Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 19 листопада 2020 року надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія Спутник», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЗАПОРІЗЬКЕ ШОСЕ 80» про зобов`язання вчинити дії, направлена Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за підсудністю узвалою суду від 17 вересня 2020 року. Ухвалою судді від 19 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 25 травня 2021 року позовну заяву залишено без руху з підстав її невідповідності ст.ст. 175-177 ЦПК України. Ухвалою суду від 31 серпня 2021 року прийнято заяву позвача про усунення недоліків позовної заяви та призначено цивільну справу до розгляду. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , на вхідних дверях будинку ТОВ «Керуюча компанія СПУТНИК» устанволено домофонне обладнання. Згодом її електронні ключі перестали працювати, у звязку із чим вона була позбавлена безперешкодно потрапляти до своєї квартири. В подальшому вона дізналася, що такі обмеження її прав сталися з підстав наявності заборгованості зі сплати за установку домофону та його утримання. З даним твердженням не погоджується, зазначає, що згоди на встановлення домофону не надавала, послуг щодо його обслуговування не замовляла, а отже вважає, що її права порушуються протиправно та заподіює значної шкоди її інтересам. Такими неправомірними діями відповідачів їй завдано моральної шкоди, що виразилася у нервових стресах, переживаннях, дратівливості, болях у серці, головних болях, порушенні сну, яку вона оцінює у розмірі 3000 грн. Стислий виклад заперечень відповідача. Представник відповідача ОСББ «Запорізьке шосе 80» заперечував щодо задоволення позовних вимог, наполягав на відмові у задоволенні позову, оскільки позивачу ніколи не обмежували доступ до піїзду та не блокували її електронні ключі. В свою чергу, замок на вхідних дверях у підїзд було зламано 13 червня 2020 року та наразі вхід до підїзду є вільним та права позивача у доступі до її житла ніхто не порушує. Позивач не є власником квартири та з 2019 року не мешкає за адресою реєстрації, а отже і не знала про те, що домофон зламаний та вхід до підїзду є вільним. З позовною заявою вона звернулвся вже 29 липня 2020 року. Відповідач ТОВ «Керуюча компанія «СПУТНИК» про розгляд даної справи повідомлений належним чином, своїм правом на подання відзиву не скористався. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 20 серпня 2021 року позивачем надано клопотання про уточнення позовних вимог, в якому вона просить суд визнати неправомірними дії ОСББ «Запорізьке шосе 80», що полягають у блокуванні її електронного ключа від домофону, встановленого на вхідних дверях до підїзду №8, де знаходиться квартира в якій зареєстрована позивач та зобовязати ОСББ «Запорізьке шосе 80» усунути перешкоди у доступі до житлового приміщення, в якому зареєстровано місце проживання позивача, шляхом розблокування її електронного ключа від домофонного обладнання. Стягнути з ОСББ «Запорізьке шосе 80» 3000 грн. моральної шкоди. 22 листопада 2021 року від представника позивача електронною поштою надійшла заява про розгляд спраив без їх участі, позовні вимоги підтриують та просять задовольнити. 05 травня 2022 року від представника відповідача ОСББ «Запорізьке шосе 80» надійшла заява про розгляд справи без його участі. Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались. Фактичні обставини встановленні судом Позивач [PERSON] завреєстрована за адресою [ADDRESS] . Як зазначає позивач та не заперечує відповідач на двері підїзду №8 за адресою [ADDRESS] встановлено домофонне обладнання ТОВ «Керуюча компанія «СПУТНИК», електронні ключі від якого були вручені позивачці [PERSON] у кількості 1 основний ключ та 2 додаткових, що підтверджується відомостю про видачу магнітних ключів у підїзді №8. Згодом [PERSON] встановлено, що її електронні ключі не працюють у зв`язу із чим остання звернулася 09 червня 2020 року із претензією на імя ТОВ «Керуюча компанія «СПУТНИК», разом з тим відповідь на своє звернення так і не отримала. Актом про пошкодження спільного майна складеного 05 лютого 2022 року встановлено, що вночі 14 червня 2020 року невідомі особи здійснили пошкодження металевих дверей вхідної групи 8 підїзду, які призвели до повного унеможливлення виконання цими дверима свого функціоналу, станом на час складання акту двері залишаються невідресонтованими вхід до 8 підїзду вільний. На підтвердження зазначеного надано відеозапис з камери спостереження. Відповідно до акту від 05 лютого 2022 року складного членами правління ОСББ «Запорізьке шосе 80» встановлено, що [PERSON] з 2019 року та по теперішній час не проживає за адресою [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] . Норми права, які застосував суд. Згідно ч.ч. 1, 2\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 5\~ст. 12 ЦПК України\~суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;\~\~сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. За умовами ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~13 ЦПК України\~обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із частиною першою\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). За приписами\~статті 18 цього Закону\~у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором.\~\~Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії. У разі встановлення за результатами аналізу факту погіршення нормованих показників якості води, витрати споживача, які він здійснив при оплаті вартості проведення аналізу води, підлягають компенсації за рахунок виконавця/виробника. Згідно ст.ст.\~19,\~20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов`язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів (п.1 ч. 2 ст.21 Закону). Згідно із частиною першою\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Статтею 901 ЦК України\~передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша\~статті 903 ЦК України). Пунктом 6 ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»\~передбачено право споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку регулюються\~Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» Відповідно до\~статті 6 цього Закону\~співвласники мають право, зокрема, одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (частина 2\~статті 382 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Тобто більшість власників квартир, які дали згоду на встановлення системи контролю та обмеження доступу вчинили дії, не порушуючи вимоги закону. Висновок суду. Місце, де встановлені двері з вищезгаданою домофонною системою є місцем загального користування мешканців будинку. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] отримала електроний ключ, чим було забезпечено її право вільного доступу до власного помешкання та до власного під`їзду, а відтак умовами договору забезпечено право особи, яка не виявила бажання з більшістю мешканців під`їзду на підключення своєї квартири до системи домофону, на безоплатне отримання ключа від вхідного електронного замка.\~\~ З наданих відповідачем ОСББ «Запорізьке шосе, 80» доказів, вбачається, що позинаючи з 14 червня 2020 року дане домофонне обладнання не працює з підстав його пошкодження. Таким чином, доводи позивача щодо обмеження її права пересування є безпідставними, та не відповідають дійсності, оскільки під час розгляду справи не знайшло свого підтвердження посилання позивача на наявність перешкод у користуванні квартирою, так як наявність системи контролю та обмеження доступу (домофонне обладнання) з урахуванням факту безоплатного забезпечення позивача безоплатним комплектом ключів, не шкодить правам, свободам та інтересам позивача. Не заслуговують також на увагу доводи позивача, стосовно неналежної роботи електроних ключів, так як відповідних доказів позивачем не надано. Крім того, при уточненні позивачем своїх вимог, до кола відповідачів включено ТОВ «Керуюча компанія «СПУТНИК», однак позовні вимоги до останнього не заявлені. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази вказують на недоведеність заявлених позивачем вимог, а відтак в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, а вимога щодо стягнення моральної шкоди є похідною від основної вимоги про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання вчинити дії, а тому у задоволенні даної вимоги також слід відмовити.

Outcome: dismissed