Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. У лютому 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його дід [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом. Подати заяву на оформлення спадщини позивач не зміг з поважних причин, а саме тому що він перебував за кордоном. Він звернувся до Кременецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті діда. Однак нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки така заява повинна бути подана у шестимісячний строк з часу смерті спадкодавця. Позивач у судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує з підстав, наведених у ньому та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає. Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 24.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 24.03.2022 надійшла заява від відповідача про визнання позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Фактичні обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин приходить до наступних висновків. З свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області 30.05.2017 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З свідоцтва про народження, виданого 19 вересня 1966 року Кременецьким ЗАГС Тернопільської області вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] . З свідоцтва про народження, виданого 12 жовтня 1991 року Лопушненською сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] . З державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 10.06.2009, серія ЯЗ № 062381 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1.15 га, яка розташована на території Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 10.06.2009, серія ЯЗ № 061825 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.20 га, яка розташована на території Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З довідки від 25.01.2022, виданої Лопушненською сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Крім нього в будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав. З заповіту від 18.08.2015, Р№108 вбачається, що спадкодавець [PERSON] заповів позивачу [PERSON] свої земельні частки (паї) згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЗ № 061825, ЯЗ № 062381. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.01.20212 державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори Остапчука В.П. вбачається, що позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним постійне місце проживання зі спадкодавцем не підтверджено відповідними документами, та у вказаний термін не подав заяву про прийняття спадщини. Як стверджує позивач він не зміг вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини за заповітом, оскільки перебував за кордоном, тому пропустив встановлений законом строк. Таким чином, виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Оцінка суду. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, взявши до уваги пояснення позивача, відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У Постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного суду України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведені обставини справи, а саме те, що відповідач є спадкоємцем першої черги, позов визнав, вказане визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також із врахуванням поважності причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини за заповітом, суд вважає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved