Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

в січні 2022 року адвокат Міла - Поляков Д.П., діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Обґрунтовує вимоги тим, що заявниця народилась у м.Львові [INFO] , її батько є громадянин Іраку [PERSON] її мати - громадянка України [PERSON] . У 2013 році заявниця отримала посвідку на постійне проживання і постійно проживає з дітьми за адресою [ADDRESS] . Зазначила, що її батькові [PERSON] та її дітям [PERSON] , Діані також видані посвідки на постійне проживання. При зверненні до органів ДМС України із заявою про обмін посвідки на постійне проживання в Україні вона отримала усну відмову у зв`язку з невідповідністю написання прізвища в її свідоцтві про народження та в національному паспорті її матері, у посвідках своїх дітей на постійне проживання. У зв`язку з вказаними розбіжностями у написанні прізвищ, неможливості довести, що її матір є [PERSON] ирі, а вона з дітьми є [PERSON] ірі, виникають ускладнення в отриманні посвідок на постійне проживання на території України, тому просить встановити факт ідентичності написання її прізвища та членів її сім`ї у документах. Ухвалою від 01.02.2022 прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі. Представник заявника [PERSON] , діючи згідно ордеру на надання правової допомоги (а.с.5) у судові засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд задовольнити заяву в повному обсязі та ухвалити відповідне рішення. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив, відзив не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити частково з огляду на наступе. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] у м.Львові, її батьками вказані: [PERSON] (араб), [PERSON] (українка). (а.с.7) Згідно паспортних даних, прізвище матері заявниці, громадянки України, вказано як [PERSON] . (а.с.8) Згідно зі ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» посвідка на постійне проживання документ, що посвідчує особу іноземця або особи без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні. Відповідно до Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 №251, заяви про оформлення посвідок подаються іноземцями та особами без громадянства до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Для оформлення посвідки на постійне проживання разом із заявою подаються, у тому числі, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та його копія; переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або особи без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законом порядку (п.п.2,3). Посвідка на постійне або тимчасове проживання іноземця або особи без громадянства на території України є паспортний документ для цієї особи для використання на території України. Дані про особу, якій видається відповідна посвідка, повинні відповідати даним, зазначеним у паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства. Як встановлено судом, заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки у написанні прізвища в її свідоцтві про народження і в паспорті її матері існує невідповідність у написанні прізвища. З експертного висновку №056/494 від 30.06.2015 вбачається, що запис прізвища у паспорті громадянки України [PERSON] як [PERSON] , запис у паспорті її чоловіка громадянина Ірану [PERSON] , є ідентичним. Як вбачається з копії посвідки, така видана на ім`я [PERSON] , [INFO] , місце народження [NUMBER] , дата видачі 14.08.2013. (а.с.9) Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Статтею 3 Конституції України визначено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статтею 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Враховуючи доводи заявника, яка наполягає на тому, що у її свідоцтві про народження та у паспортних даних її матері містяться розбіжності у написанні прізвища, що є наслідком неправильного написання, виходячи з підстав звернення до суду з даною заявою, предметом якої є захист заявником своїх прав, які випливають із факту правової належності до певної держави, які вона може реалізувати тільки перебуваючи у певному правовому зв`язку з певною державою, суд приходить до висновку, що сукупністю досліджених у справі доказів підтверджено факт неправильності в частині зазначення прізвища заявниці та її матері. Однак, за наведених вище обставин, судом не може бути встановлено факт ідентичності написання у документах прізвище заявниці та членів її сім`ї. Разом з тим, порушене право заявниці може бути захищене шляхом встановлення факту, що [PERSON] , [INFO] , якій видана посвідка на постійне проживання в Україні типу [NUMBER] від 14.08.2013, є рідною дочкою [PERSON] , а діти заявниці [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є онуками є [PERSON] , [INFO] . Таким чином, заява підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: partial