Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрований [PERSON] , який з 2000 року не проживає в цьому будинку. За таких обставин позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача [PERSON] , проти чого позивач не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.07.2006 року. Як вбачається з копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , зареєстровані позивач та відповідач. Довідкою № 624 від 30 вересня 2021 року, виданою Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області, встановлено, що [PERSON] зареєстрований і проживає в [ADDRESS] , за вказаною адресою прописаний і [PERSON] . Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За вимогами ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За приписами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1,2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут, тобто право користування, може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Власник житлового приміщення має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, що постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. З актів обстеження матеріально-побутових умов від 25 жовтня 2021 року, вбачається, що у будинку, [ADDRESS] , [PERSON] ( [INFO] ) з 2000 року не проживає. З врахуванням того, що відповідач зареєстрований, але більше 10 років не проживає у вищевказаному будинку, а позивач у зв`язку з реєстрацією відповідача позбавлений можливості повною мірою володіти, користуватись та розпоряджатися вказаним майном, чим обмежуються його права як власника згаданого об`єкта нерухомості, суд вважає, що позов є підставним і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved