Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник позивача - адвокат Кайдашов В.С., звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ТОВ «ФК «Суперіум», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., у якому після уточнення позовних вимог, прийнятого судом, просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 13.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною (реєстровий номер 2431) про стягнення з позивача боргу за договором № 94312547000 від 29.01.2018; 2) вирішити питання щодо судових витрат. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 29.01.2018 між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк» укладений кредитний договір № 94312547000.27.10.2021 позивачу стало відомо про наявність виконавчого провадження ВП №63340201, яке було відкрите 20.10.2020 на підставі виконавчого напису, вчиненого на вказаному договорі 13.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 2431.Також під час примусового виконання виконавчого документа приватним виконавцем Єфіменком Д.О. винесені постанови про стягнення з позивача витрат на проведення виконавчих дій, про стягнення з боржника основної винагороди та про звернення стягнення на заробітну плату. Вказує на те, що договір № 94312547000 був укладений саме між позивачем та ПАТ «Укрсиббанк», а не ТОВ «ФК «Суперіум», при цьому, будь-яких документів щодо відступлення прав вимоги за договором матеріали виконавчого провадження не містять. Позивач вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчих написів, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими останній звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Так, на думку представника позивача, при вчиненні спірного виконавчого напису стягувачем (відповідачем по справі) не надані належні документи (докази) щодо безспірності цієї заборгованості; позивач не має боргових зобов`язань перед відповідачем; відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, не існувало на момент звернення за виконавчим написом. Оскільки укладений договір вчинений не в нотаріальній формі, тому відповідач і третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. не мали підстав для вчинення відповідного виконавчого напису. У зв`язку з зазначеним вважає, що вказаний спір має бути вирішений у судовому порядку. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 11.11.2021 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову. Забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 63340201 з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» на підставі виконавчого напису нотаріуса № 2431 від 13.07.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., до вирішення спору по суті. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 11.11.2021 відкрито провадження по справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання. Ухвалою суду від 23.12.2021 задоволено частково клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. належним чином завірені копії всіх документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 2431 від 13.07.2020 про стягнення з [PERSON] суми в розмірі 33895,97 грн. на користь ТОВ «ФК «Суперіум». 19.01.2022 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Є.Ю.надійшли витребувані докази. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 01.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача у поданій до суду письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача ТОВ «ФК «Суперіум» у судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неприбуття до суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Є.Ю., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, письмових пояснень щодо позову не подали. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Є.Ю. подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, жодного разу не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не надав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 29.01.2018 між [PERSON] (Позичальник) та ПАТ «Укрсиббанк» (Банк) укладено договір № 94312547000, за умовами п. 3 якого Банк надав позивачу кредит в сумі 8247,00 грн. на придбання товару (мобільного телефону/смартфону - J730 Samsung), а Позичальник зобов`язався повернути кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення платежів, відповідно до Графіку платежів (Додаток 1 до цього договору, що його є невід`ємною частиною), але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернутий не пізніше 25.05.2019. Розмір ануїтентного платежу становить 516,00 грн з моменту укладення Договору до 25.10.2018 включно. З 26.10.2018 розмір ануїтентного платежу становить 722,00 грн. Розмір останнього ануїтентного платежу може відрізнятись від розміру попередніх платежів. Ануїтентний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 25 числа (включно) згідно Графіку платежів (Додаток 1 до договору №94312547000 від 29.01.2018), який є невід`ємною частиною цього договору. Процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі 0,00001 річних (а.с. 104-108). Графіком платежів (Додаток 1 до договору №94312547000 від 29.01.2018) передбачено, що сума платежів за розрахунковий період з 29.01.2018 по 27.05.2019 складає 9690,26 грн., з яких: погашення основної суми кредиту - 8247,00 грн.; комісія за управлінням кредитом - 1443,26 грн., реальна процентна ставка 24,07%; абсолютне значення подорожчання кредиту - 1443,26 грн (а.с. 108). 18.12.2019 між АТ «Укрсиббанк» (Клієнт) та ТОВ «Олком-Лізинг» (Фактор) укладено договір факторингу № 158, за умовами п.2.1. якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор зобов`язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, що передбачені умовами Первинних договорів та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами у паперовому вигляді (п. 2.2 договору) (а.с. 109-113). 11.12.2019 між ТОВ «Олком-Лізинг» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» (Фактор) укладено договір факторингу № 1112Ф, за умовами п.1.1. якого Клієнт передає (відступає) Фактору в якості Нового Кредитора за плату, а Фактор приймає належні Клієнту права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Первинним Кредитором (кредитодавцем) і Боржниками (Портфель Заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Фактор заміняє Клієнта у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, що вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами (п. 1.2 договору) (а.с. 114-121). Разом з тим, з наданих приватним нотаріусом копій вказаних вище договорів та додатків до них не вбачається переходу права вимоги за кредитним договором, боржником у якому був би [PERSON] , зокрема, не надано додатку (Реєстру Боржників) до договору факторингу № 158 від 18.12.2019, укладеного між АТ «Укрсиббанк» (Клієнт) та ТОВ «Олком-Лізинг» (Фактор). Крім того, у наданому нотаріусом Реєстрі Боржників до Договору Факторингу № 1112Ф від 11.12.2019, укладеному між ТОВ «Олком-Лізинг» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» (Фактор), відсутнє прізвище, ім`я та по батькові боржника [PERSON] (а.с. 124-129). 05.06.2020 ТОВ «ФК «Суперіум» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі № 94312547000 від 29.01.2018, укладеному між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] (а.с. 102) На вимогу суду, викладену в ухвалі від 23.12.2021, приватним нотаріусом Мартиненко (Буждиганчук) Є.Ю. надано копію оскаржуваного виконавчого напису від 13.07.2020 та копії документів, що подавались приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису: заяву про вчинення виконавчого напису від 05.06.2020; виписку з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором № 94312547000 від 29.01.2018; кредитного договору № 94312547000 від 29.01.2018 з Додатком №1 до нього; договір факторингу № 158 від 18.12.2019, укладений між АТ «Укрсиббанк» (Клієнт) та ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» (Фактор); договір факторингу № 1112Ф від 11.12.2019, укладений між ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» та (Клієнт) та ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» з Додатком №2 (Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 18.12.2019 до Договору факторингу №112Ф від 11.12.2019) та Додатком № 5 (Акт приймання-передачі Права Вимоги від 18.12.2019); Реєстр Боржників до Договору факторингу №1112Ф від 11.12.2019; акт приймання-передачі Права Вимоги від 18.12.2019 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Олком-лізинг»; платіжне доручення № 1 від 18.12.2019, згідно з яким платник ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» сплатило отримувачу АТ «УКРСИББАНК» суму фінансування у розмірі 496859,83 грн згідно договору факторингу № 158; платіжне доручення №393 від 12.12.2019, згідно з яким платник ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» сплатило отримувачу ТОВ «Олком-лізинг» суму у розмірі 520000,00 грн. за права вимоги за договором 1112Ф від 11.12.2019 (а.с. 101-132). Відповідно до виписки з рахунку [PERSON] , заборгованість перед ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» за кредитним договором № 94312547000 від 29.01.2018 станом на 09.03.2020 складає 32895,97 грн., у т.ч. 23169,18 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту; 385,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією, 9341,79 грн. - прострочена заборгованість за відсотками. При цьому, виходячи зі змісту виписки, сума заборгованості є незмінною з 09.03.2020 (а.с. 103). 13.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] не виплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 1112Ф від 18.12.2019, якому АТ «УКРСИББАНК» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 158 від 18.12.2019, відступлено право вимоги за кредитним договором № 9431254700 від 29.01.2018, укладеного між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] .. Стягнення заборгованості проводилося за період з 14.03.2019 по 09.03.2020, загальна сума стягнення склала 33895,97 грн., у тому числі: строкова заборгованість за сумою кредиту - 23169,18 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 385,00 грн.; прострочена заборгованість за відсотками - 9341,79 грн.; 1000,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Боржник - [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (фактичне місце проживання : [ADDRESS] ). Стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ». Дата набрання виконавчим написом законної сили - 13.07.2020. Вказаний виконавчий напис було зареєстровано в реєстрі за № 2431 (а.с. 101). 20.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменком Д.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63340201, а також постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника [PERSON] загальну суму мінімальних витрат 800,00 грн., постанову про стягнення з боржника [PERSON] основної винагороди в сумі 3389,59 грн. (а.с. 11-15). Відповідено до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними правилами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених у ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19), зазначають про те, що суд, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Так, відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі по тексту - Закон № 3425-XII) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі по тексту - Порядок № 296/5). За визначенням пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачена Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку № 296/5. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі по тексту - Перелік №1172). У статті 88 Закону № 3425-XII визначені умови вчинення виконавчих написів, за якими нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зазначені умови вчинення виконавчого напису також містяться і в пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172. При цьому цей Перелік № 1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку № 296/5. Відповідно до розділу 1 Переліку № 1172 «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 26.11.2014 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Цією постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» Переліку № 1172 та доповнено його новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Дана постанова № 662 надала право нотаріусу вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Отже, Перелік № 1172 в редакції, чинній на час вчинення оспорюваного виконавчого напису (24.05.2021), передбачав можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Суд зауважує, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 13.07.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Як вбачається з матеріалів справи, договір № 94312547000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 29.01.2018, який був наданий ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Однак, незважаючи на відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору та те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року були скасовані зміни до Переліку № 1172 в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не є нотаріально посвідченим договором, або договором, забезпеченим іпотекою. Враховуючи викладене, наявні підстави для визнання оскаржуваного виконавчого напису від 13.07.2020 № 2431 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем належних документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Також, суд зауважує, що кредитний договір № 94312547000 від 29.01.2018 було укладено між позивачем [PERSON] та АТ «УКРСИББАНК», а за заявою про вчинення виконавчого напису звернулося ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ». Як зазначено в оспорюваному виконавчому написі, ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» набуло права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 94312547000 від 29.01.2018, укладеним ним із АТ «УКРСИББАНК», який був переуступлений Банком на користь ТОВ «Олком-Лізинг» на підставі Договору Факторингу № 158 від 18 грудня 2019 року, після чого переуступлений ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СУПЕРІУМ» на підставі Договору Факторингу № 1112Ф від 18 грудня 2019 року. Разом з тим, відповідачем, а також третьою особою не надано реєстру боржників за договором факотирингу № 158 від 18.12.2019 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ», який є невід`ємною частиною договору та обов`язковою умовою переходу права вимоги, та з яких би вбачалося відступлення права вимоги АТ «УКРСИББАНК» саме до [PERSON] .. При цьому, у наданій нотаріусом копії Реєстру Боржників до Договору Факторингу № 1112Ф від 11.12.2019, укладеному між ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» та ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» відсутнє прізвище, ім`я та по батькові боржника [PERSON] .. Отже, суду не надано доказів переходу як від АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» так і від ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» до ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» права вимоги до [PERSON] .. Крім того, суд відмічає, що датою укладення договору факторингу № 1112Ф між ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» та ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» є 11 грудня 2019 року, однак у спірному виконавчому написі його дата вказана - 18 грудня 2019 року, що співпадає з датою укладення договору факторингу № 158 укладеного між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ». Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Разом з тим, суду не надано доказів того, що право вимоги саме до [PERSON] було передано за кердитним договором № 94312547000 від 29.01.2018 від первісного кредитора АТ «УКРСИББАНК» до ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ», та від ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» до ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ». Таким чином, наданими доказами не підтверджено набуття ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» (переходу) права вимоги за кредитним договором №94312547000 від 29.01.2018, боржником у якому був би [PERSON] , Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису № 2431 від 13.07.2020 таким, що не підлягає виконанню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до квитанції АТ «Ощадбанк» № 36424 від 01.11.2021, позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 908,00 грн., та відповідно до квитанції АТ «Ощадбанк» № 36558 від 01.11.2021 - за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн., які з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved