Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

Направленою заявою позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вважає, що строк, встановлений законом, був пропущений з поважних причин. Зокрема, заявниця зазначає, що за усною домовленістю зі своїм братом [PERSON] , з метою заощадження коштів, тільки він прийматиме спадщину. Однак, брат позивачки помер [INFO] і після його смерті заявницею було встановлено, що [PERSON] не отримував жодної спадщини за померлою [PERSON] . У судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача адвокат Крижанівський О.А. подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача [PERSON] , позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач, будучи належним чином та завчасно проінформований про існування даного спору, свого ставлення до заявлених вимог не висловив та жодних доказів на дослідження суду не надав. Проаналізувавши матеріали справи, судом вирішено проводити її розгляд у відсутність учасників та на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу не здійснювалось, що регламентовано реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи надані позивачем, судом встановлені наступні її фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянкою України, отримувала код платника податків, має зареєстроване місце проживання та сплатила судовий збір за розгляд вказаної цивільної справи. Мати позивача померла у с. Катеринівка Житомирського району Житомирської області 3 березня 2008 року у віці 71 року. 13 червня 2006 року спадкодавець отримала у власність дві земельні ділянки площею 2,7243 га та 0,1971 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами 1822083800:01:000:0066 та\~ 1822083800:01:000:0234. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не заводилась. Правовідносини, що склались між сторонами в даній справі, врегульовані наступними положеннями норм матеріального закону. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами чинного законодавства України, якими врегульовані вказані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні даної позовної заяви з огляду на наступне. Наведені позивачем причини пропуску строку суд не вважає поважними, оскільки з моменту відкриття спадщини пройшло більше аніж 14 років і у ході судового розгляду справи [PERSON] не наведено жодних підстав які б унеможливлювали прийняття останньою спадщини за померлою матір`ю. Доводи про усну домовленість між [PERSON] та [PERSON] \~ зазначених вище висновків суду жодним чином не спростовують, оскільки відсутні докази наявності такої. Більше того, з моменту ухвалення приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Кулініч Н.А. постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії пройшло більше двох років і позивачем не наведено жодних підстав, які б унеможливлювали або ж обмежували її у зверненні за захистом власних прав до суду одразу після вчинення приватним нотаріусом згаданої вище постанови. Відтак суд вважає, що причини пропуску встановленого чинним законодавством України строку на прийняття спадщини наведені у позовній заяві не є поважними. Результати вирішення вказаного спору не дають підстав для подальшого розподілу судових витрат позивача. Витрати відповідача перед судом не декларувались. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed