Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-21 00:00:00

Позивач АТ«Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Хмельницьке обласне управління звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього на свою користь кредитну заборгованість за договором про споживчий кредит в сумі 20515,16 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481 грн. В обґрунтування позову посилалося на те, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницьке обласне управління та [PERSON] 15 жовтня 2020 року укладено договір про споживчий кредит №22-2020-1056. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору виконав у повному обсязі, надав кредит на споживчі потреби в національній валюті. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 16.02.2022 року відповідач має заборгованість перед банком у розмірі 20515,16 грн., з яких: основний борг за кредитом - 17000,03 грн.; заборгованість по сплаті відсотків 2543,20 грн.; загальна сума 3% річних від прострочених сум про кредиту 209,35 грн., загальна сума 3% річних від прострочених сум за відсотками 38,89 грн.; загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу 616,33 грн., загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за відсотками 107,36 грн. Ухвалою суду від 14 березня 2022 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України`в судове засідання не з`явився, до суду надав клопотання в якому просив розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої позов визнав, розгляд справи просив провести у його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1, 2 ст.207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] , 15 жовтня 2020 року укладено договір про споживчий кредит №22-2020-1056. Відповідно до п. 2.2 Договору банк надав Позичальнику кредит у розмірі 20000 грн. 00 коп. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 14 жовтня 2025 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами Кредитного договору. За користування Кредитом Позичальник сплачувати банку проценти в розмірі 56% річних, зазначена п. 2.4.1 Договору процентна ставка є фіксованою. Відповідно до п. 3.3.1 Кредитного договору всі платежі за Кредитним договором (повернення Кредиту, сплата процентів за його користування, комісійні винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюються шляхом списання Банком коштів у договірному порядку з поточного рахунку. Відповідно до п. 3.3.3 Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 333 грн. 33 коп. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 20 числа місяця наступного за звітним, починаючи з листопада 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок. Відповідач належним чином зобов`язання за Договором не виконував, в результаті чого станом на 16.02.2022 року відповідач має заборгованість перед банком у розмірі 20515,16 грн., з яких: основний борг за кредитом - 17000,03 грн.; заборгованість по сплаті відсотків 2543,20 грн.; загальна сума 3% річних від прострочених сум про кредиту 209,35 грн., загальна сума 3% річних від прострочених сум за відсотками 38,89 грн.; загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу 616,33 грн., загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за відсотками 107,36 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви графіком платежів, договором про споживчий кредит; розрахунком суми заборгованості., пипискою по рахунку. Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Тобто, судом враховано, що підписавши вказаний договір про споживчий кредит №20-2020-1056, відповідач відповідно до статей 1054,627 ЦК України добровільно погодився на умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. Крім того, з виписки руху коштів за рахунком вбачається,що [PERSON] отримав кредитні кошти. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Судом досліджені надані банком докази видачі відповідачу кредиту, відповідач позов визнав. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, в сумі 20515,16 грн. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в розмірі 2481 грн.

Outcome: approved