Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] з участю третьої особи Служба у справах дітей Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області як органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13 листопада 2010року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис №10. Від спільного подружнього життя у них народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З 2016року їх сім"я перебуває під соціальним супроводом. Протягом спільного подружнього життя відповідач тривалий час не проживав за місцем спільного проживання, вона неодноразово зверталася в поліцію із заявою, на підставі якої його було огошено в розшук. Крім цього, відповідач зловживає алкогольними напоями та перебуваючи в стані сп?яніння, влаштовує сварки та бійки, під час яких знищує у житлі майно, яке було куплено за їх спільні кошти, та кошти волонтерів. Відповідач знищив свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження дітей та акт на право власності на земельну ділянку. Він ревнував її, насильно утримував у квартирі, забороняв їй працевлаштовуватись, зводив на неї та на дітей наклепи. В подальшому вчинив щодо неї фізичне насильство, на очах у неповнолітніх дітей бив її, душив та різав собі вени. Коли виникликали працівників швидкої медичної допомоги та працівників поліції, він втік. В цей час діти пережили великий стрес, син [PERSON] більше року не розмовляв. Така поведінка відповідача стала причиною розриву їхніх відносин. Вона разом з дітьми тривалий час проживала у відділенні з надання притулку для дітей, які постраждали від домашнього насильства та іншого жорстокого поводження з дітьми, включаючи сексуальне насильство у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 22.12.2021року, шлюб укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 13 листопада 2010 року у Виконавчому комітеті Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис №10, розірвано. На даний час вона разом з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач дітьми не цікавиться, матеріально не допомагає дітям. Просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з нею, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду Яворівського районного суду Львівської області від 05.05.2022 вирішено провести заочний розгляд справи. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснення надала аналогічні, викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Представник третьої особи Служби у справах дітей Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області підтримала висновок органу опіки та піклування, щодо визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судових засідань та відзиву на позовну заяву. Як вбачається, з позовної заяви, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , саме на цю адресу були скеровані виклики в судове засідання. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так як відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явився повторно в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч.3 ст.131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подала відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, сторона позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечує сторона позивач. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстрований 13 листопада 2010 року у Виконавчому комітеті Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.08.2021 року, виданим Виконавчим комітетом Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області. Від спільного подружнього життя у сторін народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.08.2021 року, виданим Трускавецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.08.2021 року, виданим Трускавецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.08.2021 року, виданим Трускавецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.08.2021 року, виданим Трускавецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). З вищевказаних свідоцтв про народження дітей вбачається, що їхніми батьками є батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно зі ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З висновку щодо визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від 11.02.2022 №04-07/460, вбачається, що з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дітей слідує, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Івано-Франківської селищної ради №1 від 08 лютого 2022року, Івано-Франківська селищна рада як орган опіки та піклування, вважає за доцільне проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з мамою [PERSON] . Відповідно до довідок №102/21.03.2022, №103/21.03.2022, №104/21.03.2022, виданих директором ЗЗСО І-ІІІ ступенів №2 м.Старий Самбір Коновалов Олександр Олегович навчається у першому класі, [PERSON] навчається у третьому класі, [PERSON] навчається в четвертому класі даної школи. З акту обстеження сім"ї від 17 лютого 2022року вбачається, що [PERSON] разом з дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS] , в однокімнатній квартирі , 17 м-2, квартира облаштована побутовою технікою, в квартирі чисто, прибрано. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Крім цього, принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної асамблеї ООН 29.11.1959 року, передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір`ю. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що на даний час існують обставини для визначення місця проживання дітей з матір?ю, [PERSON] , що відповідатиме інтересам дітей, сприятиме належним умовам їх проживання, гармонійному розвитку та вихованню, належному матеріальному забезпеченню. На підставі викладеного,

Outcome: approved