Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг теплопостачання за період з 01 травня 2020 року по 01 вересня 2021 року в сумі 7764 грн. 59 коп., які отримані за адресою: [ADDRESS] . Крім заборгованості за спожиту теплову енергію позивач також просив суд стягнути з відповідачів нарахований індекс інфляції в розмірі 318 грн. 26 коп. та 3 % річних в сумі 129 грн. 31 коп. Всього просив стягнути 8212 грн. 16 коп. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 06 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про зобов`язання провести перерахунок заборгованості. У своєму зустрічному позові з врахуванням клопотання про уточнення позовних вимог просила суд визнати її відповідачем у справі одноособово, позовну заяву ВП «Полтаватеплоенерго» визнати необґрунтованою та відмовити в її задоволенні. Також просила визнати бездіяльність ВП «Полтаватеплоенерго» щодо не перерахунку заборгованості по послугах протизаконною (неправомірною), зобов`язати ВП «Полтаватеплоенерго» здійснити перерахунок за послуги, виключивши нарахування за період з 13 червня 2015 року по вересень 2021 року у зв`язку з відсутністю її сина за місцем реєстрації та за період з 07 травня 2017 року по 22 січня 2020 року (за період її відсутності). Ухвалою суду від 14 січня 2022 року зустрічний позов [PERSON] до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про зобов`язання провести перерахунок заборгованості об`єднано в одне провадження з первісним позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. У зв`язку з цим суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Позивач надав відзив на зустрічний позов, у якому посилався на відсутність підстав для припинення надання послуг теплопостачання та відключення квартири відповідачів від системи теплопостачання, а також для перерахунку заборгованості, припинення нарахування за послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Зазначив, що посилання відповідача на неналежну якість наданих послуг не підтверджується долученими до матеріалів справи доказами. Жодного звернення мешканців кімнати [ADDRESS] з питання якості послуг централізованого постачання гарячої води або опалення до підприємства не надходило. Будь-яких прав відповідачів позивач не порушував. Тому в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] просив відмовити повністю у зв`язку з недоведеністю, необґрунтованістю та у зв`язку з відсутністю порушення її права. За клопотанням відповідача до матеріалів справи залучені письмові докази. Ухвалою суду від 30 березня 2022 року за заявою представника позивача позовні вимоги про стягнення з відповідачів нарахованого індексу інфляції в розмірі 318 грн. 26 коп. та 3 % річних в сумі 129 грн. 31 коп. залишені без розгляду (а.с.166). Інших заяв або клопотань сторони суду не подавали. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, уповноваживши [PERSON] представляти його інтереси в суді (а.с. 21). Відповідач [PERSON] , яка діє в судовому засідання в своїх інтересах та в інтересах відповідача [PERSON] , проти позовних вимог заперечила, в їх задоволенні просила відмовити. Зустрічний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Заслухавши відповідача [PERSON] , дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг з теплопостачання, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина встановлена рішенням Київського районного суду м.Полтави від 02 березня 2016 року у справі №552/1396/15-ц, яким також було стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" в солідарному порядку суму заборгованості за послуги теплопостачання, отримані за період з 01 червня 2011 року по 01 березня 2015 року з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в сумі 6990 грн. 02 коп. Крім того, відповідач [PERSON] в судовому засіданні фактично визнавала періодичне користування послугами, що надаються позивачем, коли зазначала, що раз в три місяці вона або син приїздили в житло за адресою: [ADDRESS] . Також, як вбачається з зустрічної позовної заяви [PERSON] , після 22 січня 2020 року вона проживає у вказаному житлі, оскільки перерахунок у зв`язку з її не проживанням просила здійснити за період по 22 січня 2020 року. Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води ПОКВП ТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідачами не укладався, але одна сторона - Полтавське обласне комунальне підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" надавала другій стороні - відповідачам, як споживачам послуг за адресою: [ADDRESS] , послуги з теплопостачання, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовлялися. Таким чином судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Також судом встановлено, що 08 грудня 2021 року [PERSON] звернулась до ВП «Полтаватеплоенерго» з заявою про відключення її кімнати від теплопостачання (а.с.29). Листом від 06 січня 2022 року №О-1401 ПОКВП ТГ «Полтаватеплоенерго» надало [PERSON] відповідь, у якій роз`яснено порядок відключення житла від теплопостачання (а.с. 30 - 31). Зокрема, зазначено, що відповідно до пункту 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року та пункту 13 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1182 від 11 грудня 2019 року відокремлення (відключення) квартир та нежитлових приміщень від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води без дотримання встановленого Міністерством розвитку громад та територій України порядку не допускається. Процедура відключення від мереж централізованого гарячого водопостачання регламентована Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, який затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26 липня 2019 року (далі - Порядок). Порядком передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, мають право відокремити свою квартиру чи нежитлове приміщення від централізованого опалення та гарячого водопостачання у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (01 травня 2019 року) не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена від централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відключення окремих квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків відбувається після отримання рекомендацій постійно діючої комісії, створеної органом місцевого самоврядування. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не наділено повноваженнями щодо надання споживачам дозволу на відключення від мереж централізованого гарячого водопостачання (а.с. 30-31). Будь-які докази того, що не менше як половина квартир та нежитлових приміщень будинку за адресою: [ADDRESS] відокремлена від централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також, що відповідачем надана позивачу необхідна для відключення документація, до матеріалів справи не додані. Докази відключення кім. № [NUMBER] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] від послуг теплопостачання в матеріалах справи відсутні. Тому, розглядаючи справу в межах позовних вимог на підставі наданих суду доказів, суд встановив, що між сторонами склалися послуги теплопостачання, у яких одна сторона - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надавало другій стороні - [PERSON] та [PERSON] послуги з теплопостачання, а відповідачі такі послуги спожили, від їх отримання не відмовлялися. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом України та іншими нормативними актами. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 та 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до ч.1 та 5 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється за допомогою систем автономного опалення та/або індивідуального теплового пункту, формуються та встановлюються окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості виробництва надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Тарифи на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, що надавались в період з 01 травня 2020 року по 01 вересня 2021 року, затверджено постановою НКРЕКП від 10 грудня 2018 року №1769 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго», яке є виконавцем цих послуг», згідно якої тариф на послуги централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1596,93 грн/Гкал, з урахуванням податку на додану вартість, для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 35,78 грн за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість; з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильників до систем централізованого постачання гарячої води - 96,71 грн за 1 куб. м, з урахуванням податку на додану вартість, за відсутності рушникосушильників - 89,54 грн за 1 куб. м, з урахуванням податку на додану вартість. Діючи в правовідносинах належним чином, відповідачі мали оплачувати одержані ними послуги згідно затверджених тарифів. Як встановлено судом, відповідачі у період з 01 травня 2020 року по 01 вересня 2021 року отримані послуги в повному обсязі не оплатили. У зв`язку з цим за період з 01 травня 2020 року по 01 вересня 2021 року виникла заборгованість в сумі 7764 грн. 59 коп. за одержані ними послуги теплопостачання. Дана сума заборгованості нарахована позивачем відповідно до вказаних вище тарифів. Заперечення відповідача [PERSON] щодо розміру заборгованості за послуги теплопостачання з посиланням на не проживання її та [PERSON] у певні періоди у вказаному житлі суд відхиляє з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. Відповідачами необхідних документів, що підтверджують їх відсутність у житлі, позивачу не надано. Вказану обставину в судовому засіданні визнавала відповідач [PERSON] . Крім того, про ненадання необхідних документів позивач повідомляв відповідачу [PERSON] листом від 14 грудня 2020 року №О-1072 (а.с.32). Доказів відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) згідно ч.3 ст. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення сторони суду також не надали. На підтвердження тимчасового не проживання відповідачів у кімнаті [ADDRESS] [PERSON] надала до матеріалів справи акт від 08 грудня 2021 року, складений гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у якому вказані особи підтверджують, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] з 2014 року проживав періодично по декілька днів на рік. [PERSON] з травня 2015 року по грудень 2019 року теж проживала періодично по декілька днів на рік (а.с. 40). Наведеним не підтверджується не проживання відповідача [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] , а навпаки зазначається, що він проживав. хоч і по декілька днів. Щодо відповідача [PERSON] зазначено, про її періодичне проживання за вказаною адресою в період з травня 2015 року по грудень 2019 року. Починаючи з січня 2020 року інформації вказаний акт не містить. Відповідно докази не проживання [PERSON] за вказаною адресою з січня 2020 року в матеріалах справи відсутні. Факт отримання відповідачами банківських послуг поза межами м. Полтави також не є доказом неотримання послуг, що надаються позивачем, а підтверджує лише проведення банківської операції. Крім того, заявляючи про їх періодичне проживання у кімнаті [ADDRESS] по декілька днів на рік, відповідачі будь-яких доказів не споживання наданих позивачем послуг в ці періоди суду також не надають. Не надано відповідачами суду також альтернативного розрахунку заборгованості з врахуванням їх фактичного проживання у цьому житлі. Суд також відхиляє доводи відповідача щодо неналежного надання послуг теплопостачання, оскільки вони будь-якими доказами не підтверджуються. Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач належних доказів на підтвердження зустрічних позовних вимог не надала. Тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити в їх задоволенні. Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг теплопостачання, що надаються позивачем за адресою їх зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , однак отримані послуги за період з 01 травня 2020 року по 01 вересня 2021 року в повному обсязі не оплатили, позовні вимоги ПОКВП ТГ «Полтаватеплоенерго» підлягають до задоволення в повному обсязі. Заборгованість підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути по 1135,00 грн. з кожного на відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог (2270 грн. 00 коп. / 2 = 1135 грн. 00 коп.). У зв`язку з відмовою в задоволенні зустрічних позовних вимог понесені відповідачем [PERSON] судові витрати покладаються на неї та відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved