Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

[PERSON] \~звернулася\~з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 11 травня 2019 року з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ Тернопільської області, про що зроблений актовий запис № 610. Позич просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось внаслідок різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, постійних конфліктів та непорозумінь, шлюбні стосунки фактично припинені, шлюб носить формальний характер, примирення між ними виключається. Подальше збереження сім`ї неможливе. Сім`я фактично розпалася. У зв`язку з наведеним, просила шлюб розірвати. Ухвалою судді Красилівського районного суду Хмельницької області Вознюка Р.В. від 30 липня 2021 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді Красилівського районного суду Хмельницької області Гладій Л.М. від 10 березня 2022 року справу прийнято до свого провадження, розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Позивач та її представник адвокат Шевчук В.О. у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про слухання справи у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку, відзив на позов до суду не подав. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11 травня 2019 року сторони зареєстрували шлюб у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Сімейне життя у сторін не склалося внаслідок різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, постійних конфліктів та непорозумінь. Шлюбні стосунки фактично припинені. Зв`язок між подружжям втрачено, примирення між ними виключається. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.ст. 110,\~112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і суд має підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із витягу з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , позивач після одруження своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка «[PERSON] ». Позивач не бажає відновити дошлюбне прізвища « [PERSON] ». Враховуючи вказані обставини, суд має підстави після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «[PERSON] ». Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-6\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з доведеності понесення стороною таких витрат і з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги №85 від 30 липня 2021 року, згідно п.3 якого сторони погодили гонорар адвокату за надання правової допомоги становить 2000 гривень, який був сплачений позивачем, що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордера №13 від 13 липня 2021 року, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000 грн. витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. З врахуванням викладеного та

Outcome: approved