Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа - Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів та просить суд припинити стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] - за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.11.2016 року у справі № 522/16236/16-ц, провадження №2/522/7457/16; відкликати з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виконавчий лист № 522/16236/16-ц (провадження № 2/522/7457/16), виданий Приморським районним судом м. Одеси 24.05.2017 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2012, якій розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2016, яке набрало законної сили 31.10.2016р. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.11.2016 стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання [PERSON] до досягнення дитиною повноліття. Виконавче провадження щодо стягнення аліментів відкрито постановою державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 11.06.2018 (АСВП №56576114). З 05.06.2021 по цей час дитина проживає разом із батьком (позивачем), що підтверджується позовною заявою відповідача по справі № 521/12712/21. Позивач разом з дитиною проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта та адресною довідкою. Дитина, [PERSON] , навчається у приватному начальному закладі у місті Одесі, за навчання сплачує позивач, відвідує групу з плавання тричі на тиждень. За навчання теж сплачує позивач. Незважаючи на те, що відповідач не сплачує будь яких коштів на утримання дитини, позивач до цього часу сплачує аліменти на користь відповідача. Відповідно до висновку СМЕ від 30.07.2021р. [PERSON] виявив впевнене бажання постійно спілкуватися та жити з батьком. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про визнання позовних вимог, оскільки між нею та позивачем було укладено нотаріально посвідчений договір, та просила розгляд справи проводити за її відсутності. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки сторони в підготовче судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено наступне. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.10.2016р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 22) Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.11.2016р. стягнуто з [PERSON] , (ІН - [NUMBER] ), [INFO] , уродженця м. Одеси, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 гривень щомісячно, з 16.08.2016 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . (а.с. 23) На виконання вищезазначеного рішення суду 24.05.2017р. Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист. (а.с. 9) Відповідно до довідки про відсутність заборгованості зі сплати аліментів від 24.01.2020р., виданої Другим Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), вбачається відсутність заборгованості зі сплати аліментів з виконання виконавчого листа № 522/16236/16-ц. (а.с. 24) Відповідно до відомостей № Т1-219157-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку від 31.08.2021р. за адресою: [ADDRESS] зареєстровані, серед інших, [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 5) Окрім того, [PERSON] навчається в 3-му класі Приватної шкоди сімейного типу «На перехресті», що підтверджується довідкою від 01.09.2021р. директора ТОВ «Академія Спорту» Кричкина І.Г. (а.с. 8) 21.02.2022р. між [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. (а.с. 80-81) Відповідно до п. 1.3 вищезазначеного договору, місце проживання Дитини ( [PERSON] ) Батьки визначили місце проживання Батька за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 80) Також суд зазначає, що відповідач надала до суду нотаріально посвідчену Заяву про визнання позову. (а.с. 79) Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст.181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини. Аналіз частини другої статті 181СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження належними, допустимими та достатніми в їх сукупності доказами факт того, що малолітня дитина [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] , окрім того між батьками укладено нотаріально посвідчений Договір, відповідно до якого сторони домовилися, що їхній син буде проживати разом із батьком, що в сукупності є свідченням суттєвої зміни сімейних обставин, за яких ухвалювалось рішення про стягнення аліментів та визначає недоцільність продовження стягнення аліментів на користь [PERSON] в подальшому, зважаючи, що стягнення таких аліментів на користь останньої є порушенням як інтересів дитини, так і його прав на аліменти, що є його власністю. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити. Вирішуючи вимогу про припинення стягнення аліментів, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2016 року стягнення та виплата аліментів в новому розмірі, а так само припинення їх стягнення, здійснюється виключно з дня набрання законної сили рішенням суду. Що стосується вимоги позивача щодо відкликання виконавчого листа, суд зазначає наступне. Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішеннях інших органів (посадових осіб) регулюються розділом VI ЦПК України. Нормами цивільно-процесуального законодавства не передбачено процедури відкликання судом виконавчого листа, який було видано на виконання рішення суду. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимога позивача про відкликання виконавчого документа є необґрунтованою та у її задоволенні слід відмовити. Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. З урахуванням встановлених обставин справи, позивачу слід звернутися до суду, який видав виконавчий лист, з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: partial