Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Мізоцької селищної ради Рівненської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме , земельний пай , що складається із земельної ділянки на території Мізоцької селищної ради на підставі Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 22458717 площа 1,6609 га з кадастровим номер 5622655400:02:001:0218 та земельної ділянки на території Мізоцької селищної ради на підставі витягу з державного з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 97419117 площа 0,3525 га з кадастровим номером 5622655400:02:001: 0423. Позивачі є спадкоємцями померлого, оскільки ним 12.04.2021 року було складено заповіт, що посвідчений приватним нотаріусом Банацькою Г.С., яким він заповів їм по 1\\2 частині земельного паю на території Мізоцької селищної ради. Однак вони не можуть реалізувати своє право на спадщину , так , як при зверненні до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, позивачам було відмовлено у зв`язку з пропущенням строку та відсутністю правовстановлюючих документів. Строк ними пропущений з поважної причини , так як позивачам не було відомо про наявність заповіту, та оскільки вони не мали правової обізнаності , і вважали, що автоматично прийняли спадщину, тому змушенні звертатися до суду з заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Водночас просять визнати за ними право власності на вищевказане спадкове майно . Позивачі в судове засідання не з`явилися надали суду заяви в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі просять їх задовольнити , розгляд справи провести без їх участі Відповідач [PERSON] надала суду заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі , позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник відповідача Мізоцької селищної ради в судове засідання не з`явився надіслав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, заперечень не надавав, розгляд справи просить провести без його участі. Суд, дослідивши докази, що є у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно заповіту від 20.04.2021 року , посвідченого приватним нотаріусом Банацькою Г.С. покійний все своє майно заповів позивачам. Відповідно до положень статей1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 1268Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із частиною 1\~статті 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 1статті 1296\~Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Факт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Згідно із ч.ч.1,2\~ст.1220 Цивільного кодексу України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою . У відповідності до ч.ч.1,5\~ст.1268 Цивільного кодексу України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 2\~ст. 1269 Цивільного кодексу України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1\~ст.1270 Цивільного кодексу України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3\~ст.1272 Цивільного кодексу України\~передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. У абзаці 6 пункту 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року\~зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивач пропустив строк на подачу заяви, оскільки не мав правової обізнаності щодо необхідності отримання свідоцтва про право на спадщину . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до вважає за можливе, визнати поважними причини пропуску позивачами строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд приходить до висновку , що позов [PERSON] , [PERSON] до Мізоцької селищної ради, [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно до задоволення повністю.

Outcome: approved