Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах [PERSON] до\~ [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. \~ \~В обґрунтування\~своїх вимог\~представник позивачки\~ [PERSON] \~ [PERSON] \~посилається на\~те,\~що [INFO] померла\~бабуся позивачки\~ [PERSON] ,\~актовий запис\~про смерть\~№16,\~з якою\~вона проживала\~однією сім`єю\~без реєстрації\~на момент\~її смерті\~в одному\~будинковолодінні по\~ [ADDRESS] .\~Ще за\~життя 11\~лютого 1998\~року бабуся\~позивачки [PERSON] \~склала на\~позивачку [PERSON] \~заповіт,\~яким заповідала\~все своє\~майно,\~де б\~воно не\~було та\~з чого\~б не\~складалося і\~все те,\~на що\~вона матиме\~право на\~день смерті.\~Після смерті\~бабусі відкрилася\~спадщина на\~належне їй\~майно,\~а саме:\~земельну ділянку\~згідно державного\~акту серії\~ЯА №718719.\~ Позивачка\~звернулася до\~нотаріуса із\~заявою про\~прийняття спадщини лишe 21.05.2021 році, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту. Однак, позивачці 21.05.2021 року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропущення нею шестимісячного строку для прийняття спадщини. Оскільки позивачка вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, так як їй не було відомо про вказаний вище заповіт, вона звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для її прийняття. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять суд їх задоволити. \~ \~ Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується матеріалами справи, та не надала у встановлений судом строк відзиву до суду. Суд вважає, що відповідачка не з`явилася у судове засідання без поважних причин, а тому справу слід розглянути за відсутності відповідачки з постановленням заочного рішення. \~ \~ \~ \~ Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається і це встановлено в судовому засіданні, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.03.2020 року. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №718719 [PERSON] передано на підставі розпорядження Заліщицької районної державної адміністрації від 20 вересня 2005 року за №379 у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.90 га, яка розташована на території Подільської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області. Як зазначено в довідці №193 від 16.06.2021 року, виданій Товстенською селищною радою Заліщицького району Тернопільської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: с.Поділля Заліщицького району Тернопільської області. На момент смерті спадкодавиця у зареєстрованому шлюбі не перебувала, разом із спадкодавицею постійно проживала (без реєстрації) онука [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 194 від 16.06.2021 року, виданої Товстенською селищною радою Заліщицького району Тернопільської області, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємицями є дочка [PERSON] та за заповітом № 39 від 11.02.1998 року [PERSON] , інших спадкоємців немає. Відповідно до заповіту, посвідченого 11.02.1998 року секретарем виконкому Подільської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області та зареєстрованого в реєстрі за №39, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Листом Заліщицької державної нотаріальної контори від 21.05.2021 року №\~18/01-16 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] з тих підстав, що нею пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Причинами пропуску прийняття спадщини позивачка [PERSON] зазначає необізнаність про існування заповіту. Відповідно до ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 565/1145/17 (Постанова від 26.06.2019 року). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивачки, поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини та наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Відтак, оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім є строк два місяці з моменту набрання законної сили цим рішенням. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах. \~ \~ \~

Outcome: approved