Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона з 13 серпня 2019 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] . Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спочатку подружнє життя з відповідачем складалося добре, проте з часом шлюбні відносини між ними погіршувались, зникло розуміння, повага, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач зовсім не цікавиться життям сина та не надає допомоги на його утримання. Вже близько одного року вона з відповідачем не проживає та вони не ведуть спільного господарства. Тому позивач просить суд розірвати даний шлюб. Судовий розгляд по справі неодноразово відкладався з поважних причин. В судове засідання 28.04.2022 сторони по справі не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] попередньо через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] попередньо через електронну пошту подав письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Частиною третьою статті 211\~ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 28.04.2022 за відсутності сторін по справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позиції сторін по справі, викладені у письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від\~17.07.1997\~«Про ратифікацію\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~1950\~року,\~Першого протоколу\~та протоколів\~№ 2,\~4,\~7\~і 11\~Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 13 серпня 2019 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що було складено актовий запис № 187, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 13.08.2019 (а.с. 10). Від даного шлюбу сторони по справі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.12.2019 (а.с. 7). Згідно з позовною заявою, причиною розпаду сім`ї є те, що з часом шлюбні відносини між сторонами погіршувались, зникло розуміння, повага, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин; відповідач зовсім не цікавиться життям сина та не надає допомоги на його утримання. Більше року сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Позивач проти примирення та наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечує відповідач. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно зі ст. 51\~Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також негативно впливатиме на виховання і розвиток їхньої малолітньої дитини, тому шлюб необхідно розірвати, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням позивача [PERSON] після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволено в повному обсязі, з відповідача [PERSON] підлягають до стягнення на користь позивача [PERSON] понесені останньою судові витрати на сплату судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved