Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

13.05.2021 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору\~на стороні відповідача - приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Київської області Баршацького Ігоря Вікторовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 27.04.2021 на її заробітну плату, пенсію, стипендію та іншу доходи було звернуто стягнення на підставі виконавчого напису, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршицьким І.В. №11203 від 09.11.2020. Цим виконавчим написом нотаріуса із позивачки на користь відповідача було стягнуто заборгованість у розмірі 17900 грн. Позивачка заперечує наявність у неї заборгованості перед відповідачем та будь-яких цивільно-правових відносин між нею та ТОВ «Вердикт-Капітал», вважає незаконним оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса. З огляду\~на зазначене\~позивачка просить\~суд визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~вищевказаний виконавчий\~напис нотаріуса\~та стягнути\~на її\~користь судові\~витрати зі\~сплати судового\~збору за\~пред`явлення\~позовної заяви\~та заяви\~про забезпечення\~позову. Разом із позовною заявою, 13.05.2021 позивачкою подано заяву про забезпечення позову. 14.05.2021 заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса №11203 від 09.11.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Баршачьким Ігорем Вікторовичем, до закінчення розгляду справи. Ухвалою суду від 14.05.2021 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання, витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Баршацького І.В. належним чином завірену копію виконавчого напису №11203\~від 09.11.2020 та всіх документів на підставі яких було вчинено даний виконавчий напис. Ухвалою суду від 23.11.2021 задоволено клопотання позивачки про витребування доказів та додатково витребувано від ТОВ «Вердикт Капітал» належним чином завірені копії всіх документів, які подавалися приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Скрипнику В.Л. для відкриття останнім виконавчого провадження на підставі виконавчого напису, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. за № 11203 від 09.11.2020, від Київського державного нотаріального архіву належним чином завірені всі копії документів, які стосуються вчинення виконавчого напису № 11203 від 09.11.2020 та від приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. належним чином завірені всі копії документів, які подавалися стягувачем (відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал») для відкриття виконавчого провадження, які стосуються вчинення виконавчого напису № 11203 від 09.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. 14.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. надано суду витребувані докази, зокрема виконавчий напис №11203 від 09.11.2021 та копію кредитного договору №4003498 від 23.07.2019. Ухвалою суду від 23.12.2021 задоволено клопотання позивачки про заміну неналежного відповідача, замінено неналежного відповідача - ТОВ «Вердикт Капітал», виключивши його зі складу учасників справи, та залучено належного відповідача - ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», підготовче судове засідання відкладено та роз`яснено залученому відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 18.01.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено дану справу до судового розгляду. 15.04.2022 у судове засідання учасники справи повторно не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи. Позивачка 23.11.2021 та 18.01.2022 подала до суду клопотання про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі (а.с.84-88, 97). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час, дату і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Також відповідачем на надано відзиву чи заперечень проти зазначених у позові обставин. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Баршацький І.В. у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направив. Отже, за письмової згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. ст. 280-281 ЦПК України. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини. 23.07.2019 між Товариством із обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №4003498. У зазначеному\~договорі зазначено\~анкетні дані\~ [PERSON] \~(номер\~та серія\~паспорту,\~ким та\~коли виданий\~паспорт,\~ідентифікаційний номер, адреси місця реєстрації та фактичного проживання).\~Зазначений договір\~підписаний сторонами (а.с. 113-116, 121-126). Згідно вказаного договору, ТОВ «Мілоан» надало позивачці кредит у розмірі 5000 грн строком на 30 днів з 23.07.2019 із зазначеним терміном (датою) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредитну та процентів за користування кредитом 22.08.2019. Договір № 4003498 від 23.07.2019 нотаріально не посвідчений. 19.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 11203, за яким із [PERSON] на користь ТОВ «Кредит-Капітал» стягнуто заборгованість за кредитним договором №4003498 від 23.07.2019 у розмірі 16900,00 грн (а.с.113, 120). Зі змісту виконавчого напису також вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «Мілоан» відповідно до Договору відступлення права вимоги №40-МЛ від 22.10.2019. Стягнення проводиться за період з 22.10.2019 по 30.10.2020. Сума стягнення за кредитом №4003498 від 23.07.2019 становить 16\~900, 00 грн та складається з: простроченої заборгованості за сумую кредиту 5000,00 грн, простроченої заборгованості за комісією 500,00 грн, простроченою заборгованістю за несплаченими відсотками за користування кредитом 8900,00 грн, строковою заборгованістю за штрафами та пеньою (нарахованою з 23.08.2019 по 22.10.2019) 2500,00 грн та 1000,00 грн за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню із [PERSON] становить 17\~900,00 грн. Вказаний виконавчий напис знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л., що підтверджується копією постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника № ВП652 від 27.04.2021 (а.с.10). Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок). Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема, вчиняють нотаріальні написи. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Отже, станом на 09.11.2020 (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать, що стягнення заборгованості за виконавчим написом відбулося на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Проте, незважаючи на це, всупереч вимогам закону, відповідач звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а приватний нотаріус у свою чергу вчинив 09.11.2020 виконавчий напис № 11203, всупереч правилам встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 11203 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначені висновки суду узгоджуються із правовими висновками, викладеними ВП ВС у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (п. 77-95). Судом достовірно встановлено, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, що виходить за межі компетенції нотаріуса та свідчить про порушення нотаріусом ЗУ «Про нотаріат». Зазначені обставини є самостійною і достатньою підставою для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим інші доводи судом не оцінюються. Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса віднесено до виконавчих документів. Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович вчинив виконавчий напис за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, тобто поза межами своїх повноважень в порушення вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису № 11203, вчиненого 09.11.2020, таким, що не підлягає виконанню. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, які є достовірними і достатніми для задоволення позовних вимог, тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи відносяться витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією (а.с. 1). За подання заяви про забезпечення позову до суду позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 454 грн, що підтверджується квитанцією (а.с. 15). Всього позивачкою понесено витрати зі сплати судового збору в розмірі 1362 грн. Доказів щодо понесення витрат на професійну правничу допомогу не надано. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, понесені позивачкою судові витрати, що складаються із судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved