Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 11 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 72. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підставами для розірвання шлюбу сторін у справі є різні погляди на сімейні відносини, відсутнє взаєморозуміння , фактично сім'яприпинила своє існування. Шлюбні відносини припинені близько року тому. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 06.04.2022 року відкрито провадження в справі, яку призначено до підготовчого засідання. У підготовче засідання позивачка [PERSON] не прибула, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, строк для примирення просить не надавати. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, до суду надіслав заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Строк для примирення просить не надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстрований 11 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 72, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання в шлюбі мають малолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача та відповідача наявні різні погляди на сімейні відносини, відсутні взаєморозуміння і взаємоповага. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги наполягання позивачки на розірванні шлюбу та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне шлюб на підставі ст. 112 СК України розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння, поваги та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved