Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого в подальшому уточнив (зменшив), у якому просив стягнути з відповідача на його користь 148543 грн. 26 коп. майнових збитків, 148543 грн. 26 коп. упущеної вигоди, 20000 грн. моральної шкоди, а також 4756 грн. 30 коп. судового збору. Мотивував свої вимоги тим, що між ним та Зимноводівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 12 квітня 2021 року укладено договір № 39-04/2021, відповідно до якого він зобов`язався виконати капітальний ремонт дороги по вул. Кропивницького в с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити ці роботи. Ціна даного договору становить 1998000 грн. Після підписання договору розпочато роботи по капітальному ремонту дороги. Після виконання робіт сторонами підписано акт прийняття виконаних підрядних робіт та довідку про вартість виконаних підрядних робіт, а Зимноводівська сільська рада оплатила роботи на загальну суму 1849456 грн. 74 коп. Неоплаченою згідно договору залишилася сума 148543 грн. 26 коп., неоплата по якій викликана неправомірними діями відповідача. Зауважив, що відповідач проживає у будинковолодінні [ADDRESS] . 09 червня 2021 року вона почала вчиняти неправомірні дії до працівників товариства, а саме разом з членами її сім`ї фізично перешкоджала здійсненню робіт, розвантаженню будівельних матеріалів, заїзду і виїзду будівельної техніки, що зафіксовано працівниками товариства. Крім того, директор і представник товариства зверталися в поліцію щодо вказаних обставин. Під час спроби врегулювати дану ситуацію члени сім`ї відповідача почали ображати в нецензурній формі директора товариства, чинили моральний тиск, провокували і погрожували. Зазначив, що дана ситуація продовжується на день подання позову до суду 01 вересня 2021 року, у зв`язку з чим завершити роботи по капітальному ремонту дороги неможливо. З огляду на вказані обставини, Зимноводівська сільська рада не може оплатити роботи на суму 148543 грн. 26 коп. У зв`язку з наведеним, просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 06 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних в ній. 16 вересня 2021 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява, якою він усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою судді від 11 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 17 листопада 2021 року від відповідача до суду надійшло клопотання, у якому вона просила зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду по справі № 450/1979/21. Протокольною ухвалою від 18 листопада 2021 року відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі з огляду на те, що предмет спору по справі № 450/1979/21 не стосується предмету спору у даній справі, рішення в якій може бути переглянуто в подальшому за нововиявленими обставинами. 16 грудня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона проти задоволення позовних вимог заперечила, вважає такі необґрунтованими. Пояснила, що вона з сім`єю проживає у будинку [ADDRESS] . В квітні 2021 року на ділянці дороги, яка прилегла до її будинку, позивачем проводилися підготовчі роботи по капітальному ремонту вулиці. Листом від 27 квітня 2021 року Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області повідомила її про виявлення захоплення (пригородження) земель комунальної власності Зимноводівської територіальної громади, а в подальшому 26 травня 2021 року подала до суду позов про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, на підставі якої 04 червня 2021 року Пустомитівським районним судом Львівської області відкрито провадження у справі. 02 грудня 2021 року ТзОВ «Альтбуд ЛВ» залучено до розгляду вказаної справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Водночас, у запереченнях на клопотання про залучення товариства третьою особою, поданих до суду 19 серпня 2021 року, позивач зазначив, що його права не зачіпаються і не порушуються позовом Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області. Вважає, що позовні вимоги у зв`язку з цим є надуманими, безпідставними і не підтверджені жодними доказами. Крім того, зауважила, що вона 09 червня 2021 року з 09 год. 30 хв. по 18 год. 00 хв. перебувала на робочому місці за адресою [ADDRESS] , що свідчить про відсутність у неї можливостей перешкоджати роботам, які здійснювалися позивачем, і підтверджується довідкою Централізованої бібліотечної системи для дітей м. Львова № 88 від 03 листопада 2021 року. З огляду на вказане, просила у задоволенні позовних вимог відмовити. В судовому засіданні 22 лютого 2022 року представник позивача [PERSON] подав заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просив стягнути з відповідача на користь позивача 148543 грн. 26 коп. упущеної вигоди та понесені судові витрати. Протокольною ухвалою від 22 лютого 2022 року прийнято заяву представника позивача [PERSON] про зменшення позовних вимог, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача Федейко А.Ю. в судовому засіданні 04 травня 2022 року позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, просив такі задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 04 травня 2022 року проти задоволення позовних вимог заперечив з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Подав письмовий виступ в судових дебатах, у якому зазначив, що заявлені вимоги є необґрунтованими і надуманими. Жодних доказів на підтвердження перешкоджання відповідачем проведенню капітального ремонту дороги суду не надано. На надано також доказів на підтвердження розміру збитків, понесених позивачем. З огляду на вказане, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Судом встановлено, що 12 квітня 2021 року між підрядником ТзОВ «Альтбуд ЛВ» та замовником Зимноводівською сільською радою Львівського району Львівської області укладено договір № 39/04/2021, відповідно до умов якого підрядник зобов`язалася виконати роботи по об`єкту «Капітальний ремонт дороги по вул. Кропивницького в с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області», а замовник зобов`язався прийняти та оплатити ці роботи. Договірна ціна вартості робіт складає 1998000 грн., в тому числі 333000 грн. ПДВ. Платіжними дорученням № 544 від 08 червня 2021 року та № 613 від 24 червня 2021 року встановлено, що Казначейська служба України сплатила на користь ТзОВ «Альтбуд ЛВ» 1849456 грн. 74 коп. за капітальний ремонт дороги по вул. Кропивницького в с. Зимна Вода згідно акту № 1 від 07 червня 2021 року та акту № 2 від 22 червня 2021 року. Позивач покликається на те, що ним було не в повному обсязі виконано роботи по капітальному ремонту дороги по вул. Кропивницького в с. Зимна Вода у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, яка виявлялася у перешкоджанні проведенню таких робіт. При цьому, позивачем не надано суду акт № 1 від 07 червня 2021 року та акт № 2 від 22 червня 2021 року, на підставі яких була здійснена оплата, а також будь-які акти виконаних робіт/наданих послуг, якими підтверджувалося б виконання для Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області робіт з капітального ремонту згаданої дороги і на підставі яких можливо було б встановити обсяги наданих робіт та причини невиконання таких в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд не має можливості встановити підстави неоплати Зимноводівською сільською радою Львівського району Львівської області на користь позивача 148543 грн. 26 коп. на підставі договору № 39/04/2021 від 12 квітня 2021 року. Покликання позивача про те, що директором товариства здійснювалися звернення до поліції з приводу протиправної поведінки відповідача також не підтверджені жодними належними і допустимими доказами, як і не доведено вчинення відповідачем будь-яких перешкод працівникам товариства щодо виконання згаданих вище робіт. Крім того, як вбачається з довідки Централізованої бібліотечної системи для дітей м. Львова № 88 від 03 листопада 2021 року [PERSON] , яка працює на посаді бібліотекара ІІ категорії філіалу № 42 Централізованої бібліотечної системи для дітей м. Львова, 09 червня 2021 року у період часу з 09 год. 30 хв. по 18 год. 00 хв. перебувала на робочому місці за адресою [ADDRESS] . Частиною 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Тобто збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення протиправної поведінки особи (боржника); збитків, заподіяних такою особою; причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення не настає відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди (правові позиції, викладені у постанові Верховного Суду України від 04 липня 2011 року у справі № 3-64гс11 та постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі № 908/2261/17, від 31 липня 2019 року у справі № 910/15865/14 та від 30 вересня 2021 року у справі № 922/3928/20). При цьому протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності. Тому звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання. Крім того, позивачу (кредитору) слід довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача (боржника) стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (правові позиції, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18) та постановах Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 910/12204/17, від 16 червня 2021 року у справі № 910/14341/18). Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 127/16524/16-ц (провадження № 61-22106св18). Також позивач (кредитор) повинен довести: факти вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню (подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2019 року у справі № 908/2486/18, від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/3669/19, від 16 червня 2021 року у справі № 910/14341/18). Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт завдання збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 148543 грн. 26 коп., необґрунтовано їх розмір, не наведено доказів вчинення відповідачем порушень або будь-яких дій, які унеможливлювали б виконання робіт щодо капітального ремонту вищезгаданої дороги, не доведено безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між діяннями та завданням збитків, а також розмір відшкодування. Більше того, покликання позивача щодо вчинення відповідачем 09 червня 2021 року перешкод працівникам товариства у здійсненні ремонтних робіт спростовується довідкою Централізованої бібліотечної системи для дітей м. Львова № 88 від 03 листопада 2021 року. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставини, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають. Крім того, враховуючи те, що ціна позову станом на день подання такого до суду становила 317086 грн. 52 коп., позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4756 грн. 30 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 3022 від 15 вересня 2021 року, а також зменшення ним позовних вимог, у зв`язку з чим ціна позову становить 148543 грн. 26 коп., а судовий збір, який підлягав би сплаті за подання позову з вказаною ціною, становив 2270 грн., суд вважає за доцільне на підставі ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернути позивачу 2486 грн. 30 коп. переплати судового збору.

Outcome: dismissed