Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-01 00:00:00

17 лютого 2022 року позивачка подала до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась. Про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому законом порядку. Подала до суду заяву, у якій заявила клопотання про залишення без розгляду позову в частині вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Також вказала, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримує у повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - « [PERSON] ». Також заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу з позивачкою визнає повністю. Щодо позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання дітей повідомив, що він з позивачкою вирішили цей спір у позасудовому порядку. Також заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. При вирішенні клопотання позивачки про залишення без розгляду позову у частині вимог про стягнення аліментів заяви суд керується такими правовими нормами: Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. З огляду на те, що заява подана позивачкою до початку розгляду справи по суті, позов в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає залишенню без розгляду. З досліджених у справі доказів встановлені такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають: З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 листопада 2011 року відділом ДРАЦС Ульяновського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 52. В силу різності характерів, відсутності взаєморозуміння і поваги в сім`ї виникають конфлікти та сварки, внаслідок чого шлюб носить формальний характер. Цю обставину судом на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України визнано звільненою від доказування як визнану сторонами. Суд дійшов висновку, що до визначених судом правовідносин в частині вимоги про розірвання шлюбу підлягають застосуванню такі правові норми: Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З досліджених судом обставин справи судом встановлено законні підстави для задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved