Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом 06.01.2022 року, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 03.07.2021 року в розмірі 85\~524,46 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог вказано, що 03.07.2018 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків, які діють відповідно до Тарифів обслуговування кредитних карток, з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва- ПАТ КБ Приватбанк) на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва АТ КБ «Приватбанк»). Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. Згідно з п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг Відповідач надав згоду, на те що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Позивача та дає право Позивачу в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Свої зобов`язання позивач виконав, однак відповідач покладені на нього обов`язки не виконує належним чином, у результаті чого станом на 25.11.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 85 524 грн. 46 коп., з яких: заборгованість за поточним тілом кредиту 63\~561,97 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту -17\~330,89 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 4631,60 грн. Ураховуючи викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором станом на 28.02.2021 року у розмірі 85\~524,46 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 28 лютого 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 28 лютого 2022 року відповідачу було наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Документи відповідачем отриано 05.04.2022. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п.1 ч.8\~ст.128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. 17\~Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~при розгляді справи, ч.1\~ст.\~6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людиниу справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain).\~Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч.8\~ст.\~178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З\~урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними доказами, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи.\~У встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, позивач - не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1\~ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 03 липня 2018 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та\~\~ [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. До кредитного договору Банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті:\~https://privatbank.ua/\~(а. с. 27-38). З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором №б/н від 03.07.2018 вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 25.11.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 85 524 грн. 46 коп., з яких: заборгованість за поточним тілом кредиту 63\~561,97 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту -17\~330,89 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 4631,60 грн. (а.с.11-16) Також, з наданого Банком розрахунку заборгованості видно, що при нарахуванні суми боргу за відсотками використовувалась процентна ставка 3,1 % (місячна), що дорівнює 37,2% річних (3,1х12=37,2), а також процента ставка за невиконання зобов`язань щодо повернення кредиту застосована 6,2 % (на місяць), що дорівнює 74,4% річних (6,2х12=74,4). Окрім того, з розрахунку заборгованості, також видно, що позичальник активно користувався наданими Банком кредитними коштами, а також активно здійснював погашення боргу, вносячи різні суми, зокрема: погашення суми заборгованості за тілом кредиту загалом становить 68\~814,16 грн., погашення заборгованості за простроченими відсотками 40\~667,77 (а.с. 11-16). З наданого до позову Паспорта споживчого кредиту, який особисто підписаний Відповідачем 03.07.2018 року (а.с.31-37) встановлено, що строк договору становить 240 місяців (п.3 Основні умови кредитування з урахування побажань споживача), процентна ставка: у пільговий період 0,00001% річних, поза межами пільгового періоду 49,92% річних для картки «platinum» та 63,12 % річних для картки «MC WorldElite»; 95,22% річних для картки Visa Infinite, 63, 71% річних для картки MC World BlackEdition. Суд перевіривши наданий письмовий доказ - паспорт споживчого кредиту, який особисто підписаний Відповідачем вважає його належним та допустимим доказом, з огляду на наступне. Перевіривши, наданий Позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, суд встановив, що він повністю відповідає умовам кредитування відображеним у Паспорті споживчого кредиту, викладених у п.4 процентна ставка за межами пільгового періоду, відсотків річних 37,2%, п.6 процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту -74,4 % (річних) (а.с.13-14). Окрім того, Банком на підтвердження заявлених позовних вимог до позовної заяви додано анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку; довідку про відкриття рахунку; довідка про встановлення кредитного ліміту; виписка по рахунку, які у сукупності з наданими доказами підтверджують укладення між сторонами кредитного договору. З довідки про видачу [PERSON] на підставі кредитного договору №б/н кредитних карток встановлено, що 02.07.2014 Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано картку № [NUMBER] , термін дії до 07/15 року (а.с. 28).Після чого картка неодноразово пере випускалася та 20.03.2020 року видано картку № [NUMBER] термін дії якої до 03/23. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування кредитної картки оформленої на ім`я [PERSON] 15.03.2019 року по картці № [NUMBER] встановлено кредитний ліміт у сумі 85\~000,00 грн., яка в подальшому 18.04.2019 року збільшено кредитний ліміт у сумі 200\~000 грн, аз 19.06.2020 року кредитний ліміт зменшено до 182\~550, 00 грн., 11.11.2021 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с.27) З виписки по карткам наданій позивачем вбачається, що Відповідач здійснював операції, у тому числі із ідентифікацією особи, яка поповнює рахунок, а також здійснював операції через Приват 24 тощо (а.с.17-26). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. \~Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України\~ публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). \~Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 \~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.\~ У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України \~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. \~Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. \~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. \~Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). На підставі наданих Позивачем доказів суд вважає встановленою наявність кредитних правовідносин між сторонами та наявність заборгованості у Відповідача перед Позивачем. Оскільки Відповідачем не спростовано розмір заборгованості за поточним тілом кредиту 63\~561,97 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту -17\~330,89 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 4631,60 грн. нараховані Банком у відповідності з узгодженими сторонами умовами кредитування, то така заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved