Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Другої запорізької державної нотаріальної контори про зняття арештів з житлового будинку. В обґрунтування позову зазначив, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадщини входить житловий будинок [ADDRESS] . Спадщину позивач прийняв шляхом подання до Другої запорізької державної нотаріальної контори відповідної заяви. У процесі оформлення права на спадщину [PERSON] дізнався, що на житловий будинок [ADDRESS] накладені два арешти. Відповідно до записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власником вказаного житлового будинку зазначена « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », яка насправді власницею будинку ніколи не була, за його адресою не була зареєстрована і ніколи у ньому не проживала. Зазначені обтяження накладені помилково, оскільки за законодавством, чинним на час їх виникнення, вони підлягали реєстрації у паперовій формі. Під час перенесення записів про обтяження в електронну форму реєстратор керувався паперовими записами, що були вчинені нерозбірливо. Наявність у справі «Листування про накладення та зняття арештів i заборон на жилі будинки та інше нерухоме майно» Другої Запорізької державної нотаріальної контори ухвали народного суду Ленінського району від 12.07.1994 свідчить про накладення арешту на будинок [ADDRESS] . Зазначені обтяження позбавляють [PERSON] можливості одержати свідоцтво про право на спадщину і, як наслідок, вільно розпоряджатися житловим будинком. Задля їх зняття він звернувся до суду із цим позовом. Ухвалою суду від 21 січня 2022 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився. До початку судового розгляду представник позивача, адвокат Кравченко О.В., надала суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного вище, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд установив таке. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 23.11.2020, актовий запис №1702. [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Ленінської районної Ради депутатів трудящих міста Запоріжжя Запорізької області 09.07.1977, актовий запис № 1590. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Другою запорізькою державною нотаріальною конторою 29.03.1994 за р. № 3-1173 та договором дарування частини жилого будинку, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корицьким Є.Д., 06.12.2003 за р. № 4089, власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданим Другою запорізькою державною нотаріальною конторою 10.02.2021 за № 63507845, спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 10.02.2021 за № 11/2021, номер у Спадковому реєстрі 67185967. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, виданої Другою запорізькою державною нотаріальною конторою 30.07.2021 за № 268250951 наявні такі відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: - тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2101234; зареєстровано: 17.06.2005 Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом; підстава обтяження: ухвала, Б/н, Нарсуд, Ленінський район; власник: [PERSON] , [PERSON] ; дата виникнення: 12.07.1994; - тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2101244; зареєстровано: 17.06.2005 Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом; підстава обтяження: ухвала, Б/н, Нарсуд, Ленінський район; власник: [PERSON] , [PERSON] ; дата виникнення: 12.07.1994. Відповідно до технічного паспорту, складеного орендним підприємством Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 21.12.1993, житловий будинок [ADDRESS] побудований у 1982 році. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою запорізькою державною нотаріальною конторою 29.03.1994 за р. № 3-1173 на житловий будинок [ADDRESS] раніше належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого [PERSON] 05.09.1983 за № 438. Згідно із будинковою книгою для прописки громадян, які проживають у житловому будинку [ADDRESS] , зареєстрованою відділом внутрішніх справ Виконавчого комітету Ленінської районної Ради депутатів трудящих міста Запоріжжя 01.11.1983, особа на ім`я « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] » за вказаною адресою зареєстрованою ніколи не була. Відповідно до листа Запорізького обласного державного нотаріального архіву від 26.05.2020 інформація щодо накладання та зняття арештів реєструється нотаріусами в Реєстрі для реєстрації заборони відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів, накладених судовими та слідчими органами (книга) та Алфавітній книзі обліку заборони (арештів) в державній нотаріальній конторі, на території якої знаходиться арештоване майно (вулиця Макарова адмірала відноситься до територіальності Другої Запорізької нотаріальної контори). У справі № 551 «Реєстри Другої Запорізької державної нотаріальної контори для реєстрації заборони відчуження жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, а також арештів (заборон), накладених на будинки судовими та слідчими органами на 1990-1999 роки» на стор. 50 прописано: Номер нотаріальної дії: 301; Найменування банку, підприємства, організацій, видавших позику. Дата повідомлення. Найменування судового або слідчого органу, наклавшого арешт (заборону). Дата ухвали (постанови) про арешт (заборону): Определение народного суда Ленинского района от 12.07.1994 г. (запис згідно Реєстру); Дата одержання повідомлення, або постанови про арешт (заборону). Дата свідчення договору застави: 12.07.1994 - проставлена відмітка олівцем - 17273; Дата накладення заборони: 12.07.1994; Прізвище, ім`я, по батькові особи, яка одержала позичку або заставила жилий будинок (частину будинку), квартиру. Прізвище, ім`я по батькові власника будинку (частини будинку), квартири, на які накладений арешт (заборона). Місцезнаходження будинку: Прізвище прописано нерозбірливо [PERSON] , жилой дом [ADDRESS] (запис згідно peccтpy). У справі № 242a «Алфавітна книга обліку заборони відчуження жилих будинків i арештів, накладених на жилі будинки» Другої Запорізької державної нотаріальної контори з літ. А по літ. К на стор. 16 прописано: Прізвище, ім`я по батькові власника будинку: [PERSON] - проставлена відмітка олівцем 13951, Определение н/c Ленинского р-на от 12.07.1994 г. (запис згідно Алфавітної книги) , Номер за реєстром - не прописано; Відмітка про зняття заборони або арешту - не прописано. У справі «Листування про накладення та зняття арештів i заборон на жилі будинки та інше нерухоме майно» Другої Запорізької державної нотаріальної контори за період з 14.01.1994 року по 22.12.1994 року на стор. 59 зберігаються документи: Ухвала народного суду Ленінського району від 12.07.1994 року щодо накладення арешту на жилий будинок [ADDRESS] , зареєстрованого на ім`я [PERSON] . Перенесення даних 17.06.2005 року (заборона за № 2101234), 17.06.2005 року (заборона за № 2101244) з реєстру заборон «Феміда» до Єдиного державного реєстру заборон було здійснено автоматично. Відповідно до листа Першої запорізької державної нотаріальної контори № 2753/01-16 від 28.09.2021 у письмових реєстрах Першої запорізької державної нотаріальної контори для реєстрації заборони відчуження жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони), накладених на будинки судовими та слідчими органами, а також в Алфавітних книгах обліку заборон відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки Першої Запорізької державної нотаріальної контори з 1991-2004 роки відсутній запис № 2101244, 2101234 про обтяження (арешт) на житловий будинок [ADDRESS] , який був накладений на підставі ухвали № б/н, Нарсуд, Ленінський район. Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, прийнятою Другою запорізькою державною нотаріальною конторою 26.11.2021 за № 1828/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з наявністю арештів на спадкове майно. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також на достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до приписів ст. 319 ЦК України серед іншого закріплює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.п. 4.17. п. 4 глави розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що арешти на належний [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] накладені помилково. Суд погоджується з доводами позивача про помилковість реєстрації арештів, оскільки вказаний житловий будинок з часу його побудови належав лише батькам позивача, а також йому самому та його сестрі. Також суд бере до уваги, що особа з прізвищем « [PERSON] », « [PERSON] » чи « [PERSON] » у спірному будинку ніколи не була зареєстрована. На підтвердження цих обставин позивач подав належні та допустимі докази (правовстановлюючі документи на спадкове майно та будинкову книгу). Будь-яких сумнівів у їх достовірності та допустимості суд не має. Окрім того, суд ураховує суперечність даних у наявних записах про обтяження на житловий будинок, зокрема прізвище власника майна тричі вказане по-різному: « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] ». Наведене підтверджує доводи позивача про те, що первинна реєстрація арештів була проведена у паперових реєстрах. При цьому відповідно до листа Запорізького обласного державного нотаріального архіву записи у цих реєстрах вчинені нерозбірливо. Суд також уважає прийнятними аргументи позивача щодо наявності у справі «Листування про накладення та зняття арештів i заборон на жилі будинки та інше нерухоме майно» Другої Запорізької державної нотаріальної контори за період з 14.01.1994 року по 22.12.1994 року на стор. 59 ухвали народного суду Ленінського района від 12.07.1994 року щодо накладення арешту на жилий будинок [ADDRESS] , зареєстрованого на ім`я [PERSON] , що є підставою реєстрації обох обтяжень. Наведена ухвала, у сукупності з іншими доказами, безумовно підтверджує, що арешти накладені саме на будинок «146», а не «14в». Помилка у реєстрації виникла через візуальну подібність у написанні вказаних цифрових значень, нерозбірливості їх записів та часу, що минув з дня реєстрації обтяжень на паперових носіях до дня реєстрації обтяжень в електронних реєстрах. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, [PERSON] , на підтвердження своїх вимог надав суду належні та допустимі докази помилковості накладених на спадкове майно обтяжень. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, не подав відзиву на позов, та не надав суду будь-яких доказів, якщо у нього такі існували, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог. Отже, з урахуванням неможливості одержання позивачем свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, суд дійшов висновку, що право власності позивача на житловий будинок підлягає судовому захисту. За таких обставин, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки сторони не заявляли вимоги щодо відшкодування судових витрат, суд не вирішує питання їх розподілу. На підставі викладеного,

Outcome: approved