Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника за довіреністю Мазченко В.О. звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що між позивачем і відповідачем укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним договором у останнього утворилася заборгованість перед позивачем, розрахунок якої додано до позову. Враховуючи викладене та посилаючись на приписи діючого законодавства, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 25802,95 гривень та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи і винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на адресу місця реєстрації та розміщенням оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада». У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав, причини неявки не повідомив. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 23 квітня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі - заява) (а.с. 21). У своєму позові позивач стверджував про те, що підписана відповідачем заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає договір надання банківських послуг, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Через невиконання відповідачем договірних зобов`язань у відповідача утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку позивача станом на 21 листопада 2021 року становить 25802 грн. 95 коп., яка складається з наступного: - 20874 грн. 55 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: - 0 грн. 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту; - 20874 грн. 55 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; - 4928 грн. 40 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; - 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; - 0,00 грн. - нарахована пеня; - 0,00 грн. - нараховано комісії. У відповідності із відомостями зазначеними у заяві відповідач [PERSON] ознайомився із договором надання банківських послуг до його укладення і погодився з його умовами. У даній заяві наявна інформація про вибір відповідачем виду обраної картки та процентна ставка: так відповідачем обрано вид кредитної карти - кредитка «Універсальна», кредитний ліміт становить 500,00 грн. Вподальшому кредитний ліміт неодноразово змінювався, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування (а.с. 18 - 19). Як доказ на укладення кредитного договору із відповідачем, АТ КБ «Приватбанк» надав витяг з Умов та правил надання банківських послуг які не підписані відповідачем. Крім цього, позивачем надано копію довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка містить інформацію щодо основних умов кредитування (пільговий період, базова процентна ставка, розмір щомісячних платежів, тощо), порядок повернення кредиту. Вказана довідка містить підпис відповідача (а.с. 22). Таким чином, сторони в належній формі, погодили умови договору щодо порядку та розміру сплати процентів. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У заяві та довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» підписаних відповідачем, встановлені істотні умови договору кредиту, зокрема, строк кредитування, пільговий період та процентна ставка. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором № б/н від 23 квітня 2010 року не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк». В підтвердження заборгованості відповідача перед позивачем надано розрахунок заборгованості за договором, який не спростовано відповідачем, та яка станом на 21 листопада 2021 року становить 25802 грн. 95 коп., яка складається з наступного: - 20874 грн. 55 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: - 0 грн. 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту; - 20874 грн. 55 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; - 4928 грн. 40 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; - 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; - 0,00 грн. - нарахована пеня; - 0,00 грн. - нараховано комісії. Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2270,00 гривню судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved