Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області про скасування обтяження, яке накладено на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] , проте із даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, йому стало відомо про заборону, зареєстровану Кривоозерською державною нотаріальною конторою 22 червня 2006 року за №3369677, власником вказана [PERSON] .. Посилаючись на те, що обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , у виді заборони накладено помилково, тому просив про задоволення позовних вимог. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Кривоозерської державної нотаріальної контори надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, рішення ухвалити на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши надані письмові докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно положення ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" та ст.321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно приписів ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] , що підтверджено даними Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №2891088529 від 08 грудня 2021 року, номер запису про право власності: 45526345(а.с.10), довідкою Кривоозерської селищної ради Миколаївської області за вих.№115 від 06 січня 2022 року(а.с.11). Згідно даних Інформаційної довідки №293876115 від 06 січня 2022 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на об`єкт обтяження - житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , накладено обтяження за №3369677 у виді заборони на підставі повідомлення, б/н, 26 березня 1973, Кривоозерської селищної ради, власником нерухомості вказана [PERSON] (а.с.7 зворот). Виходячи із встановлених судом фактичних обставин, а саме, що на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , зареєстровно обтяження №3369677 у виді заборони на будинок, внесене 22 червня 2006 року за повідомленням б/н, 26 березня 1973, Кривоозерської селищної ради, власником вказана [PERSON] , що не відповідає дійсності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є таким, що підлягають задоволенню на підставі ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України.

Outcome: approved