Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що 17.02.2012 між нею та відповідачем укладено шлюб зареєстрований 17.02.2012 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 21. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Також зазначила, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Наразі позивачці не відоме місце роботи відповідача та розмір його доходу. У відповідача від першого шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . 01.11.2011 відносно відповідача Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2011 і до повноліття дитини. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на свою користь, аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2022 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у порядку спрощеного позовного провадження та призначено у справі судове засідання. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.02.2012 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 21, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.02.2012. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 13.12.2012 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 573, батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2011 за № 2-2363/2011 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2011 і до повноліття дитини. Встановлено, що син: [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів суд враховує таке. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інше. Як роз`яснено у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. З урахуванням визнання відповідачем позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд вважає розмір аліментів, який просить стягнути позивач, а саме у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку цілком виправданий та необхідний для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Зазначений позивачем розмір аліментів відповідачем не оспорюються, тому з урахуванням положень ст. 82 ЦПК України, ці обставини не підлягають доказуванню. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України стягнення аліментів необхідно присудити із дня пред`явлення до суду позову, тобто з 21.01.2022. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved