Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

10.01.2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 04.02.2012 року у виконавчому комітеті Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 2, та стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в сумі 2500,00 грн на кожну дитину, щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи від дня пред`явлення позову до повноліття дітей. Позов мотивовано тим, що від шлюбу у сторін народилися дочка [PERSON] та син [PERSON] . З вересня 2021 року сторони припинили шлюбні відносини. У листопаді 2021 року позивач дізналася, що у відповідача є інша жінка. Сторони проживають окремо, примирення між ними неможливе, тому що відповідач має намір одружитися. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідач не має на утриманні інших осіб, він працює за кордоном, у нього є нерухоме майно та транспортний засіб. 07.02.2022 року в суд поступила заява відповідача від 03.02.2022 року про розгляд справи за його відсутності, у якій відповідач вказав, що позовні вимоги підтримує повністю (арк. 33). 31.03.2022 року судом постановлено ухвалу, якою задоволено заяву відповідача від 03.02.2022 року про розгляд справи за його відсутності (арк. 46-48). 31.03.2022 року судом постановлено ухвалу, якою відповідачу роз`яснено наслідок визнання позову (арк. 45), у зв`язку з цим у судовому засіданні оголошено перерву на 21.04.2022 року на 11:00 год. Судом встановлено, що 04.02.2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 2. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . У сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . У вересні 2021 року сторони припинили сімейні відносини та з цього часу проживають окремо у зв`язку з тим, що відповідач має іншу сім`ю. Відповідач, який є працездатним, не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей. На утриманні відповідача відсутні інші особи, крім спільних з позивачем дітей. Наведені обставини визнано відповідачем та їх підтверджено такими доказами: 1) показаннями позивача як свідка про те, що у вересні 2021 року вони з відповідачем припинили сімейні відносини, відтоді проживають окремо. Відповідач проживає з іншою жінкою та дітьми за кордоном. Діти сторін проживають з позивачем. Відповідач не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей; 2) свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] , серія [NUMBER] , виданим 04.02.2012 року виконавчим комітетом Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області (арк. 8); 3) копією свідоцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] , виданого 27.11.2012 року виконавчим комітетом Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області (арк. 10); 4) копією свідоцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] , виданого 23.12.2015 року виконавчим комітетом Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області (арк. 9); 5) копією довідки від 05.01.2022 року № 2, виданої старостою села Велика Копаня [PERSON] про склад сім`ї [PERSON] (арк. 13). Обставини щодо наявності у відповідача нерухомого майна та транспортного засобу не доведено, тому що право на майно підтверджується передбаченими законом правовстановлюючими документами та не підлягає встановленню на підставі пояснень сторін. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України). У частині другій статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням встановлених обставин щодо характеру розладу в сім`ї сторін, небажання сторін відновлювати сімейні відносини, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом відповідач не приймає участь в утриманні дітей, домовленість щодо спільного утримання дітей між сторонами відсутня, тому позов в частині стягнення з відповідача аліментів є підставним. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (частина перша статті 191 СК України). Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У частині першій статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до положень абзацу другого статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 року № 1928-IX (зі змінами) з 01.01.2022 року до 01.07.2022 року прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років встановлений у розмірі 2618,00 грн. Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дітей, матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача інших осіб, які б перебували на його утриманні, визнання позову відповідачем та приходить до висновку про задоволення позову у відповідній частині, зокрема стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в сумі 2500,00 грн на кожну дитину, щомісяця, з індексацією відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року № 1282-XII (зі змінами). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в сумі 1000,00 грн, що підтверджує квитанція № 1-318К від 05.01.2022 року (арк. 20). Згідно частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Із врахуванням того, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, ставка судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову за позовну вимогу про розірвання шлюбу у відповідності до положень підпункту 3 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (зі змінами) становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн), то позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків вказаної суми, тобто 496,20 грн. Відповідно положень частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", де передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відтак, судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн), який згідно положень підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" у 2022 році є мінімальною ставкою судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Отже, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved