Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

[PERSON] у серпні 2021 року звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 23 квітня 2016 року уклав шлюб з відповідачкою, який було зареєстровано в Красногвардійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області. Від подружнього життя мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Як зазначено у позовній заяві, протягом останніх декількох років у подружжя змінилися відносини, що виключило можливість проживання однією сім`єю, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час позивач та відповідач живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На час подання позовної заяви [PERSON] до [PERSON] проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач зазначає, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе, тому просить розірвати шлюб із [PERSON] . Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2021 року позовну заяву передано на розгляд до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Лукінової К.С. від 06 жовтня 2021 року провадження по справі відкрито. На підставі Акту Вищої ради правосуддя від 24 листопада 2020 року відрядження судді Лукінової К.С. було закінчено. Протоколом автоматизованого розподілу від 21 січня 2022 року справу передано у провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2022 року вищевказану цивільну справу прийнято до свого провадження та позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Заявою від 01 квітня 2022 року усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2022 року вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином. Через загальну канцелярію суду було надано заяву, у якій прохає розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином. Через загальну канцелярію суду було надано заяву, у якій прохає розглянути справу без її участі та зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З матеріалів справи встановлено, що сторони 23 квітня 2016 року уклали шлюб у Красногвардійському районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується актовим записом № 313. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначено позивачем та визнається відповідачем, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем, ведення ними спільного господарства та проживання, припинені. Причиною цього стали різні погляди на шлюб, погіршення стосунків, втрата почуття любові та поваги, внаслідок чого, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими та суперечить її та його інтересам. Враховуючи викладене, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Оскільки, як встановлено судом, примирення між сторонами не можливе, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачу понесений ним судовий збір у розмірі 908 гривень 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved