Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на 1/4 частину квартири, встановлення порядку користування квартирою. Свої вимоги мотивує тим, що квартира № 4 в будинку [ADDRESS] складається з трьох житлових кімнат, площею відповідно 16,6 кв. м, під літерою 5; 20,9 кв. м. під літером 6 та 31,8 кв. м. під літером 7, кухні площею 12,5 кв. м, під літерою 3, коридору, площею 8,0 кв. м, під літерою 1, ванної кімнати площею відповідно 4,1 кв. м під літерою 2, вбудованої шафи площею 0,8 кв. м, під літерою 4; квартира обладнана також балконом площею 1,4 кв. м., під літерою 8 (та балкона площею 0,8 кв. м. під літерою 9; загальною площею відповідно 96,9 кв. м., житловою площею 69,3 кв. м. До квартири також відноситься комора в підвалі, площею 14,0 кв. м. Дана квартира була передана у спільну сумісну власність чотирьом особам, згідно із розпорядженням № 387 від 11 червня 1996 року та свідоцтвом про право власності на дану квартиру № Г 06770 від 11 червня 1996 року: позивачу, відповідачам: [PERSON] , матері позивача, [PERSON] , рідному братові позивача та [PERSON] , бабусі позивача. [INFO] [PERSON] померла та після її смерті, відповідач [PERSON] , звернулася із письмовою заявою до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Бігальської М.-М. Ю. про прийняття нею спадщини. Приватний нотаріус Бігальська М-М.Ю. звернулася із листом від 21 березня 2011 року до обласного комунального підприємства БТІ та ЕО про видачу [PERSON] витягу з Реєстру прав на нерухоме майно на 1/4 частину даної квартири, хоча на той час дана квартира належала на праві спільної сумісної власності чотирьом особам. Позивач стверджує, що він не знав про це і не надавав жодної згоди на виділення частки [PERSON] зі спільної сумісної власності та довідався про це в 2022 році, коли отримав з БТІ та ЕО копію інвентаризаційної справи квартири [ADDRESS] , і ознайомився з даним листом. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину Р № 338 від 15 квітня 2011 року приватним нотаріусом Бігальською М.-М. Ю. на1/4 частину даної квартири. Згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.08.2017 року на даний час 1/4 частини даної квартири належать сторонам на праві спільної сумісної власності, та 1/4 частина даної квартири належить [PERSON] на праві часткової власності. [PERSON] стверджує, що між співвласниками квартири [ADDRESS] , на той час, коли він проживав у м. Львові склався відповідний порядок користування житловими приміщеннями квартири. В користуванні позивача на той час була кімната, площею 16,6 кв. м. під літерою 5; в користуванні [PERSON] була кімната, площею відповідно 31,8 кв. м під літерою 7 та в користуванні [PERSON] була житлова кімната площею відповідно 20,9 кв. м і вхід до цієї кімнати здійснювався через кімнату, площею 31,8 кв. м., хоча є також ще вхід в цю кімнату і через кімнату, площею 16,6 кв. м., під літерою 5. Позивач зазначає, що після його одруження він з сім`єю проживав у м. Києві. У зв`язку з воєнним станом в Україні, з врахуванням того, що м. Київ неодноразово бомбили, з метою захисту життя своєї неповнолітньої доньки [PERSON] та всієї сім`ї, він з дружиною та дитиною тимчасово приїхали у Львів та поселилися в даній квартирі, співвласником якої він являється і оскільки його сім`я складається з трьох осіб то на пропозицію [PERSON] вони тимчасово займають житлову кімнату, площею 31,8 кв. м. під літерою 7. [PERSON] стверджує, що перших декілька днів після вселення у квартиру стосунки між нами були нормальними, однак через декілька днів після вселення в квартиру відповідач [PERSON] безпричинно почала провокувати сварки, конфлікти, ображати, принижувати дружину позивача, виганяти його разом з сім`єю фактично з даної квартири, створюючи фактично неможливі на даний час умови для проживання в одній квартирі. Позивач зазначає, що він був змушений звертатися до поліції із письмовою заявою на незаконні дії [PERSON] з цього приводу. Оскільки після звернення [PERSON] в органи поліції стосунки не покращилися, тому він змушений звернутися з даним позовом до суду про визнання за ним права власності на 1/4 частку в даній квартирі та встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] . Враховуючи наведене просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31.03.2022 року відкрито загальне судове провадження у справі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позовної заяви, просить задовольнити позов. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали, проти їх задоволення не заперечили. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив такі обставини. Згідно з свідоцтвом про право власності № Г-06770 від 01.06.1996 року, виданого Виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] / а. с. 10/. Відповідно до витягу №29637134 від 12.04.2011 року з Реєстру прав власності на нерухоме майно наданого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а. с. 11/. Згідно з витягом №29927195 від 12.05.2011 року з Реєстру прав власності на нерухоме майно наданого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» на підставі свідоцтва про право на спадщину Р. №338 від 15.04.2011 року, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бігальською М.-М.Ю. 1/4 частка квартири [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] / а. с. 12/. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. При цьому, частиною 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частинами 1, 2 ст.357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток в праві спільної сумісної власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з врахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Разом з тим, відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, в даній статті встановлюється презумпція рівності часток співвласників. Крім того, згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Як слідує з технічного паспорта наданого Львівським міжміським Бюро технічної інвентаризації інвентарний номер №648 на квартиру [ADDRESS] , вказана квартира розташована на другому поверсі трьохповерхового будинку та складається з трьох кімнат, житловою площею 69,3 кв. м. , в тому числі: перша кімната 16, 6 кв. м., друга кімната 20,9 кв. м., третя кімната 31, 8 кв. м., кухні площею 12, 5 кв. м., ванної кімнати площею 4, 1 кв. м., коридору 8, 0 кв. м., вбудованої шафи 0, 8 кв. м. Квартира також обладнана балконом площею 1, 4 кв. м. під літерою 8 та балкона площею 0,8 кв. м. під літерою 9; загальною площею відповідно 96,9 кв. м. До квартири також відноситься комора в підвалі, площею 14,0 кв. м. Між сторонами відсутня згода у питанні користування належною їм на праві спільної власності квартирою [ADDRESS] Таким чином, суд вважає необхідним встановити порядок користування спірною квартирою. Суд погоджується із запропонованим позивачем способом користування спірною квартирою, за яким в користування [PERSON] слід виділити окрему ізольовану кімнату, площею 16,6 кв. м, під літерою 5, а відповідачам [PERSON] та [PERSON] виділити в користування дві інші кімнати, площею відповідно 31,8 кв. м під літерою 7 - [PERSON] , оскільки її частка становить відповідно 1/4 та 1/4 в даній квартирі; та кімнату, площею 20,9 кв. м під літерою 6 прошу виділити в користування [PERSON] , залишивши у спільному користуванні співвласників квартири такі приміщення: кухню, площею відповідно 12,5 кв. м під літерою 3; коридор площею відповідно 8,0 кв. м, під літерою 1; ванну кімнату з вбиральнею, площею відповідно 4,1 кв. м під літерою 2; вбудовану шафу, площею відповідно 0,8 кв. м під літерою 4 та балкон, площею відповідно 1,4 кв. м під літерою 8; балкон, площею 0,8 кв. м під літерою 9, а також комору в підвалі, площею відповідно 14,0 кв. м. Встановлення порядку користування приміщенням квартири між співвласниками є складовою здійснення ними права спільної сумісної власності та не змінює розміру часток, належних кожному зі співвласників. Суд приходить до висновку, що при такому порядку користуванні приміщеннями квартири житлові умови сторін будуть відповідати можливостям реалізації ними своїх прав співвласників майна з врахуванням балансу інтересів кожного зі співвласників. Таким чином, оцінивши надані та здобуті докази, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що з метою забезпечення належної реалізації права власності співвласника у спільному сумісному майні, позов підлягає задоволенню, тому слід визначити слід виділити частку позивача у спільній сумісній власності на 1/4 частини квартири [ADDRESS] а також встановити порядок користування квартирою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved