Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій, посилаючись на ст. ст. 11, 15-16, 1218, 1223, 1227, 1268-1270, 1296 ЦК України, просила стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на її користь успадковане майно - грошову суму недоотриманої пенсії на виконання постанов Славутицького міського суду Київської області № 2-а-7557/11/1023 від 07.10.2011 та № 2-а-7622/11/1023 від 07.10.2011 в розмірі 10158 гривень 97 копійок, що залишилася як спадщина після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивачки- [PERSON] , спадкоємцем після смерті якої вона являється. Державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області видано їй свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 серпня 2015 року за реєстровим номером 1226, згідно з яким спадщина складається, з суми недоотриманої пенсії в розмірі 10158,97 гривень по перерахунку на виконання постанов Славутицького міського суду Київської області: № 2-а-7622/11/1023 від 07.10.2011, №2-а-7557/11/1023 від 07.10.2011, що знаходиться в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області. Враховуючи підтвердження у встановленому законом порядку її права на отримання пенсійної виплати за рішенням суду як спадщини, що згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 07.08.2015 №3454/04 складає 10158,97 гривень, і дає їй всі підстави вимагати її виплати від ГУ ПФУ в Київській області, позивачка зверталася з відповідною вимогою до відповідача, на яку отримала відмову у її виплаті з посиланням на необхідність переведення прав стягувача на неї. Позивачка вважає вказану відмову відповідача безпідставною та просила захистити у судовому порядку її право на отримання успадкованих коштів. Ухвалою судді від 28 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Також задоволено клопотання позивачки про витребування доказів та витребувано з Славутицької міської державної нотаріальної контори Вишгородського районного нотаріального округу Київської області копію спадкової справи [PERSON] №66/2015 ( а.с.27-28). 21 лютого 2022 року від відповідача в особі представника за довіреністю Швець О.Г. надійшов відзив, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю. Відзив мотивований тим, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією статей 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, а погашення заборгованості здійснюється шляхом безспірного списання коштів державного бюджету відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440 ( а.с.61-72). Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду ( а. с. 75-76). В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. До суду представником відповідача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено з матеріалів справи, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 грудня 1953 року ( а.с.11). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 12 червня 1976 року Овруцьким райвідділом ЗАГСу Житомирської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 12 червня 1976 року між собою шлюб. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку- [PERSON] , дружині- [PERSON] ( а.с.12). 25 січня 1995 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після чого останній присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25 січня 1994 року ( а.с.13). Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 17 грудня 2004 року Виконкомом Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, [PERSON] та [PERSON] 17 грудня 2004 року зареєстрували шлюб між собою. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку- [PERSON] , дружині- [PERSON] ( а.с.14). Вказані обставини підтверджені також копією паспорта позивачки серії [NUMBER] від 09 листопада 2005 року ( а.с.6-9). Постановою Славутицького міського суду Київської області від 07 жовтня 2011 року у справі №2-а-7557/11/1023 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області з 08.10.2010 підвищити пенсію [PERSON] на одну мінімальну заробітну плату, встановлену законом, відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХП та виплачувати в обрахованому розмірі з урахуванням фактично проведених виплат, до припинення правових підстав ( а.с.18). Відповідно до постанови Славутицького міського суду Київської області від 07 жовтня 2011 року у справі №2-а-7622/11/1023 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області з 08.10.2010 провести перерахунок та виплачувати [PERSON] додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, яка має статус постраждалого від аварії на Чорнобильській АЕС і віднесена до категорії 3 на підставі ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, до припинення правових підстав, з урахуванням фактично виплачених сум за цей період ( а.с.19). [INFO] [PERSON] померла у м.Славутич Київської області, про що 10 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). 03 липня 2015 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа №66/2015 ( а.с.16, 38-60). Із копії спадкової справи [PERSON] за № 66/2015 вбачається, що листом №3454/04 від 07 серпня 2015 року Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повідомило державного нотаріуса Славутицької міської державної нотаріальної контори про наявність суми недоотриманих у зв`язку із смертю пенсійних виплат, належних [PERSON] , яка померла [INFO] - недоотриманої суми коштів по перерахунку пенсії відповідно до статей 39, 51 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на виконання постанов Славутицького міського суду Київської області від 07 жовтня 2011 року в розмірі 10158,97 гривень згідно з довідкою №3454 від 07.08.2015 ( а.с. 38-60). 29 серпня 2015 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Наваліхіною О.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстровано в реєстрі за № 1226), яким посвідчено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з суми недоотриманої пенсії в розмірі 10158,97 гривень, що знаходиться в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області ( а.с.17). [PERSON] зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про виплату недоотриманої суми коштів по перерахунку за постановами Славутицького міського суду Київської області №2-а-7557/11/1023 від 07.10.2011, № 2-а-7622/11/1023 від 07.10.2011 в розмірі 10158,97 гривень, які належать їй як спадщина після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Листом № 1000-0203-8/119336 від 24 листопада 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повідомлено [PERSON] про необхідність звернення до суду з відповідною заявою про переведення на неї прав стягувача з метою отримання нарахованої суми на виконання судових рішень Славутицького міського суду Київської області №2-а-7557/11/1023 від 07.10.2011 та №2-а-7622/11/1023 від 07.10.2011, оскільки такі виплати здійснюються в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440, якою затверджено Порядок погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою ( а.с. 20-21, 22). Вирішуючи спір згідно з встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з такого. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (частина перша). Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну (частина друга). У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (частина третя). Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Таким чином, позивачка є власником спадкового майна, яке складається з 10158,97 гривень недоотриманої пенсії, нарахованої померлій [PERSON] , яка входить до складу спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 серпня 2015 року, виданого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області, запис у реєстрі за № 1226. За змістом частини першої статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно частиною першою статті 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини першої статті 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у пункті п`ятому частини другої цієї статті, може бути примусове виконання обовязку в натурі. Як було встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 10158,97 гривень, нарахованої пенсіонеру [PERSON] за судовими рішеннями і не виплаченій їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивачки. Згідно із статтею 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, є частиною національного законодавства України. Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачці, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтю 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною. Так, у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Цей же принцип закріплено і у статті 41 Конституції України. У порушення вищезазначених норм позивачка позбавлена права користуватися своїм майном. У даному випадку її майном є грошові кошти, які позивачка успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] і які відповідач відмовляється їй сплачувати. Таким чином, відповідач порушує право власності позивачки на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі, тобто стягнення її на користь позивачки. Заперечення відповідача не спростовують доводи позовної заяви, а тому не беруться до уваги судом, виходячи з такого. Постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440 затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, яким визначено механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними. Зі змісту зазначеного Порядку вбачається, що ним не передбачено права подання документів, зазначених у п.4 цього Порядку, спадкоємцями померлого заявника-фізичної особи, на користь чи в інтересах якої ухвалено рішення суду або видано виконавчий документ. У зв`язку з цим зазначений Порядок не може бути застосований для виконання судових рішень, на підставі яких була нарахована сума пенсійних виплат [PERSON] , право на одержання якої перейшло в порядку спадкування за законом до позивачки. Крім того, порядок отримання пенсійної виплати, яка була нарахована спадкодавцю за життя, але не виплачена, і входить до складу спадщини, регулюється нормами цивільного законодавства, а не адміністративного, внаслідок чого відсутні підстави для переведення на позивачку прав стягувача за рішенням суду, згідно з яким було покладено виконання зобовязань на Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь матері позивачки, спадкодавця. Також слід зазначити, що право обирати спосіб отримання коштів на підставі свідоцтва про право на спадщину належить позивачу. Вказаний висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №377/612/17, який суд згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов`язання не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права, оскільки виконання судового рішення проводиться відповідно до встановленого законом порядку. За встановлених судом обставин, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. За правилами ст. 141 ЦПК України, ст. ст. 1-4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved