Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона є власником земельної ділянки площею 0,0551 га з кадастровим номером 3210300000:06:021:0002 та частини житлового будинку [ADDRESS] . Власником іншої частини житлового будинку та земельної ділянки на якій він розташований, є відповідач [PERSON] . Поділ земельної ділянки було узгоджено з попереднім співвласником житлового будинку, однак відповідачем ігнорується правовий режим земельної ділянки для спіьного користування. Так, відповідачем самовільно встановлено паркан на межі ділянки спільного користування, чим створено перешкоди в обслуговуванні належної позивачу частини житлового будинку, що унеможливлює проведення ремонтних робіт та призводить до руйнування частини житлового будинку. Позивач була змушена неодноразово звертатися до поліції та органів місцевого самоврядування. Однак, відповідач в добровільному порядку не бажає усунути перешкоди, а тому позивач просить зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою під спільними проходами, шляхом зобов`язання демонтувати паркан встановлений на межі ділянки під спільними проходами та земельною ділянкою відповідача, не встановлювати паркан в майбутньому, звільнити спільний прохід від будівельного сміття та надати вільний доступ до земельної ділянки під спільними проходами. Ухвалою судді від 30.12.2021 року прийнято справу та відкрито провадження в загальному порядку, призначено справу до підготовчого засідання на 09.02.2022 р. (а.с.31) 09.02.2022 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті на 03.03.2022. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Овчаренко Д.К. підтримав позов. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов не визнавала, в судовому засіданні 18.04.2022 року позов визнала. Третя особа в судове засідання свого представника не направили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, жодних клопотань чи заперечень суду не подали. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] є власником частини житлового будинку [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності від 02.07.2003 року (а.с.8) та є власником земельної ділянки площею 0,0551 га, з кадастровим номером 3210300000:06:021:0002, згідно рішення Білоцерківської міської ради від 27.06.2003 року за номером 186, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку. (а.с. 10) Із збірного кадастрового плану земельної ділянки вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0137 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). (а.с.16) Із змісту листа Білоцерківської міської ради від 08.07.2021 року, про розгляд звернення [PERSON] вбачається, що питання про погодження меж земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , 22.04.2021 року було винесено на розгляд постійної комісії з питань земельних відносин та земельного кадастру, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та прийнято рішення залишити в комунальній власності Білоцерківської міської територіальної громади спільні проходи на земельній ділянці, загальною площею 0,0014 га.(а.с. 13) Встановлено, що 22.04.2021 року на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин та земельного кадастру, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища Білоцерківської міської ради було розглянуто заяву [PERSON] з приводу погодження межі земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] без підпису-погодження співвласника будинку за адресою: [ADDRESS] громадянки [PERSON] та погоджено межу земельної ділянки площею 0,0137 га за адресою: [ADDRESS] без підпису-погодження співвласника будинку за адресою: [ADDRESS] громадянки [PERSON] , згідно кадастрового плану, спільні проходи загальною площею 0,0014 га залишено в комунальній власності Білоцерківської територіальної громади. (а.с. 14,15) Встановлено, що позивач неодноразово зверталась до поліції, та в ході перевірок звернень було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільне подвір`я, протягом багатьох років існує конфлікт між ними, склались неприязні стосунки, рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 17-19) Представник позивача в судовому засіданні суду пояснив, що відповідачем самовільно встановлено паркан на межі ділянки спільного користування, чим створено перешкоди в обслуговуванні належної позивачу частини житлового будинку, що унеможливлює проведення ремонтних робіт по усуненню цвілі та призводить до руйнування частини житлового будинку. Також, зазначив, що відповідачем цілеспрямовано створюються умови, щоб унеможливити вільний відвід атмосферних опадів від стіни належної позивачу частини будівлі, шляхом захаращення будівельним сміттям земельної ділянки, залишеної в спільному користуванні. Відповідні докази існування вище зазначених перешкод містяться в фото світлинах, які долучені до позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні 18.04.2022 року позов визнала, однак зазначила, що нерозуміє, як може вснувати подвір`я без огорожі, хвилюється за вільний доступ до своєї земельної ділянки, повідомила про неприязні стосунки з позивачкою, відсутність порозуміння. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. За змістом ч.1 та ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути , зокрема припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення . Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Нормами п. "г" ч. 1 ст. 91 ЗК України на власників та землекористувачів земельних ділянок покладено обов`язок не порушувати права власників суміжних земельних ділянок. В ст. 96 ЗК України зазначено, що землекористувачі зобов`язані, зокрема, дотримуватися правил добросусідства. Відповідно до положення ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для користування стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Як вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін та фотосвітлин, захаращення будівельним сміттям та самовільного облаштування паркану відповідачем відбулось з порушенням правил добросусідства, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що відповідач порушує права позивача, як суміжного землекористувача та перешкоджає їй у вільному користуванні своїм майном, у зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] , шляхом зобов`язання [PERSON] демонтувати паркан, встановлений на межі ділянки під спільними проходами та земельною ділянкою [PERSON] , не встановлювати самовільно паркан в майбутньому, звільнити спільний прохід від будівельного сміття та надати вільний доступ до земельної ділянки під спільним проходом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем при подачі позову до суду, було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. Оскільки позов задоволено, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved