Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, в якому просить встановити факт родинних відносин із [PERSON] , [INFO] , та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 1,0001 га, кадастровий номер 4825485100:06:000:0717, яка надана для ведення особистого селянського господарства та розташована в межах с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належно йому майно, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 1,0001 га, кадастровий номер 4825485100:06:000:0717, яка надана для ведення особистого селянського господарства та розташована в межах с. Мигія Первомайського району Миколаївської області. Позивач [PERSON] як спадкоємець за законом прийняв спадщину після смерті свого батька, проте коли він звернувся до нотаріуса, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом було роз`яснено позивачу, що із поданих документів не вбачається родинного зв`язку між ним та батьком (спадкодавцем), так як існують розбіжності у написанні їх прізвищ, а саме прізвище спадкодавця в документах « [PERSON] », а прізвище позивача « [PERSON] ». В зв`язку з цим позивач просить суд встановити факт родинних відносин між ним та спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , та визнати за ним (позивачем) право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 21.02.2022 у зазначеній справі було відкрито провадження та постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач не з`явився. Надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача: Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області у підготовче засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, вказали, що позов визнають у повному обсязі та проти його задоволення не заперечують. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Щодо позовної вимоги про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно частини 1 статті 188 ЦПК України в одній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Вимоги про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності у порядку спадкування можуть розглядатись судом разом в межах позовного провадження. Що узгоджується позицією ВС/КЦС у справі від 03 листопада 2021 року № 691/1237/20. Згідно з підпунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктами 2, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року надано роз`яснення про те, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, у віці 90 років. Дане підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.07.2017 виконавчим комітетом Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Мовчан А.С. (а.с.15), 17.12.2021 позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Проте, [PERSON] було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії в зв`язку з тим, що із поданих позивачем документів не вбачається родинного зв`язку між ним та батьком (спадкодавцем), так як існують розбіжності у написанні їх прізвищ, а саме прізвище спадкодавця в документах « [PERSON] », а прізвище позивача « [PERSON] ». Згідно ксерокопії свідоцтва про народження позивача (а.с.12) прізвище, ім`я та по батькові останнього вказано як « [PERSON] », а батько значиться як « [PERSON] ». Крім того, прізвище спадкодавця як « [PERSON] » вказане і в інших правовстановлюючих документах, зокрема, Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 924911 (а.с.14), свідоцтві про смерть спадкодавця (а.с.11), тоді коли прізвище позивача згідно паспорту громадянина України (а.с.7) « [PERSON] ». Такого роду розбіжності в написанні прізвища батька позивача чинять перешкоди для належного оформлення [PERSON] спадкових прав на майно, що є об`єктом спадкування після смерті [PERSON] . Із заяви представника відповідача, поданої до суду, вбачається, що відповідачем позовні вимоги визнаються у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст.\~200, ч. 4 ст.\~206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Враховуючи зазначене, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315, статті 319 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Із правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.09.2021 (справа №227/3750/19), слідує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Так, в обґрунтування свого звернення до суду з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, позивач посилається на постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі свідоцтва про право на спадщину, у якій зазначається про те, що підставою для відмови у видачі позивачу такого свідоцтва стали розбіжності у написанні його прізвища та прізвища спадкодавця в наданих документах для оформлення спадщини. З огляду на вище вказані обставини визнання права власності на спадкове майно за позивачем у судовому порядку є винятковим способом захисту в розумінні правового висновку Верховного суду від 22 вересня 2021 року по справі №227/3750/19, оскільки існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Друга позовна вимога про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом є похідною та її задоволення залежить від задоволення першої вимоги щодо встановлення факту родинних відносин між позивачем [PERSON] і спадкодавцем [PERSON] . Отже, відповідно до вимог статті 188 ЦПК України позивачем об`єднано в одній позовній заяві дві вимоги, які пов`язані поданими доказами. Відповідно до статей 12, 76, 77, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склав. Згідно довідки Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 30.11.2021 за № 1101, на момент смерті [PERSON] разом з ним був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та проживав його син [PERSON] (позивач по справі) (а.с.17), а тому відповідно до ст. 1268 ЦК України останній вважається таким, що прийняв спадщину. Тобто позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Доказів про існування інших спадкоємців за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено. Таким чином судом з`ясовано, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 1,0001 га, кадастровий номер 4825485100:06:000:0717, наданої для ведення особистого селянського господарства та розташованої в межах с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки є розбіжності у написанні прізвищ позивача та спадкодавця, про що нотаріусом винесена відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Право власності спадкодавця [PERSON] на вказану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 924911 (а.с.14), виданим 17.09.2012 на підставі розпорядження Первомайської районної державної адміністрації від 03.02.2012 № 56-р. Згідно з ч. 2\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Із заяви представника відповідача, поданої до суду, вбачається, що відповідачем позовні вимоги визнаються у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст.\~200, ч. 4 ст.\~206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Отже, враховуючи зазначені вище обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання права власності на спадкове майно. Тому необхідно визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 1,0001 га, кадастровий номер 4825485100:06:000:0717, яка надана для ведення особистого селянського господарства та розташована в межах с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved