Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідачки [PERSON] треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі Великогаївської сільської ради Тернопільського району,Тернопільської області, орган опіки та піклування в особі Білецької сільської ради Тернопільського району,Тернопільської області, у якому просив визначити місце проживання (змінити місце проживання дитини, визначене рішенням Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/12546/19 від 15 червня 2020 року) дитини [PERSON] , [INFO] разом із батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 09 січня 2003 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою [PERSON] , від якого [INFO] народилася дочка [PERSON] та [INFO] народилася дочка [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2017 року розірвано шлюб між ним та відповідачкою. На даний час [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . За рішенням Тернопільського міськрайонного суду №607/12546/19 від 15 червня 2020 року, яке вступило в законну силу місце проживання дітей визначено з матір`ю за адресою її місця проживання - [ADDRESS] . На даний час їх неповнолітні дочки проживають за вказаною адресою разом із матір`ю. Вказує, що він, на даний час проживає по [ADDRESS] в будинку який належить його матері - [PERSON] . [PERSON] є його рідною мамою та бабусею його дітей. До ухвалення рішення суду про визначення місця проживання дітей з відповідачкою, усі вони: він, діти, дід, баба проживали за однією адресою в одному і тому ж будинковолодінні. Діти постійно харчувалися у бабусі - [PERSON] , що свідчить не тільки про спільне проживання, а й спільне проведення часу і утримання. Зазначає, що він працює в Приватному Підприємстві «Прем`єр Дент» та отримує заробітну плату, повністю утримує матеріально себе та дітей, постійно відвозить їх автомобілем у школу та відповідні гуртки, в повній мірі займається вихованням дітей. Оскільки, він постійно піклується про дітей та матеріально їх утримує і постійно спілкується з дітьми то в останній час молодша дочка [PERSON] , [INFO] , висловлює бажання змінити своє місце проживання на місце проживання з ним. Такі бажання вона висловлює йому постійно і він не може відреагувати на бажання дитини в інший спосіб як подання позову до суду про визначення місця проживання дитини з ним за адресою мого місця проживання - [ADDRESS] . Зазначає, що дитина народилась і виросла за цією адресою, близько спілкувалася з бабусею і дідусем, виховувалась в дусі любові і поваги, отримувала постійний догляд і увагу. Тож, природньо, що дитині при зміні адреси проживання стало не комфортно і дитина вирішила, що їй буде краще жити з батьком, дідом і бабою та за звичною для неї адресою і у звичній обстановці. Будинковолодіння по [ADDRESS] належить на праві власності його мамі (бабусі дитини) [PERSON] та складається із двох відокремлених (окремих) будинків. В одному із будинків проведено капітальний ремонт та встановлено нові меблі, тож дитині буде повністю комфортно та зручно проживати, вона матиме свою окрему кімнату для навчання і відпочинку та розвитку. На даний час вирішується питання про проведення поділу будинковолодіння на дві частини, а відтак, будинок в який він пропонує проживати дитині буде окремим об`єктом житлової нерухомості. Крім цього, його матір [PERSON] має намір подарувати цей будинок йому. Вважає, що вказані обставини слід взяти до уваги при вирішенні спору. За вказаних обставин просив позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Від відповідачки [PERSON] надійшов до суду відзив на позов, у якому вказує на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень вказує на те, що вимога щодо визначення місця проживання дітей уже була предметом розгляду у цивільній справі №607/12546/19 та рішенням суду у даній цивільній справі визначено місце проживання дітей з матір`ю. Доводи позивача про те, що молодша дочка [PERSON] бажає змінити місце проживання та проживати з батьком не відповідають дійсності та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Зазначає, що вона забезпечує дитині належні умови проживання, виховання та розвитку. У неї із дочкою теплі та довірливі відносини, стійкий психологічний зв`язок, дочка ніколи не обговорювала з нею питання постійного чи тимчасового проживання із батьком. Крім цього, вона не чинить жодних перешкод у спілкуванні батька з дочкою, дитина періодично відвідує батька та ходить до нього у гості. У поданому позові позивач не навів доказів на підтвердження негативного впливу відповідачки на дочку, неналежного виконання нею своїх батьківських обов`язків, а тому відсутні підстави для визначення місця проживання дитини [PERSON] разом із батьком. З цих підстав просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 05 серпня 2021 року позивач [PERSON] подав до суду заяву про зміну предмета позову, у якій просив змінити предмет позову та встановити спосіб спілкування батька [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття та встановити графік спілкування в такі дні і спосіб: у навчальний період кожну п`ятницю та суботу з 09.00 годин по 23.00 години та у випадку власного бажання дитини залишитись з батьком надати дозвіл (перебувати) з батьком за адресою його проживання по [ADDRESS] ; на період канікул кожну п`ятницю, суботу та неділю з 09.00 годин по 23.00 годин, та у випадку власного бажання дитини залишитись з батьком надати дозвіл ночувати (перебувати) з батьком за адресою його проживання по [ADDRESS] ; зустрічі (побачення) повинні відбуватись без присутності матері в культурно-розважального, навчального характеру призначених для повноцінного відпочинку та навчання дитини, а також за місцем проживання батька: зустрічі (побачення) повинні відбуватись на власний розсуд батька і місцях та у спосіб що не суперечить нормам чинного законодавства України яке регулює питання захисту прав дітей та нормам моралі; зустрічі (побачення) повинні відбуватись без присутності матері в місцях для участі у родинних святах батька дитини та його близьких родичів (днях народжені іменинах, тощо...) та державних святкових днях і релігійних свят; з метою здійснення прав батька на участь у вихованні дитини і проведення спільного відпочинку і дозвілля батька із дитиною встановити (визначити) спільне проведення часу (дозвілля) і відпочинок та оздоровлення дитини і батька у зимовий період на протязі двох тижнів і у літній період на протязі двох тижнів із правом батька дитини самостійного вибору часу і способу та території (виїздом на море, гори, місця культурної та історичної спадщини, тощо..) проведення відпочинку оздоровлення дозвілля без участі матері дитини. Відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позов вимоги про встановлення способу участі батька у вихованні дитини, у якому зазначила, що заява про зміну предмета позову підлягає частковому задоволенню, оскільки з урахуванням найкращих інтересів дитини, враховуючи графік навчання та режим сну, а тому, вважає, що слід визначити порядок участі батька у спілкуванні з дочкою наступним чином: у начальний період зустрічі відбуваються кожну п`ятницю з 16:00 години до суботи 16:00 години; у період осінніх та весняних канікул побачення відбуваються кожного понеділка, середи і п`ятниці з 10:00 години до 21:00 години; у період літніх канікул: з 15 червня 10:00 години по 30 червня (включно) 21:00 години (15 днів); кожної п`ятниці з 10:00 години до 19:00 години суботи; у період зимових канікул з 08 січня 10:00 години по 12 січня (включно) 21:00 години (5 днів). Побачення відбуваються у відсутності матері; зобов`язати [PERSON] повідомляти матері дитини [PERSON] про місце перебування доньки [PERSON] , якщо побачення дітей з батьком відбуваються не за місцем його проживання; зобов`язати [PERSON] негайно повідомляти матері дитини [PERSON] про зміну стану здоров`я доньки [PERSON] ; зобов`язати [PERSON] бути присутнім та не залишати дитину без нагляду в нічний час, у період побачень, які відповідно до графіку передбачають можливість ночівлі доньки [PERSON] за місцем проживання або перебування батька; зобов`язати позивача [PERSON] перед початком кожного побачення особисто забирати доньку [PERSON] та після закінчення кожного побачення передавати дитину матері [PERSON] за місцем її постійного проживання. Відповідач не заперечує, що зустрічі повинні відбуватися на власний розсуд батька у місцях та у спосіб що не суперечить нормам чинного законодавства України, яке регулює питання захисту прав дітей та нормам моралі. Позивач [PERSON] подав до суду відповідь на відзив, у якому вказує, що відзивом фактично визнається право батька на зустрічі з дитиною і визнається право дитини на перебування без участі матері з батьком за його місцем проживання і залишення дитини з батьком на кілька днів поспіль. Проте, у відзиві у викладено ряд обмежень для батька, зокрема, у запропонованому відповідачкою варіанті час для батька обмежено в порівнянні із варіантом викладеним в позовних вимогах та встановлені зобов`язання не підлягають задоволенню. Відтак, враховуючи рівність прав батьків в участі у вихованні дитини право дитини на спілкування з батьком на рівних засадах, просить задоволити позовні вимоги у спосіб, визначений ним у заяві про зміну позовних вимог, а саме: у навчальний період кожну п`ятницю та суботу з 09.00 годин по 23.00 години та у випадку власного бажання дитини залишитись з батьком надати дозвіл (перебувати) з батьком за адресою його проживання по [ADDRESS] ; на період канікул кожну п`ятницю, суботу та неділю з 09.00 годин по 23.00 годин, та у випадку власного бажання дитини залишитись з батьком надати дозвіл ночувати (перебувати) з батьком за адресою його проживання по [ADDRESS] ; зустрічі (побачення) повинні відбуватись без присутності матері в культурно-розважального, навчального характеру призначених для повноцінного відпочинку та навчання дитини, а також за місцем проживання батька: зустрічі (побачення) повинні відбуватись на власний розсуд батька і місцях та у спосіб що не суперечить нормам чинного законодавства України яке регулює питання захисту прав дітей та нормам моралі; зустрічі (побачення) повинні відбуватись без присутності матері в місцях для участі у родинних святах батька дитини та його близьких родичів (днях народжені іменинах, тощо...) та державних святкових днях і релігійних свят; з метою здійснення прав батька на участь у вихованні дитини і проведення спільного відпочинку і дозвілля батька із дитиною встановити (визначити) спільне проведення часу (дозвілля) і відпочинок та оздоровлення дитини і батька у зимовий період на протязі двох тижнів і у літній період на протязі двох тижнів із правом батька дитини самостійного вибору часу і способу та території (виїздом на море, гори, місця культурної та історичної спадщини, тощо…) проведення відпочинку оздоровлення дозвілля без участі матері дитини. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Боднар О.В. подала до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначила, що запропонований відповідачкою [PERSON] порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] шляхом встановлення систематичних зустрічей відповідно до графіку побачень підлягає задоволення в повному обсязі, не порушує та не обмежує права батька на участь у вихованні доньки, відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини, оскільки при означенні порядку у спілкуванні з дитиною слід брати до уваги графік навчання дитини, режим сну, час для позашкільних заходів, режим відпочинку. Вказує, що спосіб участі у виховані дитини має відповідати якнайкращим інтересам дитини, та сприяти дотриманню звичних умов для дитини щодо організації, розпорядку повсякденного життя дитини і виховного процесу, а тому, в першу чергу слід враховувати інтереси дитини, а тому, просить позов задовольнити частково та визначити порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] шляхом встановлення систематичних зустрічей відповідно до графіку побачень, який зазначено [PERSON] у відзиві на змінені позовні вимоги [PERSON] 20 січня 2022 року судом закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті, про що постановлено ухвалу суду, занесену до протоколу судового засідання. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Парубій І.М. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Дячук С.І. у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та просили визначити спосіб участі батька у вихованні дочки [PERSON] у спосіб, зазначений відповідачкою [PERSON] у відзиві на позов. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - органу опіки та піклування в особі Великогаївської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - органу опіки та піклування в особі Білецької сільської ради Тернопільського району,Тернопільської області надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника, згідно якої підтримують наявне у матеріалах цивільної справи рішення Комісії з питань захисту прав дитини та рішення виконавчого комітету Білецької сільської ради. Судом установлено: Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з 09 січня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2017 року. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 13 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (актовий запис №1019). [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , про що складено актовий запис №1606 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2020 року, ухваленим у цивільній справі №607/12546/19 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітніх дітей; задоволено зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітніх дітей та визначено місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно Рішення №1 комісії з питань захисту прав дитини Білецької сільської ради від 30 листопада 2021 року «Про визначення днів та годин спілкування з малолітньою дитиною» комісія вирішила: встановити [PERSON] дні та години спілкування із малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , в такий спосіб: у навчальний період вихідні дні 1-3 тижня місяця та у випадку власного бажання дитини проводити час за місцем проживання батька в [ADDRESS] , за попередньою домовленістю з матір`ю дитини; на період канікул, з метою здійснення прав батька на участь у вихованні дитини, у випадку проведення спільного відпочинку і дозвілля батька із дитиною встановити (визначити) спільне проведення часу (дозвілля) і відпочинку на оздоровлення дитини і батька у зимовий період на протязі двох тижнів і у літній період на протязі двох тижнів із правом батька дитини самостійного вибору часу і способу та території (виїздом на море, гори, місця культурної та історичної спадщини, тощо) проведення відпочинку, оздоровлення чи дозвілля без участі матері, але за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та за згодою дитини. Рекомендувати [PERSON] належно виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її та матеріально забезпечувати; [PERSON] поважати права батька [PERSON] та не перешкоджати йому у спілкуванні з дитиною, оскільки за ним зберігається право на особисте його виховання та спілкування з нею. Рішенням Виконавчого комітету Білецької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області №222 від 03 грудня 2021 року Про затвердження рішення комісії «Про визначення днів та годин спілкування з малолітньою дитиною» затверджено рішення комісії з питань захисту прав дитини Білецької сільської ради №1 від 30 листопада 2021 року «Про визначення днів та годин спілкування з малолітньою дитиною». Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 2 Сімейного кодексу України врегульовано сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Відповідно до частини першої статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 Сімейного кодексу України). Статтею 157 Сімейного кодексу України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Європейський суд з прав людини в п. 47 та 50 рішення «Савіни проти України» від 18.12.2008 року, зазначає «Суд повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» (McMichael v. the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, № 307-B)…. Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу «Хазе проти Німеччини» (Haase v. Germany), № 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги). У відповідності до ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року). Згідно із частиною третьою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Нормами статті 19 Сімейного кодексу України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Отже, при розгляді справ щодо виховання дітей суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, приймаючи до уваги вік дитини, особливості її розвитку, виховання, необхідності дотримання розпорядку дня та відпочинку, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає за доцільне визначити наступний порядок участі батька [PERSON] у вихованні дитини - дочки [PERSON] , [INFO] : - у навчальний період щоп`ятниці та щосуботи з 09.00 год. до 22.00 год., із правом батька [PERSON] самостійного вибору способу, місця проведення відпочинку, оздоровлення чи дозвілля, без присутності матері, за бажанням дитини з правом залишитися на ночівлю у батька за адресою: [ADDRESS] , із зобов`язанням повідомляти [PERSON] ; - у період шкільних канікул щонеділі, щоп`ятниці та щосуботи з 09.00 год. до 22.00 год., із правом батька [PERSON] самостійного вибору способу, місця проведення відпочинку, оздоровлення чи дозвілля, без присутності матері, за бажанням дитини з правом залишитися на ночівлю у батька за адресою: [ADDRESS] , із зобов`язанням повідомляти [PERSON] , - на період канікул у зимовий період впродовж двох тижні та у літній період впродовж двох тижнів із правом батька [PERSON] самостійного вибору часу, способу, території проведення відпочинку, оздоровлення чи дозвілля без участі матері, за згодою дитини, із зобов`язанням повідомляти [PERSON] про час та територію проведення відпочинку, оздоровлення чи дозвілля. Відтак, суд вважає за необхідне відступити від графіку побачень, встановленого рішенням комісії з питань захисту прав дитини Білецької сільської ради №1 від 30 листопада 2021 року, яке затверджене рішенням Виконавчого комітету Білецької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області №222 від 03 грудня 2021 року. Задовольняючи позов частково, суд виходить із рівності права обох батьків щодо утримання, виховання та розвитку неповнолітньої дочки сторін. Такий порядок участі батька у вихованні дитини, на переконання суду, буде достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці родинних зв`язків. Разом із цим, суд наголошує на обов`язок відповідачки [PERSON] поважати права батька дитини [PERSON] та не чинити йому перешкод у спілкуванні із дочкою. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial