Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстроване місце проживання відповідача, який є рідним братом матері позивача. Однак, відповідач тривалий час за вказаною адресою не проживає та позивачу невідоме його місце перебування чи проживання, а оспорювана реєстрація його місця проживання створює їй перешкоди як власнику у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, чим порушуються її права, оскільки він не проживає у вказаному будинковолодінні більше одного року. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. Позивач в судове засідання не з`явилася, 08.04.2022 року представник позивача, адвокат Дикун І.В. подав до суду клопотання про розгляд справи без його та позивача участі, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с. 46). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, доходить наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вимогами ч.1 ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.2021 року за реєстровим № 1395, виданого приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Антонюк О.В., належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.07.2021 року (а.с. 6, 7). Довідкою № 2310, виданою 08.04.2022 року Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» Коломийської міської ради, стверджується, що місце проживання відповідача зареєстроване в зазначеному будинку (а.с. 47). Згідно з актом № 4 про підтвердження місця проживання від 09.02.2022 року, складеним старостою с. Воскресинці Коломийського району [PERSON] в присутності позивача та сусідів, відповідач [PERSON] фактично не проживає у вищевказаному будинковолодінні більше тридцяти років ( а.с. 15). На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням, оскільки він більше року там не проживає. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та,

Outcome: approved