Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

Представник позивача - адвокат Тиховський М.О. звернувся до суду із позовом до Літинської селищної ради про визнання незаконними та скасування рішення Літинської селищної ради №1818 від 17.08.2021, скасування рішення від 13.09.2021 індексний номер 43975890 прийнятого реєстратором Морозюк Н.А. про реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 0522486200:02:000:0593, площею 1,9402га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Літинської селищної ради (за межами с. Селище) Вінницького району Вінницької області за [PERSON] . Просить стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача послався на те, що 31.03.2021 позивач подав через Центр надання адміністративних послуг "Прозорий офіс", на адресу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2га на території Літинської селищної ради (за межами с. Селище) Вінницького району Вінницької області. Після спливу місячного строку, який передбачений положеннями ч.7 ст.118 ЗК України Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області не надано жодного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні. Позивачем 07.05.2021 укладено Договір №36-2021 на виконання землевпорядних робіт. Договір №36-2021 від 07.05.2021 на виконання землевпорядних робіт укладено у відповідності до абзацу третього частини 7 статті 118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), а саме для розробки документації із землеустрою за принципом мовчазної згоди. 07.05.2021 цінним листом з описом вкладення направлено на адресу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомлення про застосування принципу "мовчазної згоди" та додано до повідомлення Договір №36-2021 від 07.05.2021 на виконання землевпорядних робіт. Після виготовлення документації із землеустрою в порядку, встановленому статтею 50 Закону України «Про землеустрій» статті 186 ЗК України та його погодження та отримання екстериторіального висновку експерта відповідно до ст.186-1 ЗК України, відомості про земельні ділянки внесено до Державного земельного кадастру. 27.05.2021 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» відповідно до якого Головні управління не розпоряджаються земельними ділянками сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, які в силу закону є комунальною власністю відповідної громади. З метою завершення процедури приватизації земельних ділянок позивачем 03.06.2021 цінним листом з описом вкладення подано до Літинської селищної ради Вінницького (Літинського) району Вінницької області проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Літинської селищної ради (за межами с. Селище) Вінницького району Вінницької області для його подальшого затвердження та передачі земельних ділянок у власність. Разом з проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок також було подано клопотання від позивача про затвердження документації та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, які були отримані, зі слів позивача, відповідачем 07.06.2021. Однак, станом на теперішній час відповідачем не розглянуто поданий позивачем проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а тому, з даного слідує, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не розгляду клопотання громадянина про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у приватну власність, чим порушено конституційне право громадянина - позивача на отримання безоплатно у власність земельної ділянки. Як наслідок позивач був вимушений за захистом свого порушеного конституційного права звернутись до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Ухвалою від 19.08.2021 по справі №120/9553/21-а відкрито провадження. Однак, 15.09.2021 позивачу стало відомо, що на земельну ділянку, яку останній бажає набути у власність, зареєстровано речове право власності за [PERSON] на підставі рішення №1818 від 17.08.2021 Літинською селищною радою. Реєстрація права власності проведена 13.09.2021 Літинською селищною радою Вінницького району Вінницької області. Процес реєстрації речових прав триває і на даний час. Позивач вважає, що Літинська селищна рада (відповідач), будучи обізнаною з тим фактом, що на спірну земельну ділянку претендує позивач, справа щодо вирішення бездіяльності Літинської селищної ради вирішується в судовому порядку, протиправно передала спірну земельну ділянку у власність іншій особі. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області 04.10.2021 провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 02.11.2021. 23.10.2021 від представника відповідача-адвоката Залокоцької В.Д. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволені позовних вимог [PERSON] та вирішити питання розподілу судових витрат. Свій відзив мотивує тим, що позивач до Літинської селищної ради з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Літинської селищної ради (за межами с. Селище) не звертався. В силу набрання чинності 27.05.2021 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» відповідно до якого земельні ділянки сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів передані у розпорядження створених ОТГ. Відтак, наголошує, що Літинська селищна рада не є правонаступником Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, а тому про звернення позивачів із заявами про надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, обізнана не була. Пояснює, що до Літинської селищної ради звернулася [PERSON] із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації. 30.06.2021 рішенням Літинської селищної ради надано дозвіл на виготовлення технічної документації [PERSON] 17.08.2021 рішенням Літинської селищної ради затверджено технічну документацію та передано у власність земельну ділянку 0522486200:02:000:0593. 28.09.2021 Літинською селищною радою отримано ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 19.08.2021 року про відкриття провадження у справі № 120/9553/21-а за позовом [PERSON] та інших до Літинської селищної ради Літинського району Вінницькій області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії. А отже, Літинська селищна рада не була обізнана із спором наявним у Вінницькому окружному адміністративному суді. Таким чином, вважає доводи позивача про обізнаність відповідача про наявний у Вінницькому окружному адміністративному суді позову, спростованими. Наголошує, що [PERSON] повністю дотримано процедуру приватизації, зокрема 30.06.2021 [PERSON] отримала дозвіл на розроблення технічної документації, яка була виготовлена та в подальшому затверджена Літинською селищною радою. Відтак, рішення Літинської селищної ради №1818 від 17.08.2021 є цілком законним та обгрунтованим. 23.10.2021 від представника позивача-адвоката Тиховського М.О. надійшла відповідь на відзив, у якій просить відхилити заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, а позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Свою відповідь на відзив вмотивував з підстав, викладених у позовній заяві та зазначив, що вважає рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації та її затвердження від 30.06.2021 таким, що є завідомо незаконним. Ухвалою від 02.11.2021 відкладено підготовче судове засідання на 30.11.2021. Ухвалою від 30.11.2021 залучено [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та відкладено підготовче судове засідання на 28.12.2021. Ухвалою від 28.12.2021 витребувано у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] докази та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 28.01.2022. 19.01.2022 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] надійшли пояснення, у яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Літинської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав. У своїх поясненнях [PERSON] зазначає, що в даному випадку позивач помилково звернувся 31.03.2021 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із відповідним клопотанням та потім помилково повідомив Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, як суб`єкта повідомлення по принципу «мовчазної згоди», про свій намір виготовляти проект землеустрою на відповідну земельну ділянку орієнтовною площею 1,9402га, згідно із абзацом 3 ч.7 ст.118 ЗК України. Тому, вважає законними та правомірними дії Літинської селищної ради щодо прийняття рішення №679 від 30.06.2021, яким надано дозвіл [PERSON] на розроблення технічної докуменіації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 1,9402 га кадастровий номер 0522486200:02:000:0593. Щодо тверджень позивача, що дозвіл надано саме на земельну ділянку кадастровий номер 0522486200:02:000:0593, то (крім інших ділянок) така земельна ділянка існувала на той час на місці розташування колишньої земельної ділянки кадастровий номер 0522486200:02:000:0707. Відповідний запис із поземельної книги щодо земельної ділянки кадастровий номер 0522486200:02:000:0593 після її реєстрації в базі даних ДЗК не був виключений. Тому Літинська селищна рада мала право розпоряджатися як своєю комунальною власністю даною земельною ділянкою та приймати щодо неї рішення №1818 від 17.08.2021, яким затверджено [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 1,9402га кадастровий номер 0522486200:02:000:0593 та передано безоплатно у приватну власність відповідну земельну ділянку. 28.01.2022 справу знято з розгляду та призначено підготовче судове засідання на 18.02.2022. 17.02.2022 від представника відповідача-адвоката Залокоцької В.Д. надійшли додаткові пояснення, у яких просила в задоволенні позову [PERSON] відмовити. У додаткових поясненнях зазначає, що 25.03.2021 в.о. начальника, Голова комісії з ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Руслан Швед підписав Наказ №127-ОТГ від 25.03.2021 «Про передачу земельних ділянок державної власності в комунальну власність», а позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням від 30.03.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, тобто вже після підписання зазначеного наказу 31.03.2021. Між в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Русланом Шведом та Літинським селищним головою Бичком Анатолієм 12.04.2021 підписано Акт приймання-передачі земель сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність та додаток до нього. Згідно цього додатку до Акту приймання-передачі земельна ділянка кадастровий номер 0522486200:02:000:0707 передана Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області у комунальну власність Літинській селищній раді. Тому, враховуючи вищевказані обставини, позивач мав звернутися до Літинської селищної ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00га у власність (із земельної ділянки кадастровий номер 0522486200:02:000:0707, яка станом на березень-квітень 2021 містилась у базі даних ДЗК. Одночасно, наголошує на законності та обґрунтованості рішення Літинської селищної ради №1818 від 17.08.2021. Ухвалою від 18.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.03.2022, який відкладено на 12.04.2022. 12.04.2022 відкладено судовий розгляд на 06.05.2022. В судове засідання 06.05.2022 сторони, третя особа та їх представники не з`явились. Представник позивача-адвокат Тиховський М.О. 05.05.2022 на електронну адресу суду надіслав клопотання про проведення судового засідання без участі позивача та його представника, просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі. 06.05.2022 представник відповідача-адвокат Залокоцька В.Д. на електронну адресу суду надіслала заяву про проведення судового засідання без участі представника відповідача, заперечила проти задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] перед початком судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Просила відмовити в задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники судового процесу не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши позиції сторін та третьої особи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Наказом Головного управління Держеокадстру у Вінницькій області за №127-ОТГ від 25.03.2021 (а.с. 232 том 1) Літинській селищній раді передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 78,1668га, які розташовані на території Літинської селищної територіальної громади Вінницького району Вінницької області. Між в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Русланом Шведом та Літинським селищним головою Бичком Анатолієм 12.04.2021 підписано Акт приймання-передачі земель сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність та додаток до нього. Згідно цього додатку до Акту приймання-передачі земельна ділянка кадастровий номер 0522486200:02:000:0707 (з якої була сформована земельна ділянка з кадастровим номером 0522486200:02:000:0593) передана Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області у комунальну власність Літинській селищній раді (а.с. 233,234 том 1). 31.03.2021 представник позивача звернувся до Центру надання адміністративних послуг «прозорий офіс» із клопотанням до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про надання дозволу позивачці на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,00 га на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області (за межами) с. Селище для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення. Оскільки позивач не отримав відповіді від Головного управління Держгеокоастру у Вінницькій області то, застосовуючи норми ч. 7 ст. 118 ЗК України, прийняв рішення про виготовлення проекту землеустрою за принципом «мовчазної згоди». Так, громадянами, у тому числі [PERSON] , 07.05.2021 укладено Договір №36-2021 із ФОП [PERSON] на виконання землевпорядних робіт та виготовлено документацію із землеустрою, відомості про земельні ділянки внесено до Державного земельного кадастру, в тому числі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0522486200:02:000:0593. Повідомленням від 07.05.2021 представник позивачки надсилає на адресу Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомлення про застосування принципу «мовчазної згоди» в порядку визначеному абзацом 3 частини 7 ст. 188 Земельного Кодексу України. Відомостями із системи трекінгу зазначається про отримання 12.05.2021 повідомлення Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області (згідно копії Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Літинської селищної ради (Селищенської сільської ради) Вінницького району (Літинського району) Вінницької області (за межами населеного пункту) (а.с.21-143 том 1) Земельну ділянку з кадастровим номером: 0522486200:02:000:0593 внесено в державний земельний кадастр, згідно Витягу з Державного земельного кадастру від 24.05.2021. Проект землеустрою здійснений 13.05.2021 ФОП [PERSON] (а.с. 12-14, 204-206 Том1). З метою завершення процедури приватизації земельної ділянки позивач звернувся до Літинської селищної ради з клопотанням (а.с. 30 том 2), котрим просив затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки громадянам та передати йому у власність земельну ділянку площею 1,9402 га, для ведення особистого селянського господарства на території Літинської селищної ради (Селищанської сільської ради) Вінницького району (Літинського району) Вінницької області. Описом вкладення (а.с. 32 том 2) представник позивача зазначає, що вищезазначене клопотання від 03.06.2021 було надіслано Літинській селищній раді. Доказів отримання відповідачем клопотання суду не надано. Клопотанням від 04.06.2021 третя особа [PERSON] звернулась до Літинської селищної ради про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки орієнтованою площею 1,94 га на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області (за межами) с. Селище для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0522486200:02:000:0593. Рішенням Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за №679 від 30.06.2021 (а.с. 158 том 1) [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 1,9402 га кадастровий номер 0522486200:02:000:0593, яка розташована за межами населених пунктів Літинської селищної територіальної громади села Садове), з метою передачі її безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності не наданих у власність чи користування. Товариством з обмеженою відповідальністю «Геолідер» на замовлення [PERSON] виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо земельної ділянки кадастровий номер 0522486200:02:000:0593 (а.с.207-217 Том1, а.с.4-14 Том2). Рішенням Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за №1818 від 17.08.2021 (а.с. 159 том 1) [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості загальною площею 1,9402 га, кадастровий номер 0522486200:02:000:0593 за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами с. Садове Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області. Також вказаним рішенням передано [PERSON] безплатно у приватну власність вищевказану земельну ділянку. Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 0522486200:02:000:0593 за [PERSON] зареєстровано 13.09.2021 (а.с.15 Том1). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Згідно ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Крім цього суд звертає увагу, що за змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частин 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 18 Земельного кодексу України, до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Конкретні категорії земель визначені у частині першій статті 19 ЗК України, до яких зокрема належать землі сільськогосподарського призначення. Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Відповідно до положень статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (пункт б частини 1 статті 121 ЗК України). Частиною 1 статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. На час звернення позивача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чинним було наступне нормативно-правове регулювання особливостей безоплатної передачі земельних ділянок у власність. Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у користування (власність) зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 29.09.2020 року в справі №688/2908/16-ц суд дійшов висновку, що в справах даної категорії щодо надання оцінки діям органів місцевого самоврядування при наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, слід надавати оцінку такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної виходячи з конкретних обставин справи. При цьому, обов`язок діяти добросовісно покладається на обидві сторони. Так, може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову в наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проекту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проекту землеустрою та затверджує цей проект щодо іншої особи. Зазначений висновок міститься у п. 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20). Відповідно до пунктів «б», «ґ» статті 5 ЗК України земельне законодавство базується на принципах, зокрема, забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю. Позивач зазначає, що 27.05.2021 року набрав чинності Закон України №1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», відповідно до якого Головні управління втратили право розпоряджатись земельними ділянками сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, які в силу закону є комунальної власністю відповідної громади. Вказаним Законом Перехідні положення Земельного кодексу України, доповнено п.24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами нанесених пунктів у межах таких територіальних громад (крім земель згідно переліку, що зазначено у цьому пункті). Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними. Виконуючи всі вищевказані дії, як вважає позивач, відповідно до положень чинного на той час законодавства України, позивач все ж не врахував, що відповідно до наказу №127-ОТГ від 25.03.2021 «Про передачу земельних ділянок державної власності в комунальну власність» в.о. начальника, голови комісії з ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Руслана Шведа та акту приймання-передачі земель сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 12.04.2021 земельна ділянка кадастровий номер 0522486200:02:000:0707 (з якої була 24.05.2021 сформована спірна земельна ділянка з кадастровим номером 0522486200:02:000:0593) передана із державної форми власності у комунальну форму власності. Не залежно від того, чи Літинська селищна рада провела державну реєстрацію права комунальної власності на передані земельні ділянки, чи ні, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, яке здійснювало розпорядження вказаними земельними ділянками, з дня їх передачі на підставі вище вказаного наказу та акту приймання-передачі втратило право здійснювати розпорядження ними, в тому рахунку і на надання/відмову в наданні дозволів на розроблення документації з землеустрою. Суд погоджується із твердженням представника відповідача, що Літинська селищна рада не є правонаступником Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, тому про звернення позивача із заявою про надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою до Головного управління Держгокадастру у Вінницькій області обізнаною не була. Разом з тим, враховуючи викладені обставини, з огляду на те, що на час передачі спірної земельної ділянки, не закінчився передбачений ст. 118 ЗК України місячний строк на розгляд клопотання позивачки Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області про надання дозволу/відмови на розроблення документації з землеустрою, позивач мав звернутись до Літинської селищної ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Одночасно, судом враховано, що попри посилання представника позивача на те, що 03.06.2021 ним було надіслано відповідачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадян для ведення особистого селянського господарства і відповідач був 07.06.2021 ознайомлений про проведення позивачем процедури отримання у власність земельної ділянки не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, адже представником позивача надано лише докази надсилання цього повідомлення (а.с. 30-32 том2), однак не його отримання відповідачем. За наведених обставин, у суду відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання незаконним та скасування рішення Літинської селищної ради №1818 від 17.08.2021, оскільки в діях останньої відсутні ознаки недобросовісної поведінки. Розглянувши вимогу представника позивача про скасування рішення від 13.09.2021 індексний номер 43975890 прийнятого реєстратором Морозюк Н.А. про реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 0522486200:02:000:0593, площею 1,9402га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Літинської селищної ради (за межами с. Селище) Вінницького району Вінницької області за [PERSON] , судом встановлено наступне. За правилами ч.1 ст.2 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень » державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, суть державної реєстрації полягає в офіційному визнанні і підтвердженні державою факту виникнення або припинення права власності земельної ділянки. Оскільки в ході судового розгляду судом не встановлено ознак недобросовісної поведінки відповідача і відповідно відсутність підстав для скасування прийнятого ним рішення з підстав зазначених позивачем, відтак рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності не підлягає скасуванню. Крім того, суд звертає увагу, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Отже, розпорядившись своїми цивільними та процесуальними правами на власний розсуд, стороною позивача не виконано вимог закону щодо належного обґрунтування та доказування позову, який фактично ґрунтувався на недопустимих у доказуванні припущеннях, які не можуть бути покладені в основу рішення суду, відтак підстави для задоволення позову відсутні. Питання судових витрат, що складаються з сплати судового збору, суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України та покладає їх на позивача.

Outcome: dismissed