Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 17.09.1988 право власності на житлове господарство по [ADDRESS] належало колгоспному двору, головою якого був батько позивачки [PERSON] . Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,25 га. Станом на 15.04.1991 у спадковому житловому будинку були зареєстровані та проживали: батько [PERSON] , мати [PERSON] , чоловік [PERSON] , позивачка та син позивачки [PERSON] . Ніхто з перелічених осіб не звертався з приводу виділу частки з колгоспного двору. Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] . Заповітного розпорядження померла не залишала. На час смерті [PERSON] разом із нею проживав чоловік, дочка, зять та онук. Реалізовуючи свої права, як спадкоємець за законом першої черги, позивачка подала до Городенківської РДНК заяву про прийняття спадщини після смерті мами . За її заявою була заведена спадкова справа та позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на належний мамі земельний пай. Голова колгоспного двору, тато позивачки, [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] 14.03.2001 склав заповіт, яким роз порядив позивачці все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, все що буде належати йому за законом, в т.ч. житловий будинок. Земельний та майновий паї. Заповіт ніким не скасовувався тане оскаржувався. Позивачка проживаючи на час смерті разом із батьком прийняла спадщину та в листопаді 2021 року звернулася до Городенківської РДНК із заявою з метою оформлення спадщини на житловий будинок [ADDRESS] . Однак, нотаріус відмовила позивачці у видачі документів на спадщину на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з його реєстрацією, як колгоспного двору без визначення часток його членів. Позивачка фактично вступила в управління спадковим майном - користується ним на власний розсуд, постійно проживає у житловому будинку, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору. В судове засідання позивач не з`явилася, поданій до суду заяві від 23.12.2021 просила про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через поштове відділення, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. На частку у спадковому майні не претендує. На частку у колгоспному дворі теж не претендує, жодних матеріальних внесків у господарство не робив та не звертався за виділом частки і не бажає реалізувати своє право на неї. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 17.09.1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 168 від 14.09.1988 посвідчено, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд, які розташовані в [ADDRESS] - дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Із довідки № 285 виданої 18.11.2021 Глушківським старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що в с. Глушків [ADDRESS] була перейменована на [ADDRESS] та змінилася нумерація будинку з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Станом на 15.04.1991 в житловому будинку в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: голова двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 293 виданою 22.11.2021 Глушківським старостинським округом Городенківської міської ради. Член двору [PERSON] померла [INFO] у віці 73 рік в с. Глушків Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 12.01.1999 Глушківською с/Радою Городенківського району. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. На час смерті ( [INFO] ) [PERSON] разом з нею в господарстві по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: чоловік [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 309 виданою 24.11.2021 Глушківським старостинським округом Городенківської міської ради. Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 08.10.1977 Чернятинською с/Радою Городенківського району доводиться, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 8 жовтня 1977 року, актовий запис № 63. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 31.03.1949 Городенківським Рай ЗАГС слідує, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 14 листопада 1968 року з [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого с/бюро ЗАГС с. Чернятин Городенківського району. Із копії спадкової справи № 1069/2000, яка надана суду державним нотаріусом Городенківської РДНК, слідує, що позивач [PERSON] 28 вересня 2000 року звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті мами [PERSON] . Копією свідоцтва про право на спадщину по законом від 28.09.2000 посвідченого державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1462 доводиться, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка складається із права на земельну частку (пай) розміром 91,67 в умовних кадастрових без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 1069982. Член колгоспного двору, чоловік позивачки, [PERSON] помер [INFO] у віці 51 рік в м. Городенка Івано-Франківської області, актовий запис № 7, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 12.10.2000 Глушківською сільською радою Городенківського району. На час його смерті був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. З довідки № 308 виданої 24.11.2021 Глушківським старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що на час смерті [PERSON] разом з ним в господарстві по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: тесть [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Із повідомлення державного нотаріуса Городенківської РДНК Капріян С.В. № 47/01-16 від 12.01.2022 слідує, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 68059260 від 11.01.2022, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заведена. Голова колгоспного двору, батько позивачки, [PERSON] помер [INFO] у віці 86 років в с. Глушків Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 17.12.2009 виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. За життя, [PERSON] склав заповіт, який 14.04.2001 посвідчений секретарем Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області та зареєстрований в реєстрі під № 4. Даним заповітом [PERSON] , 1923 р.н., розпорядив все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, в тому числі житловий будинок, земельний та майновий пай своїй дочці [PERSON] , 1949 р.н., жительці с. Глушків. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З довідки № 307, виданої 24.11.2021 Глушківським старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що на час смерті [PERSON] разом з ним в господарстві по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: дочка [PERSON] , [INFO] ,внук [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 458/2010, яка надана суду державним нотаріусом Городенківської РДНК, слідує, що позивач [PERSON] 17 липня 2010 року звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 24247925 виданий 19.07.2010 Городенківською РДНК свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 49641448, номер у нотаріуса 458. Проте, Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. № 1451/02-31 від 23.11.2021 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що вищезгадане господарство, головою якого був [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Із отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 287595442 формованої 30.11.2021 слідує, що в [ADDRESS] зареєстрована право власності на житловий будинок за [PERSON] на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Городенківського РНО Яшан Р.Р. Рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради Івано-Франківської області № 326 від 25.03.2022 « Про розгляд заяви гр. [PERSON] щодо упорядкування адреси об`єкту нерухомого майна» вирішено присвоїти об`єкту нерухомого майна - житловому будинку, який згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 17.09.1988 розташований за адресою: [ADDRESS] , адресу: [ADDRESS] . Виписка з інвентаризаційних матеріалів № 10115 видана 10.11.2021 ОКП «Коломийське МБТІ» свідчить проте, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському МБТІ право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності виданого Городенківським РВК 17.09.1988 на підставі рішення цього ж виконкому № 168 від 14.09.1988. Із копії довідки № 173 виданої 29.04.2022 Грушківським старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що адреса житлового господарства по [ADDRESS] , яке згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 17.09.1988 належало колгоспному двору головою якого був [PERSON] була змінена на [ADDRESS] . На підставі рішення виконкому Городенківської міської ради від 25.03.2022 адреса змінена на [ADDRESS] . За даною адресою зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] встановлено, що вищевказаний житловий будинок споруджений в 1955 році, інші господарські будівлі збудовані в 1967,1970, 1976 роках. Як вбачається із Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" складеного на підставі договору № 625 від 19.11.2021, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] - становить 94500 грн. Розмір земельної ділянки для будівництв, обслуговування житлового будинку, господарських будівель становить 0,25 га, що підтверджується довідкою № 291 виданою 22.11.2021 Глушківським старостинським округом Городенківської міської ради. Згідно з отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 291919518 формованого 22.12.2021 відомості щодо права власності на будинок [ADDRESS] - відсутні. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Як вбачається із вищенаведеного, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] . Станом на 15.04.1991 в даному господарстві проживали: голова двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] . Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які набули право спільної сумісної власності на будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/5 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Відповідно до копій спадкових справ, які були надану суду Городенківською РДНК позивачка прийняла спадщину після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] , з якими проживала на час їх смерті та звернулася до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Отже, в порядку спадкування позивачці належить 2/5 частки в спадковому господарстві (1/5 після смерті батька та 1/5 після смерті матері). На час смерті [PERSON] з ним проживали та були зареєстровані його дружина (позивачка) та син (відповідач) [PERSON] . У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР 1963 р. позивачка та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] . Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ні позивачка ні відповідач не зверталися. В поданій до суду заяві відповідач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] за позивачкою [PERSON] . На частку в колгоспному дворі не претендує, не звертався за її виділом та не бажає реалізувати своє право на неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є відмова власника від права власності. Згідно ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із матеріалів справи вбачається, що позивач зверталася до державного нотаріуса Городенківської РДНК про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] . Відмова нотаріуса у видачі даного свідоцтва стала підставою звернення позивачки із даним позовом до суду. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перешкодою в прийнятті спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] є те, що вищезгадане господарство, відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З наведеного слідує, що даний позов підлягає до часткового задоволення, а саме за позивачкою слід визнати право власності на 4/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , з яких 3/5 частки належали померлим [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та 1/5 частка належала позивачці, як члену колгоспного двору. В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що відповідач, який є членом колгоспного двору та йому належить 1/5 частка в даному господарстві, на даний час може на власний розсуд розпоряджатися своїм майном і на даний час його право не порушується та ніким не оспорюється чи не визнається, тому у нього немає перешкод в оформленні права власності на належне йому майно. Подана відповідачем заява про те, що він на частку в колгоспному дворі не претендує, не звертався за її виділом та не бажає реалізувати своє право на неї та визнає позовні вимоги суд не розцінює, як відмову від належної йому частки в даному житловому будинку у передбаченому Законом порядку. При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: partial