Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації).. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що 15.09.2017р. між приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту FO-00019472, предметом якого є страхування транспортного засобу Mitsubishi Outlander д.н.з. [NUMBER] . 02.06.2018р. відбулася дорожньо-транспортна пригода по вул. Наукова, 94 у м. Львові за участю транспортного засобу Mitsubishi Outlander д.н.з. [NUMBER] . та транспортного засобу BMW н.з. [NUMBER] водієм якого є відповідач [PERSON] . Постановою Франківського районного суду м. Львова від 18.10.2018 року у справі №465/3805/18 відповідачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті зазначеної ДТП пошкоджено транспортний засіб Mitsubishi Outlander д.н.з. [NUMBER] . Враховуючи наявність договору страхування, власник/страхувальник пошкодженого автомобіля Mitsubishi Outlander, д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про настання події ДТП та виплатою страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Mitsubishi Outlander д.н.з.\~ [NUMBER] проведено його огляд, про що складено акт огляду та отримано рахунок на оплату №44 від СТО, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого Mitsubishi Outlander д.н.з.\~ [NUMBER] складає 73 304,00 грн. У зв`язку із зазначеним, позивачем, на підставі зібраних документів та заяви на виплату страхового відшкодування власника складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №18173Р/17/2018, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 36 425,25 грн., з якої 3084,75 грн. зараховано до суми несплачених страхових платежів страхувальника, а 33 340,50 грн. було виплачено, що підтверджується платіжним дорученням №84874, відтак загалом фактичні витрати позивача склали у розмірі 36 425,25 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 06.09.2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду. В чергове судове засідання учасники судового процесу не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоч належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. В позовній заяві позивач просить розглядати справу за відсутності представника за наявними у справі доказами. Суд, з урахуванням фактичних обставин, строків розгляду справи, вважає за можливе провести розгляд справи без участі учасників судового процесу. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). \~ \~ \~ \~ У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 18.10.2018р. в справі №465/3805/18 провадження у справі відносно [PERSON] у\~вчиненні адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.124\~КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. Разом з тим, постановою встановлено, що 02.06.2018 року о 22:40 год. по вул.Наукова, 94 у м.Львові, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «BMW 330», д.н.з. [NUMBER] , проявила неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не реагувала на її зміни, під час зміни напрямку руху не переконалась, що це буде безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у темну пору доби в умовах недостатньої видимості не вибрала безпечної швидкості руху, під час виникнення небезпеки яку об`єктивно була спроможна виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду, внаслідок чого здійснила зіткнення із автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. [NUMBER] , завдавши йому технічних пошкоджень, а [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали легкі тілесні ушкодження, чим порушила п.1.5, 2.3б,д, 10.1, 12.1, 12.2, 12.3 ПДР України. Відтак, в діях [PERSON] наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вина її доведена зібраними по справі матеріалами. Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України,\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості відповідачки у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02.06.2018р., є встановленим та не підлягає доказуванню. Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 від 15.09.2017р., пошкоджений транспортний засіб Mitsubishi Outlander д.н.з. [NUMBER] , власником якого є гр. [PERSON] , застрахований в приватному акціонерному товаристві "Страхова група "ТАС". 02.06.2018р., у відповідності до договору добровільного страхування, [PERSON] звернулася до приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" із заявою про настання події. 07.06.2018р. між [PERSON] та представником приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" складено акт огляду транспортного засобу Mitsubishi Outlander д.н.з. [NUMBER] , в якому зафіксовано характер пошкоджень. Згідно рахунку на оплату №44 від 26 червня 2018р., вартість ремонту транспортного засобу Mitsubishi Outlander д.н.з. [NUMBER] становить 73 304 (сімдесят три тисячі триста чотири) гривень 00 коп. Відповідно до страхового акту №18173Р/17/2018 від 05.07.2018р. розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить 36425 (тридцять шість тисяч чотириста двадцять п"ять) гривень 25 коп., які складаються з суми несплачених страховних внесків в розмірі 3084 (три тисячі вісімдесят чотири) гривень 75 коп. та суми, що належить до виплати в розмірі 33 340 (тридцять три тисячі триста сорок) гривень 50 коп. Згідно платіжного доручення №84874 від 09 липня 2018 року, на підставі договору добровільного страхування та рахунку на оплату, сплачено страхове відшкодування в розмірі 33340 (тридцять три тисячі триста сорок) гривень 50 коп. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом ч. 2\~ст. 1187 ЦК України,\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ч. 1ст. 25 Закону України «Про страхування`здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. \~ \~Для спростування доводів позову відповідачка не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, жодних належних і допустимих доказів, визначених законом, суду не надала. За ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 2\~Постанови пленуму\~Верховного\~суду\~України №\~14\~від\~18\~грудня\~2009\~року «Про судове рішення у цивільній справі»\~встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~може бути\~визначено тільки\~у світлі\~конкретних обставин\~справи (рішення\~ЄСПЛ від\~18\~липня 2006\~року №\~63566/00\~«Проніна проти\~України (Pronina\~v.\~Ukraine)»,\~§ 23). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved