Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивачем подано дану позовну заяву в якій вона просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 03 серпня 1996 року Знам`янським міськвідділом РАГС Кіровоградської області, актовий запис №91. Вимоги обґрунтувні тим, що з відповідачем знаходяться у шлюбі, який зареєстровано 03 серпня 1996 року. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки поступово погіршились, спроби налагодили відносини ні до чого не привели. Вони з відповідачем разом не проживають на протязі останніх двох років, позивач проживає з іншим чоловіком. У зв`язку з небажанням відповідача знайти порозуміння у сімейних стосунках, через різні особистості у питанні сприйняття спільного сімейного життя вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивач та її представник адвокат Урсаленко О.М. у судове засідання не з`явились. Від останнього надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву в якій погодився на розірвання шлюбу, просив справу розглядати без його участі. Суд, вивчивши заяви сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, встановив, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 03 серпня 1996 року Знам`янським міськвідділом РАГС Кіровоградської області, актовий запис №91 (а.с.3). Спільних неповнолітніх дітей не мають, подружні відносини між ними припинені, примирення вони не бажають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.\~ Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Частиною 1 ст.141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». За подання даного позову до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню їй з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved