Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

[PERSON] 21 грудня 2020 року звернулася до суду з заявою про стягнення з [PERSON] неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів, мотивуючи це тим, що з 25 червня 2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2020 року, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року. Позивачка вказує, що від вказаного шлюбу [INFO] народилися дочка [PERSON] , котра з народження проживає разом з матір`ю. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2020 року з [PERSON] на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання доньки у розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка вказує, що зазначене рішення перебуває на примусовому виконанні і станом на 07 вересня 2020 року заборгованість по аліментах становить 11233,33 грн. згідно розрахунку Ізяславського РВ ДВС Центрально-Західного МР УМЮ (м. Хмельницький) у виконавчому провадженні № 61510706. Позивачка просить стягнути з відповідача пеню на заборговану суму зі сплати аліментів за період з 01 жовтня 2019 року по 31 серпня 2020 року у сумі 3360 грн. та судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу. 16 лютого 2021 року до суду надійшла заява від представника позивачки адвоката Наталюка Н. М. про збільшення розміру позовних вимог. Представник позивачки просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 11233,33 грн. та судові витрати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Представник позивачки адвокат Наталюк Н. М. у останнє судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, у якій просив на заявлених вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання на неодноразові виклики не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог процесуального законоавства, причин неявки у судове засідання суду не повідомив, відзиві на позов суду не подав. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з інформації Білотинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 1 від 21 січня 2021 року, місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Надіслані [PERSON] судові повістки повернулися до суду із повідомленням про причини повернення «за зазначеною адресою адресат відсутній». Такі дані вказані у поштових повідомленнях, які повернулися до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 19 лютого 2021 року, на 01 вересня 2021 року, на 17 лютого 2022 року, на 14 березня 2022 року, на 06 квітня 2022 року, на 04 травня 2022 року. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду, про що суд виніс відповідну ухвалу 04 травня 2022 року. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 21 грудня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів. Ухвалою від 21 січня 2021 року відкрите провадження в справі за вказаним позовом. Враховуючи те, що обов`язок батьків утримувати дитину та його виконання регламентується главою 15 Сімейного Кодексу України, суд вважає за необхідне застосовувати до розглядуваних правовідносин правові норми, визначені у вказаній главі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Згідно ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст. ст.\~8,12 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. 1 ст. 3 вищевказаної Конвенції ООН, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стягнення аліментів\~на утримання\~дитини є\~одним із\~способів захисту\~інтересів дитини,\~забезпечення одержання\~нею коштів,\~необхідних для\~її життєдіяльності. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181\~Сімейного Кодексу\~України способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За домовленістю\~між батьками\~дитини той\~із них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~вимог ч.\~2\~ст.\~182\~Сімейного Кодексу\~України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного Кодексу\~України частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Розмір часток заробітку (доходу) платника аліментів визначається ч. 5 ст. 183 Сімейного Кодексу України. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» охорона дитинства в Україні визначена як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2015 року по 07 серпня 2020 року, що підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/2321/20 від 26 травня 2020 року, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого додана до матеріалів справи. Жодних заперечень проти вказаного факту відповідач суду не подав. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/25999/19 від 11 грудня 2019 року, яке набрало законної сили 14 січня 2020 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вказаного рішення 18 лютого 2020 року був виданий виконавчий лист. Зазначені обставини підтверджуються копією виконавчого листа, доданою до матеріалів справи. Неповнолітня дитина [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] і перебуває на утриманні матері, що підтверджується довідками старости Пилипохребтіївського старостинського округу Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади про склад сім`ї № 560 від 16 листопада 2020 року та про спільне проживання № 561 від 16 листопада 2020 року, довідкою-характеристикою старости Пилипохребтіївського старостинського округу Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади про склад сім`ї № 69 від 29 липня 2020 року, копії яких додані до матеріалів справи. Виконавчий лист № 686/25999/19, виданий Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 18 лютого 2020 року, копія якого додана до матеріалів справи, перебуває на виконанні Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), виконавче провадження № 61510706. Станом на 07 вересня 2020 року заборгованість [PERSON] по аліментам складає 11233 грн. 33 коп. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, сформованим державним виконавцем Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Савлуком Ю. І., копія якого додана до матеріалів справи. Згідно ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому за змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У разі стягнення аліментів цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Представник позивачки адвокат Наталюк Н. М. у заяві про збільшення позовних вимог надав суду розрахунок розміру пені за прострочку сплати аліментів [PERSON] н користь [PERSON] за період з 01 жовтня 2019 року по 01 грудня 2020 року. Жодних заперечень проти такого розрахунку відповідач суду не подав. Дослідивши наданий представником позивачки розрахунок розміру пені, суд прийшов до висновку, що він відповідає порядку, визначеному у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Відповідного до запропонованого розрахунку сума пені за період з 01 жовтня 2019 року по 01 грудня 2020 року становить 27826 грн. 19 коп. Разом з тим, частина 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України містить обмеження суми пені, яка не може перевищувати 100 % суми заборгованості по аліментах на дитину. Відтак, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) за прострочку сплати аліментів у сумі 11233 грн. 33 коп. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст. 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка просила стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження таких витрат позивачка надала суду копії договору № 166 про надання правової допомоги від 29 вересня 2020 року, розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу та квитанції про оплату гонорару, а також ордеру та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Дослідивши надані документи, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат, які полягають у витратах на професійну правничу допомогу, у сумі 1260 грн.

Outcome: approved