Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказує, що у вересні 2002 року вона познайомилася із [PERSON] та з того часу вони стали проживати однією сім`єю разом із її дітьми від першого шлюбу. Спочатку вони проживали на орендованій квартирі в смт Диканька Полтавської області, а у 2005 році придбали у власність будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS] . У зв`язку із тим, що вони не були офіційно одружені, право власності на будинковолодіння було оформлено на неї та [PERSON] у рівних частках, тобто кожному по Ѕ частині цього нерухомого майна. Придбаний будинок був 1954 року побудови, тому після його придбання вони його реконструювали. За їхні спільні сімейні кошти будинок повністю було обкладено цеглою, дах перекритий металом, у будинок проведено всі комунікації. Було збудовано новий сарай, встановлено огорожу, ворота, хвіртку. [PERSON] вказує, що вони із [PERSON] прожили разом однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з вересня 2002 року та до дня смерті [INFO] [PERSON] , тобто 18 років, вважали себе подружжям, були пов`язані спільним побутом та вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, спільно виховували та матеріально забезпечували її дітей від першого шлюбу, діти називали [PERSON] батьком. За період їхнього спільного проживання жоден із них не перебував у іншому шлюбі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому Ѕ частину вказаного вище будинковолодіння, однак їй, [PERSON] , нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів, які б підтверджували факт родинних відносин з померлим [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, заявник [PERSON] просить встановити факт проживання її та [PERSON] однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу з вересня 2002 року до дня смерті [INFO] [PERSON] , з метою оформлення спадщини після його смерті. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у заяві та судовому засіданні. [PERSON] зазначила, що вони із [PERSON] прожили разом однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з вересня 2002 року та до дня смерті [INFO] [PERSON] , тобто 18 років. Вони вважали себе подружжям, були пов`язані спільним побутом та вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, спільно виховували та матеріально забезпечували її дітей від першого шлюбу, діти називали [PERSON] батьком. За період їхнього спільного проживання жоден із них не перебував у іншому шлюбі. Вона разом із [PERSON] за спільні сімейні кошти придбали та пізніше реконструювали будинок по [ADDRESS] , де і проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. Однак, у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували факт родинних відносин з померлим [PERSON] , їй було відмовлено нотаріусом в оформленні спадкових прав на належну померлому Ѕ частину вказаного будинку. Представник заінтересованої особи - Диканської селищної ради в судове засідання не з`явився, до суду надійшов відзив на заяву, в якому вказано, що заінтересована особа вважає обґрунтованою заяву [PERSON] та просить її задовольнити, справу розглянути за відсутності представника Диканської селищної ради. Заінтересована особа - приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимка О.І. в судове засідання не з`явився, до суду надійшло письмове пояснення щодо заяви, згідно якого приватний нотаріус не заперечує проти задоволення заявлених вимог, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи заявника, пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. В судовому засіданні було встановлено, що у вересні 2002 року заявник [PERSON] познайомилася із [PERSON] та з того часу вони стали проживати однією сім`єю разом із її дітьми від першого шлюбу. Спочатку вони проживали на орендованій квартирі в смт Диканька Полтавської області, а у 2005 році придбали у власність будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS] , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями договору купівлі-продажу від 06 грудня 2005 року та витягу з Державного реєстру правочинів /а.с. 9, 10/. З наявної у матеріалах справи копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 03.05.2006 Колективним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що вказане вище будинковолодіння належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , а саме кожному по Ѕ частині цього нерухомого майна /а.с. 11, 12/. З наявних у матеріалах справи довідок ЦНАП Диканської селищної ради від 01.02.2022 вбачається, що місце проживання заявника [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , з 17 серпня 2010 року по теперішній час, а місце проживання [PERSON] за вказаною адресою зареєстроване з 14 серпня 2009 року по 22 лютого 2021 року, тобто по день смерті останнього /а.с. 15, 16/. В судовому засіданні було встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] прожили разом однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з вересня 2002 року та до дня смерті [INFO] [PERSON] , тобто 18 років. Вказані особи вважали себе подружжям, були пов`язані спільним побутом та вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, за спільні кошти придбали та реконструювали будинок, в якому в подальшому спільно проживали як сім`я, спільно виховували та матеріально забезпечували дітей [PERSON] від першого шлюбу, діти називали [PERSON] батьком. Спільних дітей у [PERSON] та [PERSON] немає. За період їхнього спільного проживання жоден із них не перебував у іншому шлюбі /а.с. 13, 29/. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона проживає поруч з господарством [PERSON] та [PERSON] , яке вони придбали у 2005 році. У них дружні сусідські стосунки. Під час проживання [PERSON] та [PERSON] перебудували будинок, встановили огорожу, вели господарство. Разом вони виховували, навчали та матеріально забезпечували двох дітей [PERSON] . Свідок [PERSON] зазначила, що спостерігаючи за способом життя та спілкуванням [PERSON] та [PERSON] , вона може впевнено сказати, що це була дружня, повноцінна родина. [PERSON] та [PERSON] проживали як чоловік та дружина, про те, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі вона дізналася лише нещодавно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що по сусідству із нею знаходиться господарство [PERSON] та [PERSON] , з якими вона підтримувала дружні стосунки з моменту їх заселення до цього будинковолодіння, тобто з 2005 року. Після заселення [PERSON] та [PERSON] відразу почали реконструювати будинок, побудували новий сарай, встановили огорожу. Всі будівельні роботи проводилися за їхні спільні сімейні кошти. Свідок [PERSON] зазначила, що виходячи із спілкування та способу життя [PERSON] та [PERSON] , вона може впевнено сказати, що вони проживали як сім`я, як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільні кошти, які використовували для потреб сім`ї. Про те, що [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі вона дізналася лише нещодавно. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому Ѕ частину вказаного вище будинковолодіння, однак заявнику [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів, які б підтверджували факт родинних відносин з померлим [PERSON] /а.с. 19/. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК у судовому порядку може бути встановлений факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Інститут фактичних шлюбних відносин, тобто проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, введений у національне законодавство Сімейним кодексом України і закріплений, зокрема у ст. 74 СК України. Відповідно до п. 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України, зазначений кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України), норми Сімейного кодексу застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми Сімейного кодексу застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою та цим Кодексом не передбачалося встановлення такого факту. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявник [PERSON] та нині покійний [PERSON] проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах. Враховуючи те, що Кодексом про шлюб та сім`ю України не передбачалося визнання факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу і такі фактичні шлюбні відносини не мали юридичних наслідків, вказаний факт набув юридичного значення лише після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року, позовні вимоги в частині встановлення факту проживання [PERSON] із [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю, як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу у період з вересня 2002 року до дня смерті [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Враховуючи, що заявник [PERSON] не має іншої можливості документально підтвердити факт проживання її та померлого [PERSON] однією сім`єю, а його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому спір щодо встановлення вказаного факту відсутній, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту проживання заявника [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року до дня смерті [PERSON] , тобто до [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: partial