Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, у якій зазначає, що [INFO] у м. Шахтарськ Донецької області, помер його батько [PERSON] . М. Шахтарськ належить до населених пунктів, на території яких, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, відповідно документ про смерть, виданий на тимчасово окупованій території України є недійсним та не створює правових наслідків. Зазначає, що встановлення факту смерті його батька та внесення до реєстру запису про смерть з подальшим отриманням свідоцтва про його смерть є необхідним для реалізації спадкових прав. У звязку із викладеним, просить суд встановити факт смерті [PERSON] у м. Шахтарськ Донецької області України. В судове засідання заявник не зявився, однак надіслали до суду письмову заяву з проханням заяву розглянути без його участі, заявлені вимоги підтримує. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 8 цієї ж статті), смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.1 ст. 319 ЦПК у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Метою встановлення факту смерті є створення можливості для реалізації заявником своїх спадкових прав. Згідно із свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20.10.1973 року встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] , у с. Медвежа, Бриганського району, МССР. Його батьком записаний [PERSON] . Згідно довідки № 7726-5001126498 від 31.03.2022 року, [PERSON] взято на облік, як внутрішньо переміщену особу. Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Шахтарським МВ УМВС України в Чернівецькій області, місце проживання [PERSON] , ( [INFO] , уродженця ст. Улькінської Омелянівського району Тверської області Російської Федерації), зареєстровано по [ADDRESS] . Як вбачається із лікарського свідоцтва про смерть № 127 від 26.03.2022 року, виданого, так званим «министерством здравоохранения донецкой народной республіки», [PERSON] , [INFO] , який проживав по [ADDRESS] , помер [INFO] . На підставі медичної документації було видано свідоцтво від 26.03.2022 року про смерть [PERSON] . Відповідно до ст. 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Згідно з ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або посадові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2 ст.9 Закону). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.2 ст.9 Закону, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3 ст.9 Закону). Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII Про визнання окремих районів міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями - окремі районі, міста і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України - визнані Верховною Радою України тимчасово окупованими. Згідно з розпорядженням КМУ № 1085-р від 07.11.2014 року, м. Шахтарськ, де помер [PERSON] відноситься до населених пунктів, на території яких органи влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з п.п. 2 п. 3 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до ст.17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану державна реєстрація смерті проводиться в Україні органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 1 Розділу 5 зазначених вище Правил визначено, що однією з підстав для державної реєстрації смерті, є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце в певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Також, судом встановлено, що заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію смерті батька у позасудовому порядку. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Таким чином, наведені у справі докази та їх належна оцінка в сукупності дають підстави вважати про необхідність встановлення смерті батька заявника, який помер на тимчасово окупованій території України.

Outcome: approved