Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

02.02.2022 р. позивач [PERSON] звернулася до Радехівського районного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрував 27.10.2014 р. Виконавчий комітет Стоянівської сільської ради, актовий запис №12. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Кожен із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з чим шлюбні стосунки були фактично припинені. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між сторонами уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому це лише погіршить стан їх відносин та продовжить перебіг у часі. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрований 27.10.2014 р. Виконавчим комітетом Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, актовий запис №12. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2022р.. справу номер 451/126/22 розподілено судді Патинок О.П. 21.02.2022 р ухвалою судді матеріали позовної заяви залишено без руху. 04.04.2022 р. на запит суду від 25.03.2022 р. Радехівська міська рада повідомила, що [PERSON] [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] . Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 04.04.2022 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, дану справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному порядку з участю сторін. 13.04.2022 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача на запит суду від 29.03.2022 р. 28.04.2022 р. судове засідання протокольно відкладено через неявку відповідача. 16.05.2022 р. в судове засідання сторони не з`явилися. Із змісту позовної заяви видно, що [PERSON] просить про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим скористалася позивач. В судові засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.21,29). Судом 28.04.2022 р. було здійснено виклик [PERSON] суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ч.11 ст. 128 ЦПК України (а.с.23). Причин неявки [PERSON] суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1, 2 ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд 16.05.2022 р. постановив ухвалу. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстровали шлюб 27.10.2014 р. у Виконавчому комітеті Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, актовий запис №12, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] [INFO] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] - сторони у справі, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.04.2015 р. (а.с.5). Згідно матеріалів справи судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують. Позивач в позовній заяві вказує на те, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, враховуючи дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Судові витрати по справі складаються із судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд залишає судові витрати на строні позивача.

Outcome: approved