Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, у якому зазначила, 03.03.2015 року Виконавчим комітетом Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області зареєстровано шлюб із [PERSON] (актовий запис № 4). Від шлюбу подружжя має двоє спільних дітей сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки він не приділяє належної уваги сім`ї, не цікавиться сімейними проблемами, життям дітей. У подружжя різні погляди щодо виховання дітей та подальшого спільного проживання. Відповідач ніде не працює, проживає за рахунок тимчасових підробітків, постійно зловживає спиртними напоями, тому у подружжя часто виникають сварки, під час яких відповідач погрожує позивачу фізичною розправою. Це відбувається у присутності сина, що негативно впливає на його психологічний стан. У травні 2018 року позивач з дитиною переїхала до своєї матері у [ADDRESS] , де проживає на даний момент. Позивач намагалася створити умови для спільного проживання на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги зі сторони чоловіка, але підтримки не знаходила. Фактично шлюбні відносини між подружжям припинилися з травня 2018 року. Станом на даний час подружжя не веде спільного господарства та проживають окремо. За таких обставин позивач вважає неможливим примирення та збереження шлюбу, оскільки це суперечить її інтересам. Ухвалою судді від 18.03.2022 року відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та просив шлюб розірвати. Частиною ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.03.2015 року виконавчим комітетом Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 03 березня 2015 року (а.с. 5). Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має двох дітей сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим 05.08.2015 (а.с. 8) та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим 26.02.2021 (а.с. 9). Згідно положень статтей 51 Конституції України та 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що внаслідок непорозумінь сім`я розпалась, шлюб існує формально, подальше збереження є неможливим, так як сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому приймається судом, за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягненню підлягає судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовом, що підтверджено документально.

Outcome: approved