Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 22 вересня 2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, на даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинено. За час шлюбу народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] які проживають разом з позивачкою та знаходиться на її матеріальному забезпеченні. Відповідач з травня не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі, з врахуванням уточнених позовних вимог в розмірі 6000,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою від 25 жовтня 2021 відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 15 грудня 2021 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначив, що позивачка не утримує та ніколи не утримувала самостійно дітей, оскільки не працювала та не мала самостійного заробітку. Також зазначив що відповідач [PERSON] не відмовляв позивачці у фінансовій допомозі та підтримці та самостійно надавав кошти на утримання дітей в той час коли вони проживали разом з матір`ю. Також повідомив, що на даний час діти проживають з батьком у квартирі його матері за адресою [ADDRESS] , оскільки їх проживання з матір`ю через постійні сварки стало неможливим. Також відповідач просив суд стягнути з позивачки на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. Позивачка у судове засідання не з`явилась надала заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила суд провести розгляд справи у її відсутність, також зазначила, що донька [PERSON] , [INFO] на даний час проживає з нею. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій заперечував проти позовних вимог та просив суд провести розгляд справи у його та відповідача відсутності. Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789ХІІ (78912) від 27.02.91 року та набула чинності для України 27.09.91 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно достатті 8\~Закону України від 26.04.2001 року "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннямист. 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. За приписами ст. 180\~СК України батьки\~зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3ст. 181\~СК України\~(в редакції, що набрала законної сили 08.07.2017 року), способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 10,11). Під час розгляду справи судом встановлено, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] більшу частину часу проживають з батьком, крім того відповідач надавав допомогу на утримання дітей на час їх проживання з матір`ю, проте домовленості щодо суми аліментів не було, зазначене було визнано учасниками справи, отже відповідно до п.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Також судом встановлено, що діти не мають зареєстрованого місця проживання. Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Стаття 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи вище викладене, аналізуючи надані докази, суд вважає, що позивачем не надано належних доказів в обґрунтування позову та не доведено підстав для задоволення позову, а відтак суд приходить до висновку про залишення вимог позову без задоволення. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи з позивачки слід стягнути на користь відповідача судові витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Outcome: approved