Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

01.02.2022 позивач, Акціонерне товариство «Кредобанк», звернувся до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку , обґрунтовуючи тим, що 12.04.2019 року між Акціонерним товариством "Кредобанк" та [PERSON] укладено Кредитний договір № 23574/2019, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 248 720,85 грн. до 11.04.2026 року на наступні цілі: - для здійснення повної/часткової оплати за договором Купівлі-продажу транспортного засобу марки PEUGET , модель 301, дата випуску 2019 р. № кузова [NUMBER] , укладеного між позивачльником та ПП "Авто-Шанс"; - для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 7220,85 грн. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору, за корситування кредитом встановлюється [PERSON] на умовах визначених цим розділом. Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору на момент укладення цього Договору Сторонами обумовлено значення Змінюваної Процентної Ставки на перший Період Дії Ставки, надалі Первинна Процентна Ставка в розмірі 12,99 % річних. На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов"язаня по видачі відповідачу сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов"язань за Кредитним договором належним чином не виконує. 20.04.2019 року для забезпечення виконання зобов"язань за Кредитним договором між Позичальником та Банком був укладений Договір застави № 395. Відповідно до п. 1.2 Договору застави предметом застави є рухоме майно автомобіль PEUGET , модель 301, дата випуску 2019 р. № кузова [NUMBER] , об"єм двигуна 1587, колір білий, [NUMBER] , Свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] видане ТСЦ 3541 від 11.04.2019 р. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 23574/2019 від 12.04.2019 року станом на 13.01.2022 р. заборгованість [PERSON] перед Банком становить 171687,85 грн. ( сто сімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят сім гривень 85 коп.), яка складається - заборгованості за тілом кредиту -171 687,85 грн. 04.02.2022 судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін . Представник позивача АТ «Кредобанк» адвокат С.В.Павленко в судове засідання не з`явився, однак пдав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. З урахуванням положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити за результатами її розгляду заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, врахувавши позицію представника позивача, яка викладена у його заяві про розгляд справи без його участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 12.04.2019 року між Акціонерним товариством "Кредобанк" та [PERSON] укладено Кредитний договір № 23574/2019, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 248 720,85 грн. до 11.04.2026 року на наступні цілі: - для здійснення повної/часткової оплати за договором Купівлі-продажу транспортного засобу марки PEUGET , модель 301, дата випуску 2019 р. № кузова [NUMBER] , укладеного між позивачльником та ПП "Авто-Шанс"; - для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 7220,85 грн. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору, за корситування кредитом встановлюється [PERSON] на умовах визначених цим розділом. Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору на момент укладення цього Договору Сторонами обумовлено значення Змінюваної Процентної Ставки на перший Період Дії Ставки, надалі Первинна Процентна Ставка в розмірі 12,99 % річних. Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору Позичальник зобов"язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки , передбачені цим Договором та додатками до нього. Відповідно до п. 4.7 Договору визначено, що Банк у випадках передбачених п. 2.10 цього Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позивачльника. Відповідно до п. 4.8. Кредитного договору позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання тато повідомлення. На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов"язаня по видачі відповідачу сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов"язань за Кредитним договором належним чином не виконує. 20.04.2019 року для забезпечення виконання зобов"язань за Кредитним договором між Позичальником та Банком був укладений Договір застави № 395. Відповідно до п. 1.2 Договору застави предметом застави є рухоме майно автомобіль PEUGET , модель 301, дата випуску 2019 р. № кузова [NUMBER] , об"єм двигуна 1587, колір білий, [NUMBER] , Свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] видане ТСЦ 3541 від 11.04.2019 р. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 23574/2019 від 12.04.2019 року станом на 13.01.2022 р. заборгованість [PERSON] перед Банком становить 171687,85 грн. ( сто сімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят сім гривень 85 коп.), яка складається - заборгованості за тілом кредиту -171 687,85 грн. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що АТ «Кредобанк» на виконання вимог п.2.1.,2 Кредитного договору надав [PERSON] кредит у встановленому договором розмірі, а саме на її поточні потреби в розмірі 248 720,85 грн. до 11.04.2026 року на наступні цілі: - для здійснення повної/часткової оплати за договором Купівлі-продажу транспортного засобу марки PEUGET , модель 301, дата випуску 2019 р. № кузова [NUMBER] , укладеного між позивачльником та ПП "Авто-Шанс"; - для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 7220,85 грн. що підтверджується копіями меморіальних ордерів № 20872781 від 12.04.2019 р., № 20873235 від 12.04.2019 р. (а.с. 7, 8). З наданого позивачем розрахунку (а.с.5-6), вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 23574/2019 від 12.04.2019 року станом на 13.01.2022 становить 171687,85 грн. ( сто сімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят сім гривень 85 коп.), яка складається - заборгованості за тілом кредиту -171 687,85 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, відповідач [PERSON] з умовами договору була ознайомлена, підписала кредитний договір № 23574/2019 від 12.04.2019 і отримала кредит у розмірі 248 720,85грн., що також підтверджується випискою про рух коштів по рахунку, однак умови договору порушила. 09.03.2022, у зв`язку з порушенням кредитних зобов`язань зі сторони відповідача, представник АТ «Кредобанк» направив досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] на її адресу проживання, однак, жодної дії щодо погашення заборгованості відповідачем здійснено не було. Таким чином, суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення заборгованості, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача [PERSON] користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 171 687, 85 грн.. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Відповідно до положень ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 2575,32 грн. (а.с.1), тому, вказані витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача [PERSON] . На підставі наведеного та

Outcome: approved