Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

16.03.2022 позивач [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом до Виконавчого комітету Миргородської міської ради про визнання права власності на самочинно збудований гараж, загальною площею 71,3 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0076 га, за адресою [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позов послався на те, що на земельній ділянці площею 0,0076 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] він у 2007 році на підставі рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради №413 від 08.08.2007 та №162 від 21.04.2021 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 08.08.2007 № 413 «Про будівництво авто гаражів» побудував гараж № [NUMBER] літера «А-1». Згідно технічного паспорту від 29.03.2021 загальна площа гаража становить 71,3 кв.м, вартість гаража становить 180519 грн. На його заяву про прийняття в експлуатацію гаража № 33, Управління архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області листом від 17.08.2021 було повідомлено, що гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] є об`єктом самочинного будівництва, оскільки на нього відсутня проектна документація та документ, який відповідно до ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» надає право на виконання будівельних робіт. Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ № 461 від 13/04/2011 його прийняття в експлуатацію можливе у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду. Позивач зазначає, що під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми. 08 вересня 2021 року було виготовлено звіт про проведення технічного обстеження гаражу [ADDRESS] . За результатами проведеного технічного обстеження вищевказаного об`єкта було встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації та отримано інформацію за №272/13-19/700/13-18 від 17.08.2021 від Управління архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Миргородської міської ради щодо відповідності місця розташування гаражу вимогам державних будівельних норм. Він є власником самочинно збудованого гаража, що виключає можливість зареєструвати за ним право власності на дане нерухоме майно та в майбутньому позбавляє його права розпоряджатися гаражем на власний розсуд, тому звернувся до суду щодо визнання права власності на самочинно збудований об`єкт. Ухвалою судді від 21.03.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.35). Позивач та його представник адвокат Тарасенко В.С. в судове засідання не з`явилися, направили заяви про розгляд справи у їх відсутність та задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с. 43,46). Представник відповідача виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 44,45). Представник третьої особи Управління архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився. Направив пояснення в яких просив справу розглянути у відсутність представника. Зазначив, що гараж розташований за адресою [ADDRESS] є самочинно збудованим і відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів реєстрація об`єкта здійснюється на підставі декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду та технічного обстеження гаражу. В матеріалах справи наявний звіт про проведення технічного обстеження гаражу [ADDRESS] за результатами якого встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації об`єкта. При ухваленні рішення представник покладається на розсуд суду (а.с.42). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до наступного. Зі змісту технічного паспорту на гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] вбачається, що позивачем збудований гараж в 2007 році площею 71,3 кв.м. (а.с. 10-11). Рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради №413 від 08.08.2007 та №162 від 21.04.2021 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 08.08.2007 № 413 «Про будівництво авто гаражів» дозволено будівництво автогаража розміром 6,0 х3,8м в колективі «Вогник» по вул. Ломиковського (а.с.7,8,9). 17.08.2021 Управлінням архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області відмовлено [PERSON] у введенні в експлуатацію гаража № [NUMBER] побудованого в 2007 році по [ADDRESS] , оскільки відповідно до ст. 376 Цивільного Кодексу України гараж є об`єктом самочинного будівництва та відповідно до п.10 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 13.04.2011 року №461 передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об`єктів у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду (а.с.18 ). Управління архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області надало висновок, що місце розташування гаража № [NUMBER] [ADDRESS] відповідає вимогам державно будівельних норм, що підтверджується інформацією щодо відповідності місця розташування об`єкта вимогам державних будівельних норм (на виконання Постанови КМ України від 13.04.2011 №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів»). Відповідно до звіту № 8/21 про проведення технічного обстеження гаражу [ADDRESS] , встановлена можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.19-23). На заяву [PERSON] до Миргородської міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] для будівництва індивідуальних гаражів з метою оформлення права власності, листом Миргородської міської ради № 16\\510 від 28.05.2021 йому запропоновано додати документи, що підтверджують право власності на гараж. Відповідно до ст.331 ч.1 абзацу третього Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Функції державної реєстрації права власності з 01.01.2013 року покладено реєстраційну службу, на сьогодні це державні реєстратори виконавчого комітету Миргородської міської ради. 28.01.2022 року рішенням № 63111092 державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Миргородської міської ради Яковенко Світлана Михайлівна, відмовила [PERSON] у задоволенні заяви про державну реєстрацію, посилаючись на те, що відповідно до ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 18 та 23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015, № 1127 не подані правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомого майна (а.с.16,17). В разі підтвердження права власності на самочинно побудований в 2007 році гараж [ADDRESS] в судовому порядку, він матиме право на введення його в експлуатацію згідно з абз.4 п.17 Порядку на підставі зареєстрованої Декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішення суду, яку йому необхіно подавати в уставленому законодавством порядку до органу Держархконтролю. Частинами 1, 2 ст. 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Таким чином, за загальними правилами особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Однак, згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, лише за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином, визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право, зокрема, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Відповідно до ст. 375 ч.1-3 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй землі іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, необхідною умовою для визнання права власності на самочинне будівництво за ч. 5 ст. 376 ЦК України є знаходження вказаного об`єкта на земельній ділянці, наданій в користування, та відсутність порушення самочинним будівництвом прав інших осіб. Під час здійснення будівництва позивачем були дотримані архітектурні, будівельні, санітарно-гігієнічні норми та норми з пожежної безпеки, а з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 33 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки: про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Згідно ст.331 ч.2 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Таким чином, враховуючи, що побудований позивачем гараж, загальною площею 71,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] придатний для подальшої експлуатації, відповідає вимогам чинного законодавства, права сусідів не порушені, та власником земельної ділянки є позивач, цільове призначення «для будівництва індивідуальних гаражів», тому позивач набув право власності на цю річ і за ним необхідно визнати право власності на самочинно збудований гараж, загальною площею 71,3 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0076 га , за адресою [ADDRESS] . В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В зв`язку з тим, що позивач просить не стягувати з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved