Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з позовом\~до[PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 01.08.2018 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому в них народився син [PERSON] , [INFO] . В травні 2021 року вони припинили спільне проживання і відповідач з того часу коштів на утримання дитини не надає. Вона самостійно здійснює догляд за сином та не має можливості достатньо заробляти коштів на своє проживання та утримання дитини, яка проживає з нею. Зазначає, що відповідач інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні немає, а також у нього відсутнє постійне місце праці, тому вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5\~000 грн. 11.04.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив позов задовольнити частково, мотивуючи тим, що він приймає участь у забезпеченні дитини. Зазначає, що працює в ТОВ «Електросвіт» та щомісячно отримує дохід приблизно 10\~000 грн, а тому не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі ј частки його доходу, що становитиме 2\~500 грн. Ухвалою судді від 16.02.2022 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді від 11.03.2022 відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Томин Н.В. позовні вимоги визнала частково в розмірі 2 500 грн. Розглянувши матеріали цивільної справи, вислухавши думку сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1\~ст.5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст.ст.\~12,\~81,\~82 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 04.03.2020 серія [NUMBER] . Положеннями\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.\~1,\~2 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2\~ст. 182 цього Кодексу\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~Відповідно до\~статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік"\~установлено на 2022 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно з вимогами\~ст.191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач є фізично здоровий, працездатний, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні немає. Таким чином, враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька,\~інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на її утримання, часткове визнання позову відповідачем, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, враховуючи рекомендований розмір, визначений законодавством, що забезпечить дитину встановленим прожитковим мінімумом, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2\~500 грн 00 коп, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2022 до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~ від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 992 грн 40 коп з відповідача в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.\~180,\~181,\~182,\~184,\~191 Сімейного кодексу України, ст.\~1,\~2 Закону України «Про охорону дитинства»,\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст.\~4,\~5,\~12,\~13,\~81,\~82 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial