Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.10.1993. Від шлюбних відносин неповнолітніх дітей не мають. Під час спільного проживання вони втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, зрозуміли, що вони чужі люди у зв`язку з чим на початку грудня 2021 року припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. По незрозумілим причинам відповідач не бажає розірвати шлюб в органах РАЦСу. Питання про розподіл майна будуть вирішувати або в позасудовому порядку, або в інших позовних провадженнях. Просить розірвати шлюб, залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача судові витрати. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, оскільки примирення між ними не відбулося. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не надав. У зв`язку з тим, що позивач не заперечувала проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 09 жовтня 1993 року міським відділом ЗАГС м.Синельникове Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] за актовим записом №2776, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09 жовтня 1993 року. Від шлюбних відносин сторони неповнолітніх дітей не мають.Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, спір про поділ спільного майна зараз відсутній, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та не оспорюється сторонами. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2022 року за заявою відповідача [PERSON] провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинено і надано подружжю строк для примирення 2 місяці. Однак, у надані судом строки сторони примирення не досягли, позивач наполягає на розірванні зареєстрованого з відповідачем шлюбу. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст..113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовилася та після надання строку для примирення все одно наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 980,00 грн.

Outcome: approved