Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві покликається на ту обставину, що його батькові [PERSON] належала Ѕ частка квартири [ADDRESS] . [INFO] його батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому спадкове майно. Він, як рідний син покійного, належить до спадкоємців першої черги за законом згідно ЦК України у редакції 1963 року і вважає себе таким, що прийняв спадщину, оскільки вступив у фактичне володіння та управління майном, що залишилося після його смерті, так як на час смерті батька він був неповнолітнім, проживав разом з ним за однією адресою і на даний час має усі документи, які належали покійному батькові. У даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, однак у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач не може оформити у встановленому законом порядку своє право на спадщину. Крім нього, право на спадкування майна, належного покійному батькові, має його двоюрідна сестра, відповідач по справі - [PERSON] , однак вона не бажає приймати спадщини. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно - Ѕ частку квартири [ADDRESS] , яку він успадкував за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 20 квітня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 28 квітня 2022 року. У підготовче судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про визнання позову та просила розглянути справу у її відсутності. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує їхнього права, а також свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. До спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] згідно ст. 530 ЦК України у редакції 1963 року належить позивач по справі [PERSON] , [INFO] , який є його рідним сином. Даний факт стверджується свідоцтвом про народження позивач. Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки ним не надано оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтуються на законі та підлягають до задоволення. Судові витрати по справі суд покладає на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved