Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивачі звернулися до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Акціонерного Товариства «Альфа-Банк», третя особа [PERSON] про відшкодування іпотекодавцю перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Вимоги обґрунтовують тим, що 19.08.2019 року за місцем свого проживання позивачі отримали лист відповідно до якого ПАТ «Укрсоцбанк» виставив вимогу про виселення та зняття з реєстраційного обліку. З даного повідомлення та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав стало відомо, що 19.02.2019 року державний реєстратор Цалин А.Б. за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» здійснив запис №30676398 яким змінив власників трьохкімнатної квартири [ADDRESS] та належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: б/н, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду 30 грудня 2003 року в частках по 1/4 кожному на ПАТ «Укрсоцбанк». Підставою для здійснення даного запису зазначено іпотечний договір Д-431 від 26.04.2006р., та повідомлення про звернення на предмет іпотеки від 07.08.2018р.Таким чином Іпотекодержатель скористався своїм правом звернення на предмет іпотеки. Правонаступником Іпотекодержателя ПАТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа Банк». Дії державного реєстратора в частині звернення на предмет іпотеки одним з власників [PERSON] було оскаржено з мотивів не відповідності вартості боргу до суми предмета іпотеки.\~ 22.02.2021 року Верховний Суд виніс остаточне рішення у справі №344/16105/19 за позовом [PERSON] та [PERSON] до АТ «Альфа Банк», яким залишив без змін постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20.05.2020 року. Згідно до мотивувальної частини зазначеного рішення зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Таким чином, позивачі не позбавлені права у встановленому законом порядку ставити питання відшкодування різниці вартості предмета іпотеки та розміру забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Зазначають, що 09.12.2014 року згідно до рішення Івано-Франківського міського суду (суддя Барашков В.) по справі № 344/9800/14-ц за кредитним договором від 14.03.2007р. укладеного між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» з Відповідачів на підставі ст.1052 ЦК України було достроково стягнуто всю суму кредиту та визначено суму заборгованості в розмірі 205640 грн, що згідно до позову Позивача складало основну заборгованість за кредитом 12386,50 дол.США\~ та 5011,13 дол. США відсотки та пеня. 25.04.2018 р. Івано-Франківський міський суд\~ виніс рішення у справі №344/5980/17 за новим позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] та інших про стягнення коштів за тим же кредитним договором від 14.03.2017 р. Даним судовим рішенням залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду було відмовлено у стягненні додаткового боргу. 12.03.2019 р. Івано-Франківський міський суд у справі №344/3732/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] та іпотекодавців виніс рішення, яким в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ Укрсоцбанк за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №1022-22/340 від 14.03.2007 року в розмірі 205 640 грн. 31 коп. звернув стягнення на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] [ADDRESS] , та належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: б/н, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду 30 грудня 2003 року в частках по 1/4 кожному проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за стартовою ціною згідно експертної оцінки суб`єкта оціночної діяльності. Отже станом на 19.02.2019р. борг [PERSON] та іпотекодавців перед Відповідачем-1 складав 205640 грн.31 коп. На момент звернення іпотечного майна 19.02.2019р. оцінка майна не проводилась. Щодо вартості іпотечного майна то згідно звіту про незалежну оцінку від 11.03.2021р. вартість квартири, яка належить Позивачам по [ADDRESS] складає 893800грн. Різниця між розміром боргу (вимогою іпотекодержателя) та вартістю предмета іпотеки складає: 893800-205640,31=6888159.69грн. 90% перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя складає 619343,72 грн. Згідно до Інформаційної довідки від 06.09.2016р. іпотечне майно-квартира [ADDRESS] належала по 1/4 частці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] \~ його спадщину прийняла [PERSON] . З врахуванням того, що 1/2 частки іпотечної квартири на час звернення іпотечного майна належала [PERSON] та по 1/4 частки належало [PERSON] та [PERSON] , то відшкодуванню підлягає: на користь [PERSON] 309671 грн 86 коп., на користь [PERSON] та [PERSON] по 154835,93 грн. 27.05.2021 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовують тим, що 14.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», та [PERSON] було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №1022-22/340, відповідно до якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 20 000,00 дол. США зі сплатою 13% річних та кінцевим терміном повернення кредиту до 13.03.2022 року. 01.07.2008 року було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору, згідно якої процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена в розмірі 14% річних. У якості забезпечення виконання Позичальником взятих за Кредитним договором зобов`язань між АКБ «Укрсоцбанк» та майновими поручителями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 14.03.2007 року було укладено Іпотечний договір,\~ відповідно до п. 1.1 якого Іпотекодавці передають в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , та належить Іпотекодавцям на праві приватної власності. Позичальник умови кредитного договору не виконав у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка станом на 28.08.2018 становила 23 566,33 дол. США, що за курсом НБУ станом на вказану дату складає 657 152,77 грн., з яких: 4 793,00 дол. США (гривневий еквівалент - 133 653,96 грн.) - строкова заборгованість за кредитом; 7 593,50 дол. США (гривневий еквівалент - 211746,57 грн.) - прострочена заборгованість за кредитом; 187,67 дол. США (гривневий еквівалент - 5 233,22 грн.) - строкова заборгованість за відсотками; 10 992,16 дол. США (гривневий еквівалент - 306 519,02 грн.) - прострочена заборгованість за відсотками. Пунктом 2.4.3 пункту 2.4 та п. п.4.1 Іпотечного договору визначено, що Іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов`язання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. АТ «Укрсоцбанк» направив боржнику та іпотекодавцям вимоги про усунення порушень № 148/18 від 07.09.2018 року, однак а ні боржник, а ні Іпотекодавці вказані вимоги не виконали, у звязку із чим 19.02.2019 року Іпотекодержатель звернув стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Позивач до позову додав копію Висновку про вартість майна станом на 11.03.2021 року, однак такий висновок було вчинено більш як через два роки після звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому він не може братись до уваги. В той же час Іпотекодержатель перед зверненням стягнення на предмет іпотеки також отримав висновок про вартість майна, яка станом на 14.11.2018 року (тобто за три місці до дати позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки) складала 646 954,00 грн. При цьому, як зазначено в Висновку про вартість майна від 14.11.2018, строк його дії складає 6 місяців, тому на час звернення стягнення на предмет іпотеки він був дійсний. Таким чином вартість майна на час звернення на нього стягнення була значно меншою а ніж сума заборгованості за кредитним договором. Що стосується рішень у справах № 344/9800/14-ц про стягнення заборгованості за вказаним Кредитним договором, та № 344/3732/16-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, то хоч в їх резолютивних частинах і зазначено суму заборгованості в гривнях, однак в описовій частині вказано про те що дана заборгованість виникла з кредитного договору згідно якого кошти були надані в дол. США, а сума заборгованості в них вказана станом на 13.04.2014 року, яка і була згодом стягнута за вказаними рішеннями суду. Слід зазначити, що по обох позовах було заявлено позов в іноземній валюті, однак суд задовольняючи позовні вимоги повністю та частково стягнув заборгованість тільки в гривнях. Проте це не позбавляє кредитора права на звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду, адже позов про стягнення заборгованості було задоволено в повному обсязі.\~ Жодне із зазначених рішень суду не було виконано навіть частково. При цьому навіть якщо б такі рішення суду були виконані боржником, то кредитор у випадку винесення постанови про закінчення виконавчого провадження таку постанову б оскаржував. Окрім того, представником відповідача зазначається, що нарахування відсотків після набрання чинності рішень судів про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, чи то після пред`явлення позову, то по перше такі рішення суду не змінюють правовідносин сторін за договором, та не змінюють предмет основного зобов`язання, в тому числі і не змінюють валюту зобов`язання, а тільки визначають розмір боргу на відповідну дату, а по друге тільки вимога про дострокове погашення заборгованості змінює строк кредитування, однак такої вимоги позивач до суду не надав. Та навіть якщо виходити з доводів позивача про те, що заборгованість визначена в рішенні суду саме в гривнях в розмірі 205 640,31 грн, то слід зазначити, що згідно пунктів 1.4.1- 1.4.5 Іпотечного договору, за рахунок предмету іпотеки забезпечуються вимоги кредитора, що виникають як з основного зобов`язання так і з іпотечного договору, зокрема по кредиту та відсотках, витратах пов`язаних з пред`явленням вимог, збитках та штрафах. Зокрема протягом усього часу невиконання рішення суду про стягнення заборгованості боржник продовжував користуватись чужими коштами та позбавив банк можливості розмістити такі активи у своїй господарській діяльності шляхом видачі кредиту що призвело до упущеної вигоди у вигляді неотриманих відсотків та знецінення грошової одиниці України гривні в результаті інфляційних процесів. Зокрема за період з 15.04.2014 року по 19.02.2019 року сума заборгованості визначена рішенням суду, в результаті невиконання боржником свого зобов`язання зросла, і згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України становить: 29 934,77 грн по 3% річних; 200 911,55 грн по інфляційних. Таким чином загальна сума збитків які зазнав кредитор в результаті невиконання боржником умов договору та рішень судів складає 370 541,93 грн. Це при тому що Іпотекодавці по даний час не звільнили предмет іпотеки та не передали його в користування Іпотекодавця як законному власнику майна, чим завдають додаткової шкоди кредитору, а тому розмір як збитків, так і штрафів може збільшуватись і надалі. В той же час, згідно п. 2.1.5-2.1.6 Іпотечного договору, Іпотекодавці зобов`язані повідомляти Іпотекодержателю про будь-які зміни, що