Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право власності на земельну ділянку площею 2,1397 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер - 5122080400:01:002:0977 та на земельну ділянку площею 1,0000 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер - 5122080400:01:002:0061. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - земельна ділянка площею 2,1397 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 854931, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 19 серпня 2005 року № 557/А - 2005, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.05.521.00130, кадастровий номер - 5122080400:01:002:0977; - земельна ділянка площею 1,0000 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 072533, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районої державної адміністрації від 15 квітня 2003 року № 284/А - 2003, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.04.521.00003, кадастровий номер - 5122080400:01:002:0061. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.12.2007 року, виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 18.12.2007 року посвідченого секретарем Багятянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 487, [PERSON] належну йому земельну ділянку площею 2,14 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 854931 та земельну ділянку площею 1,00 га передану для ведення особистого селянського господарств на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 072533, а також житловий будинок з надвірними спорудами розташований в [ADDRESS] , заповів [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.09.2014 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України до осіб які мають право на обов`язкову частку відноситься його мати [PERSON] , оскільки на час смерті спадкодавця [PERSON] була непрацездатна. Разом з тим, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.05.2008 року, виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою віл 05.06.2008 року за № 513, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved