Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась з позовом в суд та просить стягнути зі свого батька [PERSON] аліменти на своє утримання, як таку, що досягла повноліття і продовжує навчання. Зазначила, що до досягнення нею повноліття з [PERSON] на користь її матері за рішенням суду стягувались аліменти на її утримання та утримання двох її сестер та брата, які є неповнолітніми, в розмірі 1/2 частини доходу батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до їх повноліття. В обґрунтування позову вказує, що є дочкою [PERSON] і на даний час досягла повноліття, однак продовжує навчання і потребує утримання від батька. Вказує, що з 01.09.2020 навчається в Національному університеті Острозька академія» на денній формі навчання і термін навчання становить по 15.07.2024 та зазначає, що потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, оскільки самостійного заробітку не має. Зазначає, що відповідач, який є її батьком, має обов`язок брати участь у її утриманні і має можливість забезпечити таке утримання, оскільки працевлаштований та має додатковий заробіток за професією. Зазначає, що відповідач матеріальну допомогу для її утримання, яка стягувалась за рішенням суду, перестав надавати, хоча може надавати таку допомогу. Посилаючись на ст.199 СК України, позивачка просить стягнути з [PERSON] , на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, починаючи з 23.05.2021 по 15.07.2024. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 02.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, відповідно до ст.274-279 ЦПК України без повідомлення (виклику) сторін, та роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Витребувано з КП «Острозька ОПЛ» інформацію про посадовий оклад, суму нарахованої і виплаченої заробітної плати з часу працевлаштування (помісячно), суми вирахуваних та виплачених аліментів з часу працевлаштування (помісячно) та суми нарахованих і виплачених премій та матеріальної допомоги [PERSON] , витребувано у [PERSON] копію диплома про отримання професії та копію технічного паспорта на автомобіль марки Сітроен Берлінго, реєстраційний номер [NUMBER] , а також вирішено питання про виклик в судове засідання свідків [PERSON] , [PERSON] та про допит в якості свідка позивача у справі [PERSON] . У встановлений судом строк відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому він позов визнав частково. Правом подати відповідь на відзив позивачка не скористалась. Під час судовому розгляду судом прийнято відмову представника позивачки від допиту позивачки у справі в якості свідка. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з підстав та доводів, наведених в позовній заяві. Додатково пояснив, що позивачка не працевлаштована та доходів не має, цінного нерухомого та рухомого майна також не має. За станом здоров`я перебуває на диспансерному обліку у лікаря. Зазначив, що на даний час вона фактично перебуває на утриманні матері, кошти якій надає її чоловік. Сама мати на даний час перебуває у Великій Британії, але не працевлаштована і там же перебуває позивачка. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що в змозі надавати утримання на дочку [PERSON] , яка продовжує навчання в розмірі 300 грн. щомісячно, оскільки його заробітна плата, яку він отримує, працюючи молодшим медичним братом з догляду за хворими в КП «Острозька ОПЛ», є низькою, інших доходів він не отримує і в нього на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, аліменти на утримання яких з нього стягуються за рішенням суду. Зазначив, що біля 20 років пропрацював зварювальником, але у зв`язку з погіршенням зору, на даний час ним не працює і виготовленням виробів з металу не займається, оскільки на даний час попиту на них немає, а також у зв`язку з тим, що всі його інструменти для таких робіт залишились за місцем проживання його колишньої тещі і колишньою дружиною йому не повернуті. Виробами з металу не торгує. Підтвердив, що в 2020 році перебував на роботі в Республіці Польща, але із-за епідемії коронавірусу заробітку не мав. Заперечив наявність в нього автомобіля Сітроен Берлінго, зазначивши, що вказаний автомобіль належить його товаришу і за згодою останнього іноді використовувався ним та останні 2-3 роки він ним не користується. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивачка є її онукою, навчається в НУ «Острозька академія» і потребує утримання від батька. Зазначила, що відповідач є її колишнім зятем, який на час шлюбу з її дочкою проживав в її будинковолодінні та виготовляв вироби з металу від чого мав додатковий заробіток. Чи на даний час він займається виготовленням виробів з металу їй не відомо, оскільки він проживає в іншому населеному пункті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що перебуває в дружніх стосунках з позивачкою протягом останніх двох років і йому відомо, що її батько займався виготовленням виробів з металу для односельчан. В кінці березня 2022 року він бачив відповідача на ринку м.Нетішин Хмельницької області, де той продавав декілька металічних підставок під вазони. Їх вартість йому не відома. В той же час, він бачив, що відповідач користувався автомобілем Сітроен Берлінго синього кольору. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані\~та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьки позивачки у справі [PERSON] та [PERSON] (на даний час [PERSON] ) перебували в шлюбі, який було розірвано. Від даного шлюбу відповідач має дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.06.2003 Межиріцькою сільською радою Острозького району Рівненської області. З рішення Острозького районного суду Рівненської області від 14.11.2019 встановлено, що з відповідача за позовом [PERSON] стягувались аліменти на користь позивачки на утримання на той час неповнолітньої дочки [PERSON] , а також дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 02.10.2019 до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, оскільки позивачка 23.05.2021 досягла повноліття, то аліменти на її утримання з відповідача не стягуються. В той же час, з зазначеного рішення вбачається, що на даний час на утриманні відповідача перебуває три неповнолітні дитини. Статтею 199\~СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно договору №1-А/2021(20) 01.09.2021 вбачається, що 01.09.2021 між Національним університетом «Острозька академія» та [PERSON] було укладено договір про надання останній освітньої послуги на денній формі навчання за спеціальністю «Германські мови та літератури за рахунок власних коштів і термін закінчення навчання 30.06.2022. Згідно довідки Національного університету «Острозька академія» №21/354 від 21.10.2021 встановлено, що [PERSON] навчається в зазначеному навчальному закладі на другому курсі денної форми навчання на умовах контракту і термін закінчення навчання 15.07.2024. Отже, у зв`язку з тим, що на даний час повнолітня дочка відповідача продовжує навчання і не досягла 23 років, то в неї виникло право на утримання від батьків. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків - визначений законодавчо прожитковий мінімум, який встановлюється законом про бюджет кожного року. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на час подання позивачкою позову та на даний час становить 2481 гривня. Отже, мінімальний розмір аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання має становити не менше ніж 2481 грн. Такий розмір утримання відповідачем не забезпечується, як і не забезпечується утримання в розмірі, що становить 50% від розміру прожиткового мінімуму, з урахуванням того, що витрати на утримання мають нести обоє батьків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Відповідач жодних доказів того, що він належним чином займається утриманням дочки не надав. При цьому, суд бере до уваги, що відповідач працездатний та доказів того, що він не має можливості надавати кошти на утримання дочки не подав. Таким чином,\~в судовому\~засіданні встановлено,\~що повнолітня\~дочка відповідача\~навчається у вищому навчальному закладі, перебуває на утриманні матері та не отримує від батька матеріальної допомоги на своє утримання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз ст.199, 200\~СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Пунктом 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~№3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки відповідач коштів на утримання дочки не надає, хоча зобов`язаний це робити на підставі ст.199 СК України, то з нього на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання на час її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років. Окрім того, судом береться до уваги, що позивачка перебуває на диспансерному обліку у лікувальному закладі у зв`язку з захворюванням, а стан здоров`я відповідача є добрим. Також судом враховується матеріальне становище сторін. При цьому, суд враховує, що відповідач є працевлаштованим, однак на його утримані перебуває троє неповнолітніх дітей. Одночасно, суд виходить з того, що позивачка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, а відповідач [PERSON] , як батько, може надавати таку матеріальну допомогу своїй дочці, оскільки розмір його заробітної плати є таким, що дозволяє йому брати участь в утриманні повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. При цьому, суд виходить саме з таких міркувань, оскільки сторонами інших доказів суду не надано. Водночас, вирішуючи спір, суд виходить з того, що сторони по справі цінного нерухомого майна не мають та позивачкою не надано доказів наявності у відповідача цінного рухомого майна автомобіля Сітроен Берлінго, оскільки з наданого суду свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з реєстраційним номерним знаком [NUMBER] вбачається, що даний автомобіль належить не відповідачу, а [PERSON] . Частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При вирішенні справи суд бере до уваги і те, що жодними доказами позивачка не довела наявність у відповідача додаткових доходів від продажу виготовлених ним виробів з металу. При цьому, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а позивачка документів з фіскального органу з приводу ведення відповідачем підприємницької діяльності (в тому числі торгівлі на ринках) суду не надала та клопотань про їх витребування не подавала. При вирішенні справи суд виходить з того, що показання свідка [PERSON] взагалі не містять доказів отримання відповідачем на даний час додаткового заробітку від виготовлення та реалізації виробів з металу, як не містять таких доказів і показання свідка [PERSON] , оскільки зазначеним свідком не вказано, що відповідач отримав прибуток від продажу виробів з металу. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання, а тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно на період навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23-х років. Визначаючи розмір аліментів на утримання [PERSON] , суд виходить і з того, що в її утриманні участь повинна приймати і її мати, а також те, що на утриманні відповідача перебуває троє неповнолітніх дітей, які, на відміну від [PERSON] , є непрацездатними і не можуть самостійно забезпечити умов для свого життя. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 29.12.2021 і позивачка доказів того, що саме вона раніше вживала заходів для отримання аліментів від відповідача не подала, а тому за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Подані позивачкою докази містять різні дати закінчення нею навчання (30.06.2022 у договорі про надання освітніх послуг і 15.07.2024 у довідці НУ «Острозька академія»). Аналіз зазначеного договору дозволяє прийти до висновку про те, що він містить описку в частині року закінчення навчання, який ніяк не може бути 2022, а шостий семестр навчання триватиме з 01.02.2024 по 30.06.2024. Оскільки освітні послуги за договором №1-А/2021/20 надаватимуться позивачці саме по 30.06.202, то саме по цей час слід стягувати з відповідача аліменти на її утримання. Водночас, за правилами ч.6 ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути 908 грн. судового збору. Враховуючи викладене, на підставі ст.180-182, 192, 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved