Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ майна із спільної часткової власності. Обгрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Михальчук Т.В. 04.08.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 515, після смерті своєї матері [PERSON] , позивач став власником 1/2 частки житлового будинку з прибудовою, що розташований по [ADDRESS] , що підтверджується вказаним вище свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №145404343, сформованого 15.11.2018 року. Частину присадибної земельної ділянки, а саме 2/3 часток призначеної для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,2500 га, кадастровий номер 0521684800:02:002:0165, та земельної ділянки площею 0,2618 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0521684800:02:002:0166, позивач успадкував на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області 18.05.2021 року (справа №132/1248/21), що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №264279815 та №265338829, сформованих 12.07.2021 року. У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи з цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Тому позивач вважає, що він, як співвласник, має права на виділ у натурі частки із спільного часткового майна, а саме: частку житлового будинку, що складається із прихожої кімнати 1-1 площею 4,7 кв.м., кімнати 1-2 площею 10,4 кв.м., кімнати 1-3 площею 9,4 кв.м., комори літ. І, якими він користується з 1998 року по даний час, і які належать\~\~ йому на\~\~ праві\~\~ спільної часткової\~\~ власності. Спадкоємець іншої частки будинку, брат позивача [PERSON] помер [INFO] , і його спадкоємець за заповітом [PERSON] не оформляє спадщини. На даний час позивач не може виготовити технічну документацію на визначені за ним частини присадибної земельної ділянки. Виділ частки у спільній частковій власності автоматично свідчитиме про поділ будинковолодіння в натурі припиненням права спільної часткової власності та визнанням за ним права приватної власності на окремий об`єкт нерухомого майна. Тому позивач звертається до суду з даним позовом. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо задоволення позовних вимог позивача. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так,\~ відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Михальчук Т.В. 04.08.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 515, після смерті своєї матері [PERSON] , позивач став власником 1/2 частки житлового будинку з прибудовою, що розташований по [ADDRESS] , що підтверджується вказаним вище свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №145404343, сформованого 15.11.2018 року. Частину присадибної земельної ділянки, а саме 2/3 часток призначеної для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,2500 га, кадастровий номер 0521684800:02:002:0165, та земельної ділянки площею 0,2618 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0521684800:02:002:0166, позивач успадкував на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області 18.05.2021 року (справа №132/1248/21), що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №264279815 та №265338829, сформованих 12.07.2021 року. У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи з цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Тому позивач вважає, що він, як співвласник, має права на виділ у натурі частки із спільного часткового майна, а саме: частку житлового будинку, що складається із прихожої кімнати 1-1 площею 4,7 кв.м., кімнати 1-2 площею 10,4 кв.м., кімнати 1-3 площею 9,4 кв.м., комори літ. І, якими він користується з 1998 року по даний час, і які належать\~\~ йому на\~\~ праві\~\~ спільної часткової\~\~ власності. Відповідно до ст. 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 364 ЦК України зазначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. Спадкоємець іншої частки будинку, брат позивача [PERSON] помер [INFO] , і його спадкоємець за заповітом [PERSON] не оформляє спадщини. На даний час позивач не може виготовити технічну документацію на визначені за ним частини присадибної земельної ділянки. Виділ частки у спільній частковій власності автоматично свідчитиме про поділ будинковолодіння в натурі припиненням права спільної часткової власності та визнанням за ним права приватної власності на окремий об`єкт нерухомого майна. Враховуючи, що відповідач позов визнає, не заперечує проти виділення в натурі частки із будинковолодіння, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За вказаних обставин суд вважає за можливе виділити [PERSON] в натурі частку із будинковолодіння розташованого по [ADDRESS] , що складається із прихожої кімнати 1-1 площею 4,7 кв.м., кімнати 1-2 площею 10,4 кв.м., кімнати 1-3 площею 9,4 кв.м., комори літ. І, припинивши право спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved