Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом, вказуючи, що після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , в управління спадковим майном вступив він та є спадкоємцем за заповітом, крім нього інших спадкоємців немає. За заявою [PERSON] в Ізяславській державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа за № 626/2004 року після смерті батька. Однак оформити свої спадкові права на житловий будинок, що по [ADDRESS] , не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні. Тому, просить суд визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування. за заповітом Ухвалою судді від 28.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. В подальшому, після надання можливості сторонам по справі надати суду заяв по суті справи, ухвалою суду від 28.04.2022 закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Котюк Т. А. в судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить задовольнити їх. Представник Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області Ковальська Ю. О. в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Близнюківського районного управління юстиції Харківської області від 06 жовтня 2003 року, [PERSON] , помер [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого повторно Мислятинською сільською радою Ізяславського району 02.03.1971, актовий запис № 14, [PERSON] , народився [INFO] , та батьками якого зазначено в графі батько [PERSON] , а в графі мати [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого районним відділом ДРАЦС Харківської області с.Близнюки від 13.06.1992. Згідно заповіту\~складеного у\~м.\~Близнюки Харківської\~області від\~17.06.1992,посвідченого в.о державним нотаріусом Близнюковської державної нотаріальної контори, [PERSON] заповів все належне йому майно своєму синові [PERSON] . На підставі даного заповіту державним нотаріусом Ізяславської держаної нотаріальної контори видано свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 30 листопада 2004 року за №№2615, 2616, а саме на спадкове майно, що складається з земельної ділянки та майнового паю. Відповідно до інформації КП «Ізяславське МБТІ» № 40 від 25.01.2022, правовстановлюючі документи на будинковолодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , відсутні, тому державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на дане будинковолодіння та рекомендовано звернутися до суду (повідомлення від 04.09.2021 № 1007//02-14). Комунальним підприємством «Ізяславське МБТІ» позивачу [PERSON] оформлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . Із довідок Ізяславської міської ради Ізяславського району №6/12.9-06 від 11.01.2022, 36/12.9-06 від 27.04.2022 та Мислятинської сільської ради Ізяславського району №1241 від 28.10.2004, вбачається, що згідно запису погосподарської книги № 8 [PERSON] , який помер [INFO] , проживав і являвся власником домогосподарства за адресою [ADDRESS] , та був зареєстрованим і вибув з нього 18.05.1987 у Харківську область, при цьому залишаючись власником даного домогосподарства. В період 1986-1990 рр. за даною адресою проживали подружжя: [PERSON] та\~ [PERSON] . [PERSON] померла в 1992 році. На даний час в будинку [ADDRESS] , постійно проживає без реєстрації [PERSON] . Згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори № 169/01-16 від 15.02.2022 року, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №№68536691, 68536723, в нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 624/2004 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а 30 листопада 2004 року видано свідоцтва про право на спадщину. Інших спадкоємців не має, що також підтверджується заявою № 773 від 30.11.2004 року, [PERSON] та витягом з Єдиного реєстру заповітів. Однак видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] немає можливості у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на нього. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ст.ст. 534, 548\~ЦК УРСР\~від 18\~липня 1963\~року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Отже, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом згідно з ст. 534 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, та прийняв спадщину після його смерті, вступивши в управління спадковим майном. Проте, [PERSON] належним чином оформити своє право на житловий будинок не має можливості у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на нього відсутні. Відповідно до положень ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст.\~392\~ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відтак, оскільки правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно відсутні, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказаний будинок садибного\~ типу\~з господарськими\~будівлями та\~спорудамив порядку спадкування за заповітом. На підставі ст.ст. 524, 534, 548, 549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року,

Outcome: approved