overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

В серпні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та вони з лютого 2014 року перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. Позивач та її представник подали до суду заяви, в якій позов підтримали та просили розглянути справу у їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 травня 1993 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітній дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірванні шлюбу, під час наданого судом терміну примирення між сторонами не відбулося. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та вони протягом останніх трьох років перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач подала до суду заяву про визнання позову та просила розглянути справу у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2016 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

В лютому 2022 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та вони з червня 2021 року перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. Позивач подала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 1998 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач заявила про бажання далі іменуватися прізвищем « [PERSON] », то у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2022року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 18.05.1997року Голинчинецькою сільською радою Шаргородського району Вінницької області, актовий запис №4. Стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] 908,00грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору. При винесені судом даного рішення не було вирішено питання щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3000,00грн у відшкодування витрат на правову допомогу. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3000,00грн у відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки позивачем надано докази в підтвердження їх понесення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Враховуючи складність справи, суд вважає можливим відкласти складення повного рішення на строк не більше як десять днів з дня закінчення розгляду справи відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, проголосивши у судовому засіданні тільки вступну та резолютивну частини судового рішення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо позовних вимог немає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Давидівською сільською радою об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 117. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,3821 га (кадастровий номер 6122682200:01:001:0292), що розташована на території Гарбузівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 042820 від 29 вересня 2004 року, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,1819 га (кадастровий номер 6122682200:01:001:0554), що розташована на території Гарбузівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 009061 від 29 вересня 2004 року. [PERSON] 24 травня 2004 року склала заповіт, що посвідчено секретарем Гарбузівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за № 114, згідно якого заповіла усе своє майно позивачу, який спадщину прийняв. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно за заповітом. Позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2010 га., згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №2646, яка розташована в [ADDRESS] . [PERSON] , склавши заповіт, розпорядилася майном у її користь. Вона, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, змушена звернутися до суду для захисту свого права. Позивачка позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнала, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2010 га., згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №2646, яка розташована в [ADDRESS] . [PERSON] склавши заповіт, розпорядилася майном у користь дочки, яка постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Враховуючи, що позивач спадщину прийняла, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заперечень щодо позовних вимог немають. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Зборівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 122. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,0000 га кадастровий номер 6122681100:01:001:0837, що розташована на території Пліснянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6104547102018. [PERSON] 22 серпня 2020 року склала заповіт, що посвідчено в.о.старости села Плісняни Зборівської міської ради ОТ Тернопільського району Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за № 23, згідно якого заповіла усе своє майно позивачу, який спадщину прийняв. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно за заповітом. Позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розмірами1,22 га., 0,52 га. та 0,21 га., згідно Державного акта на землю серії Р2 №700212, які розташовані на території Ренівської сільської ради Тернопільського району. [PERSON] , склавши заповіт, розпорядилася майном у його користь. Він, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину змушений звернутися до суду для захисту свого права. Позивач позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розмірами1,22 га., 0,52 га. та 0,21 га., згідно Державного акта на землю серії Р2 №700212, які розташовані на території Ренівської сільської ради Тернопільського району. [PERSON] , склавши заповіт, розпорядилася майном у користь [PERSON] , який постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності за законом після померлого [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо позовних вимог немає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Перепельницької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис №06. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній СС «Перепельницька», що в с.Перепельники, Зборівського району, Тернопільської області розміром 1.81 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0236789 від 10 грудня 1997 року. До складу спадкоємців за законом належить позивач [PERSON] - син спадкодавця, який спадщину прийняв. [PERSON] - син спадкодавця, відмовився від спадкового майна про що свідчить його заява. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. В силу вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на дане спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно за законом. Позивач посилається на те, що [INFO] помер її син [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розмірами: 1,98 га. (кадастровий номер 6122655300:01:001:0209), 0,77 га. (кадастровий номер 6122655300:01:001:0487), 0,12 га. (кадастровий номер 6122655300:01:001:0566). Вона, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, змушена звернутися до суду для захисту свого права. Позивач позовні вимоги підтримав про що подав відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] помер син позивачки - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розмірами: 1,98 га. (кадастровий номер 6122655300:01:001:0209), 0,77 га. (кадастровий номер 6122655300:01:001:0487), 0,12 га. (кадастровий номер 6122655300:01:001:0566).. [PERSON] , постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved