Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Фангарант Груп» Гаврилюк О.С. звернувся 24.01.2022 до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором. Як вказує представник позивача, 16.02.2021 між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 60200156911 (далі Договір) про отримання товарів в системі ПлатиПізніше та того ж дня з відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки № 60200156911 з метою належного та повного виконання відповідачем [PERSON] умов основного договору. Згідно умов Договору [PERSON] було передано в оренду на умовах лізингу телефон мобільний 6.67 Xiaomi Poco X3 6/64GB Shadow Gray вартістю 13461,76 грн. Оплата повинна була здійснюватися щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця: 1347,00 грн платіж при отриманні товару та 9 платежів по 1346,09 грн. Згідно умов договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше № 2021012102 від 21.01.2021, всі права вимоги до [PERSON] , що випливають з умов Договору були відступлені ФОП [PERSON] на користь позивача в момент підписання Договору 16.02.2021. Позивач виконав належним чином всі умови Договору, а відповідач [PERSON] в порушення умов Договору не виконував щомісячну оплату згідно графіку, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 11690,98 грн, яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням 8064,76 грн та штрафних санкцій 3626,22 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини, представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П. від 09.03.2022 дану справу направлено за територіальною підсудністю до Решетилівського районного суду Полтавської області яка надійшла до суду 01.04.2022. Ухвалою судді від 04.04.2022 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 05.05.2022. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 3-5). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, 05.05.2022 подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі (а.с. 48, 49). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206\~ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов ТОВ «ФК\~«Фангарант Груп»\~про солідарне\~стягнення заборгованості\~за договоромпідлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 16.02.2021 між ФОП [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір № 602001569111 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше (далі Договір) (а.с. 7). Вид договору прямий лізинг, для послуг надання послуг з розстроченням платежів. Згідно п. 8.1. Договору, клієнт отримує товари (послуги) у постачальника на умовах цього Договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання цього Договору всі існуючі і майбутні права постачальника за цим Договором відступаються на користь процесинг-центра (ТОВ «ФК «Фангарант Груп»). Так, у п. 1.1. договору № 2021012102 від 21.01.2021 про участь постачальника в системі ПлатиПізнішетм (факторингу) зазначено, що за цим договором постачальник (ФОП [PERSON] ) постачає товари клієнтам (надає послуги) та відступає процесинг-центру (ТОВ «ФК «Фангарант Груп») права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за договорами з клієнтами, а процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених постачальником процесинг-центру прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг (а.с. 16). Як встановлено зі змісту п. 2, 14 Договору, оплата здійснюється щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця з кінцевим терміном повернення 20.11.2021: 9 платежів по 1346,09 грн. Також, здійснюється один платіж при отриманні товару в сумі 1347,00 грн. Відповідно до п. 12.2. Договору, у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення (п. 12.3. Договору). Пунктом 12.5. Договору передбачено, що у разі прострочення сплати платежу повністю або частково, на строк більше 30 днів, клієнт зобов`язаний на вимогу процесинг-центра повернути товари за адресою місцезнаходження процесинг-центра. Повернення товарів не позбавляє клієнта від обов`язку погасити наявну поточну заборгованість за цим договором. Також, до Договору позивачем додано копію Правил отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізнішетм (а.с. 8-14). Дані правила не містять підписів відповідачів. Згідно з наданим позивачем розрахунком суми заборгованості, за договором № 60200156911 від 16.02.2021 станом на 14.01.2022 виникла заборгованість в сумі\~11690,98\~грн,\~яка складається\~із:\~заборгованості за\~основним зобов`язанням\~ 8064,76\~грн та\~штрафних санкцій\~ 3626,22\~грн (а.с. 6). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за умовами Договору, у зв`язку з чим вимоги позовної заяви в цій частині є обґрунтованими. Також, судом встановлено, що 16.02.2022 між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 60200156911, згідно умов якого поручитель разом із клієнтом несе солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання клієнтом своїх зобов`язань, що виникають за договором про отримання товарів в системі ПлатиПізнішетм та всіма додатковими угодами до договору. Поручитель несе відповідальність у тому ж розмірі, що і клієнт, включаючи сплату неустойки та інших штрафних санкцій, передбачених договором про отримання товарів в системі ПлатиПізнішетм. Приписами ст.\~553\~ЦПК України\~передбачено,\~що за\~договором поруки\~поручитель поручається\~перед кредитором\~боржника за\~виконання ним\~свого обов`язку. Поручитель\~відповідає перед\~кредитором за\~порушення зобов`язання\~боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~554\~ЦПК України,\~у разі\~порушення боржником\~зобов`язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вимоги позовної заяви до відповідачки [PERSON] є також обґрунтованими та остання має нести відповідальність солідарно за зобов`язаннями відповідача [PERSON] згідно умов Договору. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд доходить висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, тому визнання ними позову слід прийняти. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. До поданого позову позивачем додано платіжне доручення № 528 від 13.01.2022 про сплату судового збору в розмірі 2481,00 грн (а.с. 1). Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, судовий збір по даній справі в розмірі 2481,00 грн було зараховано до Державного бюджету України (а.с. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги суд задовольняє в повному обсязі, з відповідачів підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі по 1240,50 грн з кожного на користь позивача. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved