Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» звернулося в суд із позовом про стягнення із [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 25 141,50 грн., стягнення судових витрат в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» надає послуги теплопостачання до квартири [ADDRESS] , в якій проживає відповідач. Відповідач свої зобов`язання, як споживач не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на 01.05.2021 р., утворилась заборгованість у розмірі 25 141,60 грн. з оплати постачання теплової енергії та гарячого водопостачання. Просить стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві, просила позов задоволити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялвся належним чином. У строк встановлений судом ухвалою відповідач відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачем-відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг теплопостачання та гарячого водопостачання. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. В силу дії п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. Згідно п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 20 Правил надання послуг із централізованого опалення плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції, тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно проведеного позивачем розрахунку боргу за теплоенергію заборгованість [PERSON] за послуги теплопостачання, станом на 01 травня 2021 року, становить 25 141 грн. 50 коп. Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак позивачем не доведено жодними доказами що [PERSON] є споживачем послуг теплопостачання які позивач надає, чи надавав у період за який нараховано заборгованість. Договору про надання комунальних послуг між Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго» та [PERSON] про постачання теплової енергії у квартиру [ADDRESS] укладено не було. Судом в порядку частини 6 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи, що відповідачами вказано фізичних осіб, які не мають статусу фізичних осіб - підприємців, було надіслано запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС України в Івано-Франківській області, а також відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м. Івано-Франківська Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб - відповідачів. Однак довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС України в Івано-Франківській області, реєстрація проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , не підтвердилась. При цьому до матеріалів справи не долученого жодного належного доказу на підтвердження факту користування відповідачем вказаної квартири. Таким чином, позивачем не доведено факту наявності у [PERSON] зобов`язань по оплаті послуг теплопостачання, що надаються у квартиру [ADDRESS] , тому позов задоволенню не підлягає за безпідставністю позовних вимог. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволенню не підлягає, тому понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 526 Цивільного Кодексу України,

Outcome: dismissed