою про визнання права власності на зазначену земельну ділянку. Тому [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:03:110:0001, площею 0,0825 га., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: [ADDRESS] . Позивач надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, за адресою вказаною позивачем, про причини неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Судом встановлено, що 11.05.2021 державним підприємством «СЕТАМ» було проведено електронні торги з реалізації нерухомого майна - домоволодіння - реєстраційний номер майна: 10888495; знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; загальною площею 40,3 кв.м., житловою площею 32 кв.м.; житловий будинок літ.А-1; прибудова літ.А1-1, сіни літ.а2-1, тамбур літ.аЗ-1, гараж літ. Г, сараї літ.Д, літ.Е, теплиця літ.З; земельна ділянка площею 592 кв.м., належить згідно рішення виконкому Бабушкінської районної ради народних депутатів №2318 від 13.07.1949, крім того самовільно зайнятої землі площею 245кв.м. За наслідками проведення 11.05.2021 торгів переможцем було визначено [PERSON] , про що складено протокол №538097 та приватним виконавцем було складено акт про проведені електронні торги від 07 червня 2021 року. [PERSON] сплачено повну вартість майна в загальному розмірі 1 262 400,00 грн., включаючи гарантійний внесок у сумі 63120,00 грн (на рахунок ДП «СЕТАМ», квитанція 75210048 від 07.05.2021) та платіж за придбання лоту - 1199280,00 грн. - відповідно до протоколу №538097 від 11.05.2021 проведення електронних торгів на рахунок приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А., що підтверджується платіжними документами: № 2МВ21165218 від 13.05.2021, № МВ21346047 та № МВ21423218 від 14.05.2021, № МВ22078845 від 17.05.2021, № МВ22375Ю6 та № МВ22315867 від 18.05.2021, № МВ22712733 від 19.05.2021, № 2МВ22910323 від 20.05.2021, № 279545493 та № 279487961 від 24.05.2021. 07.06.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А. було видано свідоцтво, яким посвідчено право власності [PERSON] на домоволодіння - загальною площею 40,3кв.м., розташованого на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , об`єкт нерухомості, що були придбані з торгів в цей же день проведено державну реєстрацію права власності. Перевіривши зазначену інформацію у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивачем було виявлено запис про об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:03:110:0001, площею 0,0825 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності на зазначену земельну ділянку не зареєстровано (а.с. № 11-12). Відповідно до частини другої статті 377 ЦК України розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Відповідно до абзацу першого частини шостої статті 120 ЗК України істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, У будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. Отже, якщо продажу підлягає об`єкт нерухомості, право власності на який відповідно до частини першої статті 377 ЦК України, частини першої статті 120 ЗК України переходить лише разом з правом власності на земельну ділянку, на якій такий об`єкт розташований, то в інформаційному повідомленні про електронні торги повинен бути зазначений кадастровий номер такої земельної ділянки. Невиконання цієї вимоги призводить до правової невизначеності, що призводить до зменшення конкуренції учасників торгів, та може ввести в оману учасників торгів щодо майна, яке продається. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду (постанова від 22 червня 2021 року № 200/606/181) вказано, що чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на\~земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі, якщо це право не визнається іншою особою, втрачено або відсутній правовстановлюючий документ. Таким чином, здійснивши придбання об`єкту нерухомого майна - житлового будинку на законних підставах з прилюдних торгів, до позивача перейшло право власності на земельну ділянку з - кадастровим номером 1210100000:03:110:0001, площею 0,0825 га, проте зазначене право власності не було зареєстроване. Враховуючи, що доводи позивача знайшли підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved