Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, в якому просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні житловим будинком, що в [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право (позбавлення, припинення права) користування зазначеним житловим будинком. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить житловий будинок, що в [ADDRESS] . У цьому будинку зареєстрована відповідач, яка є колишньою дружиною сина позивачки. 17.03.2021 між відповідачем та сином позивача шлюб розірвано. Відповідач не проживає будинку з травня 2020 року. У судовому засіданні представник позивача адвокат Головацький В. Ф. підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Також не заперечував проти винесення судом заочного рішення по справі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, правом на подання відзиву не скористалася. Причини неявки суду невідомі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 21.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження). Ухвалою підготовчого засідання від 14.03.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання представника позивача про виклик свідка. Ухвалою від 13.04.2022 відкладався розгляд справи. Оскільки відповідач повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення кореспонденції за адресою місця реєстрації, а також була повідомлена належним чином про місце дату та час судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши представника позивача, допитавши свідка, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Із записів у будинковій книзі вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані, в тому числі: [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку (приміщенні) осіб № 131 від 14.04.2021, виданої Центром надання адміністративних послуг Козлівської селищної ради, до складу сім`ї входять в тому числі: [PERSON] та [PERSON] . Згідно Акта перевірки факту проживання [PERSON] в [ADDRESS] , затвердженого селищним головою Колісником В., на час обстеження встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але з травня місяця 2020 року фактично за місцем реєстрації не проживає. Як вбачається з довідки від 24.11.2020 № 01-691/3.09 виданої Козлівською селищною радою [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але з травня місяця 2020 року фактично за вищевказаною адресою не проживає. Разом з тим, заочним рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 17.03.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно показів свідка [PERSON] , який є колишнім чоловіком [PERSON] , остання за вказаною адресою дійсно не проживає із травня 2020 року. Спершу вона переїхала жити до батьків, а зараз проживає в Польщі. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю в позивача перешкод у користуванні належною йому на праві приватної власності квартирою через зареєстроване місце проживання у ньому його колишньої дружини, яка фактично у цій квартирі не проживає. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон №1382-IV). Так, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (стаття 41 Конституції України та частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України). Згідно з положеннями частини 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Приписами частини 1 статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Водночас, згідно з положеннями частини 2 статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 7 Закону №1382-IV визначає, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з статтею 11 Закону №1382-IV орган реєстрації здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведеного учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] . Відповідач у справі [PERSON] є колишньою дружиною її сина, яка має зареєстроване місце проживання у цьому будинку, однак у ній не проживає більше року. Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що відповідач має зареєстроване місце проживання у відповідному будинку. Водночас, вона не проживає за вказаною адресою, оскільки переїхала жити до батьків. Суд звертає увагу на те, що відповідач, проживаючи за іншою адресою, не проявляла інтересу до житла, у якому має зареєстроване місце проживання. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. При цьому, суд враховує матеріальний стан позивача, який самостійно несе тягар утримання майна. Відтак, з огляду на тривалий строк, який відповідач відсутня у спірному житлі та відсутність будь-яких поважних причин такої відсутності, тому суд доходить переконання, що відповідач втратила право на користування цим житлом в силу приписів частини 2 статті 405 ЦК України. При визнанні судом особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, юридичним наслідком є зняття цієї особи з реєстраційного обліку за адресою зазначеного житла. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в сумі 908 грн. На підставі статей 321, 391, 401, 403, 406 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved