Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

КП «Дубнокомуненергія» є підприємством комунальної форми власності і займається виробництвом, транспортуванням та розподілення теплової енергії населенню, підприємствам па організаціям по м. Дубно. В обґрунтування своїх позовних вимог КП «Дубнокомуненергія» посилається на те, що відповідачі користуються їхніми послугами, що підтверджується актами про подачу теплової енергії у даний будинок та в квартиру, однак своїх зобов`язань згідно з вимогами чинного законодавства по оплаті наданих послуг не виконують. Нарахування за надані послуги здійснюється відповідно до вимог постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 (із змінами №1101 від 09.06.2016) рішеннями виконавчого комітету Дубенської міської ради № 353 від 21.09.2017, №400 від 27.09.2018, №504 від 20.11.2018 та іншими рішеннями за відповідні періоді. Згідно з вимогами Закону споживач несе відповідальність за недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері теплопостачання та житлово - комунальних послуг. Через велику дебіторську заборгованість, в сумі 7,2 млн. грн. станом на 01.01.22 підприємство не в змозі вчасно розрахуватися з постачальниками паливно - енергетичних ресурсів, вчасно виконувати податкові зобов`язання перед бюджетом та своєчасно виплачувати працівникам заробітну плату. Просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за використану теплову енергію в сумі - 22224,65 грн., 2652,49 грн. - індексу інфляції, 1029,49 грн., - три відсотки річних та судові витрати в сумі 2481 грн. Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву згідно якої просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, відзив на позову заяву не подали, заяв та клопотань від них не надходило. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачів в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що договір № 14-51-13 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води укладений з [PERSON] (а.с. 4-6). Як свідчать акти про подачу теплової енергії, з початком опалювального сезону проводилось постачання теплової енергії на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 2019 року (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22-23). Згідно ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України ст.ст. 19, 24, 25 Закону України "Про теплопостачання", п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" , пп. 18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, пп.23, 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.07 та укладеного договору споживач зобов`язаний щомісячно до 20 числа, наступного місяця за розрахунковим, здійснювати оплату за використану теплову енергію. При невиконанні даної вимоги борг стягується в судовому порядку. У відповідності ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно п.7 та п.10 "Правил користування приміщеннями житлових будинків", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 за №572, власник та наймач ( орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово - комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, та сплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Нарахування за надані послуги здійснюється відповідно до вимог постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 (із змінами №1101 від 09.06.2016) рішеннями виконавчого комітету Дубенської міської ради № 353 від 21.09.2017, №400 від 27.09.2018, №504 від 20.11.2018 та іншими рішеннями за відповідні періоди (а.с. 9-14). Статтями 509, 526 ЦК України передбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив зобов`язання, на вимоги кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача, інфляційні нарахування на суму боргу становлять 2652,49 грн., 3 % річних - 1029,49 грн. (а.с. 8). Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а розрахунки належних до сплати сум, доведеними. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на задоволення позову у повному обсязі, наявні підстави для солідарного стягнення з відповідачів понесених судових витрат у повному обсязі.

Outcome: approved