Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

24.02.2022 року [PERSON] через свого представника - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до комунальної 5-стоматологічної поліклініки (код ЄДРПОУ 01984330), м. Львова про стягнення невиплаченої заробітної плати з 01 травня 2020 року по 31 березня 2021 року в сумі 174 957,56 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначив про те, що позивач [PERSON] працює у Комунальній 5-їй стоматологічній поліклініці м. Львова на посаді заступника головного лікаря з медичної частини. Загальний медичний стаж сягає 33 роки, у тому числі на посаді заступника головного лікаря з медичної частини Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м.Львова з 04.05.1999 р. (21 рік), що дає йому право на 30% надбавку до посадового окладу, відповідно до Колективного договору, зареєстрованого в Департаменті економічної політики Львівської міської ради за № 232 від 22.11.2016 року та Постанови КМУ №1418 від 29 грудня 2009 року «Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров`я» Починаючи з 01 травня 2020 року по 31 березня 2021 року йому не виплачувалась заробітна плата, незважаючи на те, що він сумлінно виконує свої посадові обов`язки. Представник позивача зазначив, що заборгованість з виплати заробітної плати за період з березня 2020 року по березень 2021 року складає 174 957,56 грн (сто сімдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім гривень 56 копійок). Крім того, позивач не має доступу до документів фінансово-господарської діяльності поліклініки, бухгалтерського обліку та не може надати інших документів. Штатний розпис поліклініки за період 2018-2021 р. відсутній, тому розмір посадового окладу, щомісячні нарахування за медичний стаж, надбавка за роботу у небезпечних умовах (ковідні), виплата допомоги на оздоровлення, доплата за чергування, надання допомоги на оздоровлення, нарахування відпускних йому невідомі. Штатний розпис станом на жовтень 2016 року при мінімальній заробітній платі - 1450 грн. У зв`язку з невиплатою відповідачем заробітної плати представник позивача [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова, ЄДРПОУ 01984330, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 39, на його користь невиплачену заробітну плату за період з 01 березня 2020 року по 31 березня 2021 року в сумі 174 957,56 грн (сто сімдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім гривень 56 копійок) станом на 31 березня 2021 року. Ухвалою судді від 01 березня 2022 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з"явився, його представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує Представник відповідача Комунальної 5-тої стоматологічної поліклініки м. Львова в судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав, причин неявки не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у відсутності відповідачів, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач копію позовної заяви з додатками і копію ухвали про відкриття провадження отримав 09.03.2022 р., що підтверджується повідомленням про отримання рекомендованої кореспонденції. У встановлений строк відзиву на позов не подав, явку представника у судове засідання не забезпечив. Враховуючи наведене, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З"ясувавши дійсні обставини справи, права та обов"язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Комунальною 5-ою стоматологічною поліклінікою м. Львова на посаді заступника головного лікаря з медичної частини, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 3-5 ). За період з 01 березня 2020 року по 31 березня 2021 року заробітна плата позивачу, як працівнику Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась, хоча він за весь цей період виконував обов`язки заступника головного лікаря з медичної частини. Відповідно до діючого законодавства та Колективного договору із врахуванням штатного розпису станом на жовтень 2016 року - 1450 грн., заборгованість відповідача перед позивачем за вказаний період становить 174 957,56 грн (сто сімдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім гривень 56 копійок) станом на 31 березня 2021 року. Згідно ст. 2 КЗпП України, право громадян на працю - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Відповідно до ч. 4 ст. 7 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом. Частинами 1, 7 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. У нормі ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття заробітна плата. Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. У відповідності до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 95 КЗпП України, мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 40 Бюджетного кодексу України, розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період визначається Законом про Державний бюджет України. Так, згідно трудової книжки, копія якої долучена до матеріалів справи, позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Комунальною 5-ою стоматологічною поліклінікою м. Львова на посаді заступника головного лікаря з медичної частини. За період з 01 березня 2020 року по 31 березня 2021 року заробітна плата позивачу, як працівнику Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась, хоча він за весь цей період виконував обов`язки заступника головного лікаря з медичної частини. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивач дійсно перебуває у трудових відносинах із відповідачем та з 01 березня 2020 р. по 31 березня 2021 р. не отримував заробітну плату, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. На підставі ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved