Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

Позивач АТ «Акцент - Банк» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 42331,64 грн. та судових витрат у розмірі 2270 грн. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 03.04.2017 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (далі - Умови та Правила) шляхом підписання Анкети-Заяви та відповідачу було надано кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms складає між ним та Банком кредитний договір про надання банківських послуг. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 20.10.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 42331,64 грн, з яких: 31964,48 грн. - заборгованість за кредитом, 10367,16 грн. - заборгованість за відсотками. Посилаючись на викладене, АТ «А-Банк» просив суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25.11.2021 року відкрито провадження за позовом АТ «А-Банк» за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Разом з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у його відсутність, а також про те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений за місцем реєстрації. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, про причини неявки не інформував, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. За таких обставин судом відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні у даній справі дані та докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 03.04.2017 року відповідач [PERSON] , звернувшись до АТ КБ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг підписав Анкету-заяву, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «А-Банк», отримавши платіжну картку (а.с.7). У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 20.10.2021 року становить 42331,64 грн, з яких: 31964,48 грн. - заборгованість за кредитом, 10367,16 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Договір, укладений між АТ «А-Банк» та відповідачем є договором приєднання, умови якого розроблені банком. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми заборгованості в розмірі 42331,64 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд при розподілі судових витрат, які складаються зі сплати судового збору, розподіляє їх пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2270 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: partial