Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

28.10.2021 [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою : [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . Зазначає, що з часу набуття права власності, у вказаному житловому будинку були зареєстровані вона та її родина. Проте їй стало відомо, що в її будинку зареєстрована стороння особа [PERSON] , яку вона не знає та згоди на реєстрацію місця проживання якій не надавала. Ухвалою від 19.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 25-26). У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили задовольнити. Крім того, будучи допитаною в якості свідка в порядку ст. ст. 92, 234 ЦПК України про відомі їй фактичні обставини, позивач повідомила, що відповідача вона не знає, та вважає, що реєстрація місця проживання відповідача за її адресою відбулася помилково. Відповідач у призначене судове засідання не з`явилася, в силу вимог ст.128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Заяви щодо розгляду справи без її участі, відзиву від відповідача до суду не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши позивача в якості свідка в порядку ст.ст.92,234 ЦПК України, а також свідка [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок разом з надвірними будівлями, що розташований за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 16.03.1993 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.03.1993, рішенням Бориспільської міської ради від 17.12.2015 № 42-2-VII «Про перейменування окремих вулиць, провулків, площ та водного об`єкту м. Бориспіль (а.с. 9-10, 17-20). Крім того встановлено, що у належному позивачу житловому будинку зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , без зазначення дати реєстрації, що підтверджується відомостями про зареєстрованих осіб, наданими Реєстраційною службою виконавчого комітету Бориспільської міської ради (а.с. 8, 24). Разом із з цим відомості про реєстрацію відповідача у [PERSON] книзі на будинок [ADDRESS] відсутні (а.с.11-16) Як встановлено з показань позивача, дозволу на реєстрацію відповідача в належному їй на праві власності будинку вона не давала, відповідача [PERSON] вона не знає та ніколи не бачила, яким чином було зареєстровано місце проживання відповідача в будинку, їй невідомо. Свідок [PERSON] показала, що вона не знає відповідача [PERSON] , також підтвердила, що у житловому будинку, який був побудований її батьками, в якому вона зареєстрована та тривалий час проживала, сторонні особи, квартиранти, ніколи не проживали. Згідно вимог ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також\~ відповідно до змісту ч. 2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення . А також, с уд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ч. 1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, відповідно до вимог ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно підпункту 2 пункту 50 до «Порядку декларування та реєстрації місця проживання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року №265, зняття із\~задекларованого/зареєстрованого\~місця проживання\~(перебування)\~здійснюється на\~підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується. В цьому зв`язку суд звертає увагу, що відповідно до вимог п.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідач, яка не проживає та ніколи не проживала в належному позивачу на праві власності будинку, проте в силу своєї реєстрації обмежує позивача у праві вільно розпоряджатися належною їй власністю, обраний позивачем спосіб захисту щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, не суперечить закону та встановленим судом фактичним обставинам справи, при цьому сприятиме відновленню прав позивача. Вимоги щодо відшкодування понесених судових витрат позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved