Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

17.12.2020 року позивач звернулася до суду з цим позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] », визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що шлюб з відповідачем зареєстрували 26.08.2020 року. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що у них відсутні порозуміння та довіра, різні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач принижував її, застосовував фізичну силу, вказані дії відповідач також вчиняв відносно її батьків. Примирення та збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. Вона, як мати, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально і побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання дитини з нею. 24.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 14.02.2022 року підготовче провадження закрито. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви, у яких просили розглянути справу у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач вказав, що позов визнає. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.08.2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження. 12.03.2021 року, 05.10.2021 року [PERSON] зверталась із заявами в поліції у зв`язку з вчиненням відносно неї неправомірних дій [PERSON] , що підтверджується копіями вказаних заяв. [PERSON] має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 07.09.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Сімейне життя в сторін не склалося. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Відповідно до витягу з рішення № 27 від 22.02.2022 року Виконавчого комітету Червоноградської міської ради вирішено, що проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] є доцільним. Згідно із ч.1, 2 ст. 160 СК місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 161 СК). Враховуючи визнання позову відповідачем, виходячи з інтересів дитини, беручи до уваги висновок органа опіки та піклування,суд вважає за необхідне визначити місце проживання дитини з матір`ю. Отже, позов задовольняється. Враховуючи задоволення позову та те, що відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 1816, 00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved