Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що вона є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 08 квітня 2013 року. У її будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] . За адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає листопада 2019 року. Місце його перебування їй невідоме. Відповідач не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні будинку. Крім того, вона не може вільно та в повному обсязі реалізувати право приватної власності на нерухоме майно. Ухвалою від 16 лютого 2022 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без виклику учасників справи.\~ Відповідач про розгляд справи повідомлявся через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, до суду не прибув, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Представник третьої особи Катлан К.О. пояснень щодо позову не надала, просила розглядати справу за наявними у справі доказами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.3,4). В будинку [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією домової книги (а.с.9). [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.10). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 28 січня 2022 року головою квартального комітету 46 кварталу Марганецької міської ради [PERSON] , у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.8). 02 лютого 2022 року головою квартального комітету 46 кварталу Марганецької міської ради Постоєнко С.М. в присутності сусідів позивачки по [ADDRESS] [PERSON] (будинок [ADDRESS] ), [PERSON] (будинок [ADDRESS] ), складено акт про те, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з листопада 2019 року (а.с.7). Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 10 лютого 2022 року (а.с.20). За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Член сім`ї власника житла втрачає право на\~користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2 ст.405 ЦК України). За ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Ухвалюючи рішення, суд зважає на те, що позивачка є власником будинку [ADDRESS] , а відповідач, хоча і зареєстрований в будинку, однак не проживаює в ньому з листопада 2019 року. Факт реєстрації в будинку відповідача, який в ньому не проживає, порушує права позивачки як власниці. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню, оскільки підтверджені належними доказами. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2022 року [PERSON] було звільнено від сплати судового збору. Тому, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved