Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , з урахуванням зменшених позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та повнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , що продовжує навчання, у розмірі 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подання позову та до досягнення сином повноліття, а щодо дочки - до закінчення нею навчання в університеті. Покликається на те, що після розірвання шлюбу діти залишилися на її утриманні і вона самостійно забезпечує їх харчуванням, одягом, тощо. Діти щоденно потребують витрат на медичні, транспортні послуги, дозвілля, розвиток, тощо. З часу розлучення відповідач не цікавиться потребами дітей та майже не бере участі в їх утриманні. Звертає увагу суду, що діти успішно навчаються, син [PERSON] додатково займається з репетитором, дочка [PERSON] навчається на третьому курсі в педагогічному університеті. Зауважує, що [PERSON] працездатний, інших утриманців не має, займається підприємницькою діяльністю та отримує стабільний дохід. Відповідач у своїх заявах по суті не заперечує проти задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та повнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , що продовжує навчання, у розмірі 1500 гривень щомісячно на кожну дитину. Зазначає, що постійно добровільно дбає та піклується про своїх дітей, з моменту вступу дочки в університет щоразу надавав кошти колишній дружині для оплати навчання доньки та придбав за свої власні кошти доньці автомобіль марки «Lexus». Поряд з цим, відповідач також неодноразово надавав матеріальну допомогу сину, шляхом відвідування спортивного залу у якому вони разом тренуються та батько щоразу самостійно сплачує кошти за тренування. Більше того, задля гармонійного розвитку своїх дітей [PERSON] влаштовує їм відпочинки, відвозить дітей у Карпати на декілька днів та відповідно оплачує ці поїздки. Разом з тим, зауважує, що зараз офіційно ніде не працює, систематичного доходу не має, живе за рахунок заощаджень накопичених за минулі роки та інколи отримує кошти від не систематичних підробітків різноробочим відповідно до чого дохід є мінливим та нестабільним. Зазначає, що позивачка є молодою здоровою людиною, інших малолітніх дітей (окрім, спільного з відповідачем сина, та повнолітньої доньки) на утриманні не має, тому може самостійно заробляти кошти. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. [PERSON] та [PERSON] з 16.11.2000 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.07.2021 у справі № 607/6261/21. У цьому шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Як видно з будинкової книги на квартиру по [ADDRESS] , діти зареєстровані з позивачкою у вказаній квартирі. Згідно договору від 16 серпня 2018 року №пн-000000000001993 [PERSON] уклала договір про надання освітніх послуг з Тернопільським національним педагогічним університетом імені Володимира Гнатюка на навчання [PERSON] , денна форма навчання, строк навчання - 3 роки 10 місяців, 2011-2022 навчальні роки, до 30 червня 2022 року, загальна вартість освітньої послуги з весь строк навчання 91413 грн. Суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із такого. Згідно статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з вимогами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з вимогами частини першої статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Вимогами статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини першої ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу вимог статті 182 СК суд, при визначенні розміру аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Встановлено, що [PERSON] [INFO] досягла повноліття, продовжує навчання на денній формі, у зв`язку з чим не може працювати та утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та повнолітньої доньки [PERSON] суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище платника аліментів, який є молодою, здоровою, працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, а тому, вважає, що слід визначити розмір аліментів 1500 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 15 лютого 2022 року та до досягнення повноліття та на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в розмірі 1500 гривень щомісяця, починаючи стягувати з 15.02.2022 і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Вказаний розмір є меншим від мінімального рекомендованого розміру встановленому статтею 182 Сімейного кодексу України - прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання сина та забезпечення його рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів та на користь позивачки 3500 гривень понесених витрат на правову допомогу (підтверджується актом від 28.04.2022 року, ордером від 10.01.2022 року). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved