Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, покликаючиь на те, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є власником 1/4 квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва на право власності на житло від 17 серпня 1999 року, виданого на підставі розпорядження Івано-Франківського міського голови від 30 липня 1999 року № 382-р. Іншими співвласниками вищевказаної квартири були: [PERSON] (дідо позивача), [PERSON] (баба позивача), [PERSON] (дядько позивача). [INFO] [PERSON] помер. [INFO] помер дядько позивача [PERSON] [INFO] померли [PERSON] та [PERSON] . Спадкування після смерті вищевказаних осіб відбувалась наступним чином: 1) після смерті [PERSON] спадщину прийняли позивач, в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України по 1/12 квартири, у зв`язку з чим частка позивача у квартирі склала 1/12, а частки [PERSON] та [PERSON] - по 4/12 (1/12+1/4); 2) після смерті [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, по 1/8, у зв`язку з чим частки в квартирі [PERSON] та [PERSON] складала по 11/24 (4/12+1/8); 3) після смерті [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняв позивач у порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України і його частка в квартирі складає 1/ (11/24+11/24+1/12). Позивач звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, в чому йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Таким чином, позивач просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , діда [PERSON] та баби [PERSON] право власності в спадкове майно, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 38,8 кв.м. Представник позивача - адвокат Дудоров О.О. подав заяву про розгляд справи без участі позивача та підтримання вимог заяви у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не прибув, подавши заяву про розгляд справи без участі представника Івано-Франківської міської ради. При розгляді справи Івано-Франківська міська рада покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.01.2007 року (а.с. 5). Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 18.02.2008 року виконкомом Хмелівської сільської ради, актовий запис № 1 (а.с. 3). [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 07 червня 2008 року відділом РАЦС Івано-Франківського МУЮ, актовий запис № 912) (а.с. 14). 26.05.2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 8). Згідно свідоцтва на право власності на житло від 17 серпня 1999 року, виданого на підставі розпорядження Івано-Франківського міського голови від 30 липня 1999 року № 382-р, квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 38,8 кв.м., належала на праві спільної сумісної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 12-13). Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 20 квітня 2012 року відділом ДРАЦС Івано-Франківського МУЮ, актовий запис № 591) (а.с. 15). [PERSON] був рідним братом [PERSON] та доводився дядьком позивача (а.с. 10). Як слідує з матеріалів справи, [INFO] померли [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 03 листопада 2020 року Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 2187) та [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 03 листопада 2020 року Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 2186) (а.с. 16-17), які були батьками [PERSON] і [PERSON] та доводилися позивачу [PERSON] дідом та бабою. [PERSON] , як законний представник [PERSON] , 08.02.2021 року звернулася до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про про прийняття спадщини за законом в порядку представлення після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі якої було заведено спадкову справу № 96/2021. Також [PERSON] , як законний представник [PERSON] , 11 грудня 2021 року звернулася до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . Листом державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д. від 01.02.2022 року за вих. № 127/02-14 було відмовлено в оформленні спадщини, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. З матеріалів справи вбачається, що спадкування після смерті вищевказаних осіб відбувалась наступним чином: 1) після смерті [PERSON] спадщину прийняли позивач в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України0 [PERSON] та [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України по 1/12 квартири, у зв`язку з чим частка позивача у квартирі склала 1/12, а частки [PERSON] та [PERSON] - по 4/12 (1/12+1/4); 2) після смерті [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, по 1/8, у зв`язку з чим частки в квартирі [PERSON] та [PERSON] складала по 11/24 (4/12+1/8); 3) після смерті [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняв позивач, в порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України, і його частка в квартирі складає 1/1 (11/24+11/24+1/12). Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст. 321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 319, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1225, 1276, 1297 ЦК України,

Outcome: approved