відбулися чи відбуваються з Предметом іпотеки, та протягом двох робочих днів застрахувати Предмет іпотеки на повну його вартість, а за невиконання такого зобов`язання наступає відповідальність встановлена п. 3.2. Іпотечного договору, а саме 10 % вартості предмета іпотеки визначеної згідно п. 1.2 Іпотечного договору, за кожен випадок. Згідно п. 1.2 Іпотечного договору вартість предмету іпотеки становить 38 613,86 дол. США, тож за два випадки порушення зобов`язань за іпотечним договором (відсутність договору страхування та не повідомлення банк про смерть одного з іпотекодавців) розмір штрафу складає 7 722,77 дол. США, що станом на дату звернення стягнення на предмет іпотеки згідно курсу НБУ становить 7 722,77 * 27,19 = 209 982,12 грн. Так само згідно п. 4.3 Кредитного договору, передбачено відповідальність за порушення зобов`язань за визначених пунктами 3.3.2-3.3.13 Кредитного договору в розмірі 3% від суми кредиту за кожний випадок. Тож за порушення пунктів 3.3.4, 3.3.5, 3.3.7, 3.3.9, 3.3.10, Кредитного договору штраф складає що найменше 15% що становить 3 000,00 дол. США, що по курсу НБУ станом на дату звернення стягнення на предмет іпотеки становить 3 000,00 * 27,19 = 81 570,00 грн. Із врахуванням вище наведеного, вартості предмету іпотеки на час звернення стягнення на нього було недостатньо для задоволення всіх вимог кредитора, а тому позов є необгрунтованим. 10.11.2021 року представник позивачів подав заяву в порядку ст.49 ЦПК України, в якій зазначив, що\~ по даній справі було проведено судову експертизу. Після отримання висновків експертизи різниця між розміром боргу (вимогою іпотекодержателя) та вартістю предмета іпотеки складає: 783633-205640,31=577\~992,69 грн., таким чином 90% перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя складає 520\~193,42 грн. яку просить стягнути з АТ «Альфа Банк», а саме: на користь [PERSON] 260096 грн.71 коп., на користь [PERSON] 130048 грн. 35 коп. та на користь [PERSON] -130048 грн. 35 коп. Всього стягнути на користь позивачів 520193,42грн., а також судові витрати по справі. Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ Укрсоцбанк та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №1022-22/340, відповідно до якого кредитор зобовязується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковсті, платності та цільового використання. Надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами Транш, а у сукупності - Транші, зі сплатою 130,% річних та комісій в розмірі та в порядку визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться у Додатку 1 до цього договору, що є невідємною складовою частиною цього договору, в межах максимального ліміту заборгованосіт до 20 000,00 дол. США з наступним графіком змін максимального ліміту заборгованості та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом 13.03.2022 року (п.1.1. Договору). Згідно вимог п.1.2. Договору кредит надається позичальнику на поточні потреби. 14.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», (правонаступником якого є АТ Укрсоцбанк) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено іпотечний договір (з майновими поручителями), посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Дорошенко О.В., зареєстровано в реєстрі за №Д-245, з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №1022-22/340 від 14.03.2007 року. Згідно вказаного іпотечного договору іпотекодавці передали в іпотеку Іпотекодержателю в якості забезпечення виконання позичальником основного зобовязання, нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] [ADDRESS] ), та належить Іпотекодавцям на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду 30 грудня 2003 року на підставі розпорядження міського голови №649-р від 04 грудня 2003 року, право власності на яку зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ 12 березня 2004 року за номером №4065 в книгу №31, РПВН 5070313. Вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 195 000 (сто девяносто пять тисяч) грин. 00 коп., що в еквіваленті складає 38 613 (тридцять вісім тисяч шістсот тринадцять) дол. США за офіційним курсом Національного банку України на дату укладення цього договору іпотеки. Відповідно до п. 4.1. іпотечного договору (з майновими поручителями) від 14.03.2007 року у разі невиконання або неналежного виконаня позичальником основного зобовязання, іпотекодержатель має право задовольнити свої зебезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: на підставі рішення суду; або на підставі виконавчого напису нотаріуса; або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань в порядку, встановленому ст. 37 ЗУ Про іпотеку; або шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 ЗУ Про іпотеку; або шляхом організації іпотекодержателем продажу предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодавцями та відповідним покупцем в порядку, встановленому ст. 6 ЗУ Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати (п.4.5.). У разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме: шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 ЗУ Про іпотеку; або шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Пункт 4.5.3 іпотечного договору містить відповідне застереження, згідно з яким іпотекодержатель має право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». 01.07.2008 року між АКБ Укрсоцбанк та [PERSON] було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №1022-22/340 від 14.03.2007 року, відповідно до якої з 01.07.2008 року встановлено проценту ставку за користування кредитом на рівні 14,0% процентів річних. 06.07.2010 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Глущенко І.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, з якого вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] , у тому числі з урахуванням 3/4 часток, від яких відмовились на їх користь донька померлого [PERSON] , син померлого [PERSON] , син померлого [PERSON] . Спадщина на яку видано свідоцтво, складається з 1/4 частки квартири [ADDRESS] . Спадкова справа №2/2010, зареєстрована в реєстрі за №1465. Як вбачається із копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 25.12.2013 року квартира [ADDRESS] , загальною площею 69 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м., на праві спільної часткової власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: б/н, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду 30 грудня 2003 року в частках по 1/4 кожному, а також [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1465, виданого 06.07.2010 року приватним нотаріусом Глущенко І.В., розмір частки 1/4. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.12.2014 року позов ПАТ «Укрсоцбанку» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто\~ з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанку» заборгованість у розмірі 205640, 31 грн., за кредитним договором \~\~від 14.03.2007 року. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 2056,40 грн. судових витрат. ПАТ «Укрсоцбанк» не скористався правом оскарження зазначеного рішення суду від 09.12.2014 року, відтак погодились на стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті у розмірі 205640, 31 грн. 07.09.2018 року АТ «Укрсоцбанк» було направлено повідомлення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням. Вимагали сплатити борг за кредитним договором протягом 30 днів, розмір якого станом на дату розрахунку 28.08.2018 року загальна сума заборгованості становить 23\~566,33 дол.США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 657\~152,77 грн. 14.11.2018 року ТОВ «Антей Ріелті» на замовлення АТ «Укрсоцбанк» складено висновок про ринкову вартість трьохкімнатної квартири, загальною площею 69,0 кв.м., житлова площа 41,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] .\~ Так, згідно висновку станом на 14.11.2018 року ринкова вартість зазначеної квартири становить 646\~954,00 грн. Строк дії звіту 6 місяців. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2019 року позов Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: [PERSON] про звернення стягнення в розмірі 579 805,65 грн. по договору про надання відновлювальної кредитної лінії №1022-22/340 від 14.03.2007 року на предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , стягнення 8 697,08 грн. витрат по оплаті судового збору задоволено частково. В рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ Укрсоцбанк за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №1022-22/340 від 14.03.2007 року в розмірі 205 640 (двісті пять тисяч шістсот сорок) грн. 31 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору (з майновими поручителями) від 14.03.2007 року, укладеного між АКБ Укрсоцбанк та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Дорошенко О.В., зареєстрованого в реєстрі за №Д-245, а саме: трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] [ADDRESS] ), та належить [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованому за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованій за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованій за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: б/н, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду 30 грудня 2003 року в частках по 1/4 кожному, а також [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованій за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1465, виданого 06.07.2010 року приватним нотаріусом Глущенко І.В., розмір частки 1/4, проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за стартовою ціною згідно експертної оцінки субєкта оціночної діяльності. З копії Інформаціної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 15.05.2019 року, а саме квартири [ADDRESS] , загальною площею 69 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м. вбачається, що 19.02.2019 року державним реєстратором\~ Цалин А.Б. Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області за АТ «УРСОЦБАНК» зареєстровано право приватної власності на квартиру [ADDRESS] на підставі іпотечного договору від 26.04.2006 року, серія та\~ номер Д-431, виданого АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дорошенко О.В.; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 148/18, виданого 07.09.2018 року АТ «Укрсоцбанк»; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, письмової вимоги іпотеко- держателя, серія та номер б/н, виданий 07.09.2018 року, видавник Укрпошта; серія но номер: Д-245, виданий 14.03.2007 року видавник: між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дорошенко О.В.\~\~\~\~\~\~ У вересні 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Акціонерного товариства «АльфаБанк» про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора Цалина А. Б. від 19 лютого 2019 року в частині державної реєстрації права власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , номер запису 30676398, за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (далі АТ «Укрсоцбанк»). Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області рішенням\~ від 25 лютого 2020 року позов задовольнив. Визнав протиправним та скасував рішення державного реєстратора Цалина А. Б. від 19 лютого 2019 року в частині державної реєстрації права власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , номер запису 30676398, за АТ «Укрсоцбанк». Вирішив питання про розподіл судових витрат. Івано-Франківський апеляційний суд постановою від 20 травня 2020 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2020 року скасував та постановив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат. Апеляційний суд мотивував постанову тим, що наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Посилання позивачів на те, що сума боргу, яку розрахував відповідач, не є безспірною, а тому у державного реєстратора не було підстав для здійснення державної реєстрації не заслуговують на увагу, оскільки позивачі не заперечують факт неналежного виконання позичальником та іпотекодавцями забезпеченого іпотекою зобов`язання за кредитним договором. При цьому позивачі не позбавлені права у встановленому законом порядку ставити питання відшкодування різниці вартості предмета іпотеки та розміру забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Постановою Верховного Суду від 22.02.2021 року постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 травня 2020 року залишено без змін. В мотивувальній частині Судом зазначено, що позивачі не позбавлені права у встановленому законом порядку (ч.5 ст.37 ЗУ «Про іпотеку») ставити питання відшкодування різниці вартості предмета іпотеки та розміру забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Так, у березні 2021 року позивачі звернулися до суду із даним позовом та просили стягнути з відповідача Акціонерного товариства «Альфа-Банк», який є правонаступником АТ «Укрсоцбанк» 90% перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя в розмірі 520\~193,42 грн. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 1 Закону України від 05 червня\~\~2003 року № 898-IV «Про іпотеку»\~іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша\~статті 33 Закону України «Про іпотеку»). Оскільки позичальник не виконав свої кредитні зобов`язання, іпотекодержатель звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, та рішенням суду від 12.03.2019 року в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ Укрсоцбанк за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №1022-22/340 від 14.03.2007 року в розмірі 205 640 (двісті пять тисяч шістсот сорок) грн. 31 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору (з майновими поручителями) від 14.03.2007 року, укладеного між АКБ Укрсоцбанк та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з частинами першою та третьою\~статті 36 Закону України «Про іпотеку»\~сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження\~\~\~\~в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання\~у порядку, встановленому\~статтею 37 цього Закону. Відповідно до частини першої\~статті 37 Закону України «Про іпотеку»\~іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки,\~\~є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. 19 лютого 2019 року державний реєстратор Цалин А. Б. за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» здійснив запис № 30676398, згідно з яким власником трикімнатної квартири [ADDRESS] стало ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерно товариство Альфа Банк. Відповідний запис було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя (частина п`ята\~статті 37 Закону України «Про іпотеку»). Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя лише у разі набуття права власності. З метою визначення дійсної ринкової вартості квартири станом на час набуття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність за заявою представника позивачів адвоката Семків М.Н. ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.06.2021 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи від 24.09.2021 року дійсна ринкова вартість квартири [ADDRESS] , станом на 13.03.2019 року становить 783\~633,00 грн. Таким чином,\~на переконання суду, Акціонерне товариство « Альфа Банк», відповідно до положень\~ст. 37 Закону України «Про іпотеку»\~має відшкодувати позивачам перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Представником відповідача до відзиву на позовну заяву долучено розрахунок вимог банку у зв`язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором №1022-22/340 від 14.03.2007 року за період з 15.04.2014 року по 19.02.2019 року, з якої вбачається, що внаслідок невиконання зобов`язання сума 3% річних зросла та становить 29\~934,77 грн.; інфляційні витрати станом на лютий 2019 року\~ становлять 200\~910,55 грн.;\~ розмір 14% річних\~ станом на лютий 2019 року\~ становлять 139\~695,61 грн. Що стосується тверджень представника відповідача, слід зазначити наступне. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.04.2018 року а задоволенні позову Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. Крім того, статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 333/5322/15-ц (провадження № 61-21808св18). Разом з тим, нормами цивільного процесуального права визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Іпотекодержатель відповідно до вимог статей 6, 627 ЦК України, реалізуючи право на звернення до суду,

Outcome: approved