Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати виконавчий напис від 16.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 183612 таким, що не підлягає виконанню; судові витрати стягнути з відповідача на її користь. В обґрунтування свого позову зазначила, що в грудні 2021 року на її адресу проживання надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження № 67939511 від 20.12.2021 року з ідентифікатором доступу. З даної постанови їй стало відомо, що з неї на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» будуть стягнуті кошти в розмірі 5875,96 грн. Документ, на підставі якого розпочалося стягнення, є виконавчий напис № 183612 від 16.06.2021 року, виданий приватним нотаріусом Остапенко Євгеном Михайловичем. Разом з постановою про відкриття виконавчого провадження їй надійшли постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20.12.2021 року, постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 20.12.2021 року з супровідними листами. На сайті автоматизованої системи виконавчого провадження Позивач ознайомився з документами виконавчого провадження, на підставі яких було розпочато виконавче провадження № 67939511, а саме заява про примусове виконання рішення вих. № 14428 від 03.12.2021 року, договір про надання позики на умовах фінансового кредиту від 23.11.2019 року, виконавчий напис № 183612 від 16.06.2021 року. Після ознайомлення з виконавчим написом № 183612, вона приходить до висновку, що нотаріус не мав законних підстав для вчинення виконавчого напису у зв`язку з тим, що вона не зверталася до ТОВ «Сіроко Фінанс» з заявкою про отримання коштів в борг, не підписувала жодних документів з даною компанією, більше того відповідачем не надано документів, які б підтверджували безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості Не надано детального розрахунку боргу в розмірі 5875,96 грн., а тому вважає, що виконавчий написом № 183612, який виданий приватним нотаріусом Остапенко Є.М. має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Порушення прав позивача полягають в тому, що на підставі виконавчого напису № 183612 від 16.06.2021 року, який виданий з порушеннями процедури вчинення виконавчих написів нотаріусами, приватний виконавець Куземченко А.С, вимагає сплати боргу, право вимоги по якому вже сплив. Позивачем було обрано спосіб захисту порушених прав у вигляді визнання виконавчого напису № 183612 від 16.06.2021 року таким, що не підлягає виконанню, оскільки саме даний спосіб захисту буде сприяти відновленню порушених прав. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 січня 2022 року було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Вжито заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67939511, яке здійснюється приватним виконавцем Куземченко Андрієм Сергійовичем на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем від 16.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 183612 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Сіроко Фінанс" заборгованість в розмірі 5875,96 грн. (а.с.24). Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.25). Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник ТОВ "Сіроко Фінанс" Руденко К.В. надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що відповідно до укладеного Договору № 1-1-204056 від 23.11.2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КФ.ЮА» та [PERSON] , Позивач отримав кредит у розмірі 3898 грн. 00 коп., строком до 10.12.2019р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.0175 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КФ.ЮА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» укладено Договір факторингу № 20200430-К від 30.04.2020 відповідно до умов якого право вимоги за Договором №1-1-204056 від 23.11.2019 року перейшло до ТОВ «ФК «ФОРЗА». ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРОКО ФІНАНС» набуло право вимоги за Договором № 1-1-204056 від 23.11.2019 року відповідно до укладеного Договору факторингу Договору факторингу № 20200821-К від «21» серпня 2020 року. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Позивача на веб-сайті в мережі Інтернет https://kf.ua/ та\~підписання Кредитного\~договору електронним\~підписом з\~одноразовим ідентифікатором,\~відповідно до\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію».\~Підписання Кредитного\~договору електронним\~підписом з\~одноразовим ідентифікатором\~є прямою\~і безумовною\~згодою Позивача\~з умовами\~Кредитного договору,\~з яким\~він ознайомився\~перед підписанням\~Кредитного договору\~та отриманням\~кредиту.\~При укладанні\~Кредитного договору\~сторони керувались\~ч.\~1\~ст.\~634\~Цивільного кодексу\~України.\~Згідно цієї\~статті ЦК\~України договором\~приєднання є\~договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~у формулярах\~або інших\~стандартних формах,\~який може\~бути укладений\~лише шляхом\~приєднання другої\~сторони до\~запропонованого договору\~в цілому.\~Друга сторона\~не може\~запропонувати свої\~умови договору. Посилаючись на норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про електронну комерцію», просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С.\~в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 червня 2021 року вчинений виконавчий напис приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.\~№ 31329 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" заборгованості за кредитним договором № 1-1-204056\~від 23.11.2019\~року в розмірі 5875,96 грн. (а.с.9) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. про відкриття виконавчого провадження ВП №67939511 від 20.12.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №183612 виданого 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" заборгованості за кредитним договором № 1-1-204056\~від 23.11.2019\~року в розмірі 5875,96 грн. (а.с.11). 20.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову від 20.12.2021 року про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.13,14) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Надані нотаріусом документи не дають можливості встановити дійсний розмір заборгованості та період, за який проводиться стягнення заборгованості за кредитним договором, бо серед документів, що були надані відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній розрахунок заборгованості з детальним описом формування заборгованості за щомісячними платежами, а виписка з рахунку, фактично є довідкою про розмір заборгованості, яка не підтверджується іншими наданими відповідачем доказами про безспірність заборгованості. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року (зі змінами та доповненнями) при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус Остапенко Є.М. не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, належних доказів протилежного останнім суду не надано. В свою чергу, про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивач дізналася після вчинення нотаріусом виконавчого напису, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, зокрема й щодо строків звернення до нотаріуса з такою вимогою, суд доходить до висновку, що спірний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому позов слід задовольнити повністю. Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. при винесенні Постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" заборгованості 5875,96 грн. невірно зазначений номер виконавчого напису- 183612. Однак, суд вважає за необхідно при задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню, вірно зазначити номер виконавчого напису- 182992, оскільки саме під таким номером було здійснено виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 16 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" заборгованості 5875,96 грн., і цей факт не оспорюється сторонами. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1488 грн. 60 коп., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог. В частині позовних вимог позивачки [PERSON] щодо відшкодування їй понесених судових витрат в сумі 400 грн.- витрати на ксерокопії, витрати на транспорт, суд вважає, що вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою в підтвердження понесених витрат в сумі 400 грн. на ксерокопії та витрати на транспорт до позову не додані.

Outcome: partial