Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

В липні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС»», про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика В.В. від 07.12.2019 року №7231 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що про вчинення вказаного вище виконавчого напису їй раніше відомо не було, оскільки даний виконавчий напис позивач не отримувала ні від нотаріуса, ні від стягувача. Окрім того позивач вказує, що вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною, оскільки кредитний договір, на підставі якого вчинений виконавчий напис, не був нотаріально посвідчений. Від ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС»» вона ніяких повідомлень чи вимог (претензійних листів) з приводу заборгованості не отримувала. В зв`язку з наведеним позивач звернулася до суду та просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика В.В. від 07.12.2019 року №7231 таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача судові витрати. Згідно ухвали суду від 12.07.2021 року в якості забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №7231 від 07.12.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС»» заборгованості в розмірі 29540,79 грн. Згідно з ухвалою судді від 30.07.2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. 30.09.2021 року від представника відповідача Калини К.П. надійшов відзив на позов, в якому остання заперечила щодо позовних вимог в повному обсязі, вказуючи на правомірність оспорюваного виконавчого напису та подальших дій відповідача, пов`язаних з його примусовим виконанням. Оскільки представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими, тому просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Ухвалою суду від 03.11.2021 року до участі у справі залучено ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРТ»» як правонаступника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС»». В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, натомість від останньої надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник ТОВ «ФК «ФОРТ»», приватний нотаріус Колейчик В.В. та приватний виконавець Терлеєв І.М. в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17.09.2007 року між позивачем як [PERSON] та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» укладено кредитний договір 07/129, згідно умов якого позивачу надані грошові кошти в сумі 16800 грн. терміном по 17.09.2010 року. 28.05.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС»» укладено Договір про відступлення прав вимоги №41448. З Додатку до вказаного Договору, який містить реєстр договорів, за якими відступлено права вимоги та боржників за такими договорами вбачається, що в переліку під №664 міститься [PERSON] та номер договору 07/129. 07.12.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №7231 про звернення стягнення з [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] , яка є Боржником за Кредитним договором 07/129 від 17.09.2007 року, укладеним з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», код ЄДРПОУ 19017842 правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС»», ідентифікаційний код юридичної особи 41661563 заборгованості за Кредитним договором 07/129 від 17.09.2007 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.05.2019 року по 11.11.2019 року, сума заборгованості складає 29540,79 грн., з яких 12058,23 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 10902,40 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також 6580,16 грн. строкова заборгованість за штрафами і пенями. Плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 800 грн. також підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача. Вказаний виконавчий напис набрав законної сили 07.12.2019 року. 09.01.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.В. відкрито виконавче провадження №60947774 по примусовому виконанню означеного виконавчого напису нотаріуса. Відомості щодо направлення вказаної постанови приватним виконавцем Марисюк Л.В. для відома матеріали справи не містять. В межах вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем були винесені постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про стягнення з боржника основної винагороди від 09.01.2020 року, а також постанова про передачу виконавчого документа на виконання до підприємства, установи, організації від 14.01.2020 року. Серед представлених суду доказів також відсутнє підтвердження направлення та отримання позивачем будь-яких претензій від відповідача щодо сплати заборгованості за Кредитним договором №07/129 від 17.09.2007 року укладеним між позивачем та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк». Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. \~\~\~\~\~Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14,\~\~залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~щодо можливості здійснення виконавчого напису на підставі оригіналу кредитного договору. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Таку ж позицію висловлено у п. 83 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17, згідно якої кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Серед документів наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Наданий нотаріусу Кредитний договір №07/129\~року укладений\~між позивачем\~та ВАТ\~«Всеукраїнський Акціонерний\~Банк» не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Велика Палата Верховного Суду вказала, що наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця/боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця/боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.( Постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року,Справа № 645/1979/15-ц). Вчинення нотаріусом\~\~виконавчого напису\~\~відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконалася у безспірності заборгованості та застосувала норми законодавства, які на момент вчинення виконавчого напису на підставі рішення суду були визнані нечинними. За встановлених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В силу ч.1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що складається з 908 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, а також 454 грн. при подачі заяви про забезпечення позову, яка була задоволена судом, а в загальному - 1362 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved