Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 01.06.2016 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №224. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, на даний час вони проживають окремо і кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Після припинення спільних відносин син залишився проживати з позивачкою. Чоловік добровільно допомоги на тримання сина не надає, участі у додаткових витратах та вихованні не приймає. [PERSON] працює в державній прикордонній службі та фінансово спроможний додатково забезпечувати сина шляхом оплати його харчування та витрат на його оздоровлення, однак не виявляє жодного бажання цього робити. Усі питання щодо виховання та матеріальної підтримки сина вона вирішує самостійно, а також з допомогою своїх рідних та близьких. У зв`язку з тим, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, має у власності майно та транспортний засіб, має можливість сплачувати аліменти на її утримання, як дружини, до досягнення дитиною трирічного віку, тому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі ј його заробітку до досягнення їхньої дитиною трьох річного віку. Представником відповідача адвокатом Гримут Д.Ю. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує на безпідставність позовної заяви. Так сторона відповідача вказує на те, що відповідач [PERSON] після припинення спільного проживання з [PERSON] та після розриву сімейно-шлюбних відносин з нею жодним чином не переставав виконувати покладені на нього батьківські обов`язки щодо виховання й матеріального утримання їх спільного сина. Відповідач з жовтня 2021 року і по теперішній час перераховував та перераховує позивачці [PERSON] грошові кошти на утримання та їхнього сина. В якості доказів відповідач надав копії квитанцій про переведення на банківську картку позивача грошових коштів. Також відповідач звертає увагу суду на те, що 10.04.2022 року малолітньому [PERSON] виповнюється три роки і тому поданий позов він розцінює не як спосіб позивача захистити порушені права, а як умисне створення судової тяганини для ускладення життя відповідача на грунті особистих неприязних відносин. Крім того у заяві про забезпечення доказів відповідач зазначає, що з 26.11. 2021 року по 13.03.2022 рік здійснював всі грошові перекази ( всього 26 платежів) на нову картку позивачки - [NUMBER] (банк АТ "ПУМБ"), однак у наявних абнківських виписках не відображено, що отримувач є саме [PERSON] і вказує на необхідність витребування від банку вказаної інформації. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.02.2022 року відкрито спрощене провадження у даній цивільній справі з викликом сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Відповідачем відзив на позовну заяву не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8\~ст. 279 ЦПК України\~розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, 01.06.2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було зареєстровано шлюб за актовим записом №224, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 01.06.2016 року. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони по справі позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Правовідносини між сторонами випливають із норм\~Сімейного Кодексу України. Статтею 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно\~статті 84 СК України\~«Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини» :\~\~ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; Відповідно\~\~до ч.4\~ст. 84\~\~СК України\~\~- право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Стаття 85 СК України\~регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4\~статті 84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища,\~за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.\~Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Вищезазначене кореспондується з висновками Верховного Суду викладених у постанові від 19.01.2018 року по справі № 541/1208/16-ц. Позивач зазначає, що [PERSON] добровільно допомоги на утримання сина не надає, участі у додаткових витратах та вихованні не приймає. [PERSON] офіційно працює та фінансово спроможній додатково забезпечити сина. Усі питання щодо виховання та матеріальної підтримки сина вирішує позивачка самостійно, а також з допомогою її рідних та близьких. Вказані доводи сторони позивача відповідач спростовує наданими суду письмовими доказами, зокрема виписками з банківських рахунків, які доводять, що [PERSON] з жовтня 2021 року по березень 2022 року перераховував грошові кошти на банківську картку [PERSON] . При визначенні розміру аліментів, суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за малолітнім сином Із встановлених обставин вбачається, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років у розмірі\~\~ј заробітку платника аліментів щомісячно. Мінімальний розмір аліментів на дружину чинним сімейним\~\~законодавством не передбачено. Судом не встановлено, обставин, які б свідчили про неможливість відповідача надавати дружині утримання до досягнення дитиною трирічного віку. За таких обставин суд\~\~дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення\~\~дитиною\~ [PERSON] трьох років в розмірі ј заробітку платника аліментів щомісячно. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України,\~\~суд\~\~оцінює докази\~\~за своїм внутрішнім\~\~переконанням,\~\~що\~\~ґрунтується на всебічному, повному,\~\~об`єктивному та\~\~безпосередньому\~\~дослідженні\~\~наявних\~\~у справі доказів. Жоден доказ\~\~не має\~\~для суду\~\~наперед\~\~встановленого\~\~значення.\~\~ Суд, оцінює\~\~належність,\~\~допустимість,\~\~достовірність\~\~кожного доказу\~\~окремо, а\~\~також\~\~достатність і\~\~взаємний\~\~зв`язок\~\~доказів в їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги\~ст. 81 ЦПК України\~- кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу\~\~процесуального рівноправ`я\~ \~сторін, \~\~та\~\~враховуючи \~\~обов`язок\~\~кожної\~\~сторони\~\~довести ті обставини, на які вона\~\~посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи\~\~належність,\~\~допустимість,\~\~достовірність\~\~та достатність кожного\~\~доказу окремо, а\~\~також\~\~достатність\~\~і\~\~взаємний\~\~зв`язок\~\~в їх\~\~сукупності за своїм\~\~внутрішнім\~\~переконанням,\~\~що ґрунтується на\~\~всебічному,\~\~повному, об`єктивному та\~\~безпосередньому\~\~дослідженню\~\~наявних у\~\~справі\~\~доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з підстав та мотивів викладених вище. Європейський суд з прав людини вказав, що\~\~пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав\~\~людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але\~\~це\~\~не\~\~може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.\~\~Межі цього\~\~обов`язку\~\~можуть бути різними в залежності від характеру рішення.\~\~Крім того, необхідно\~\~брати\~\~до\~\~уваги, між\~\~іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити\~\~в суд, та\~\~відмінності, які\~\~існують\~\~у\~\~державах-учасницях, з огляду на\~\~положення законодавства,\~\~традиції,\~\~юридичні\~\~висновки, викладення та формулювання рішень.\~\~Таким чином, питання, чи виконав\~\~суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6\~\~Конвенції, може\~\~бути визначено\~\~тільки у\~\~світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України,\~\~№\~\~63566/00,\~\~§ 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).\~\~ Оскільки з позовом позивач звернулася 05.01.2022 року, аліменти на утримання дружини підлягають стягненню з цієї дати. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення\~\~позову, судові\~\~витрати покладаються на відповідача. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог тому суд вважає, що оскільки позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до\~Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved