Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

06.12.2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами якими просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку загальною площею 4,206 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що вищевказане майно належало [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене спадкове майно. 02.03.2009 року [PERSON] залишив заповіт. Позивач прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, відсутній. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, якими позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення та просять справу розглянути за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: -земельна ділянка загальною площею 4,206 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] , масив № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] , масив № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909465, виданого 20.09.2006 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00129, кадастрові номера земельних ділянок 5122082000:01:003:0349, 5122082000:01:001:0331, 5122082000:01:001:0402. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.08.2021 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка загальною площею 4,206 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 02.03.2009 року, посвідченого секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Триколич Н.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 11, [PERSON] заповів земельну ділянку площею 4,206 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту серії ЯБ № 908465, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією від 20.09.2006 року, майновий сертифікат (пай) серії ОД - ХVІ № 10060360, виданий Комишівською сільською радою від 21.01.2003 року своїй онуці [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Згідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68687364 від 04.03.2022 року, наданого Ренійською районною державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 02.03.2009 року, зареєстрований за № 11, не змінювався та не скасовувався. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку після [PERSON] , померлого [INFO] , немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом строк [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тобто вважається такою, що прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріусу за № 809/02-14 від 02.09.2021 року позивачу було повідомлено, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що оригінал документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, відсутній. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved