Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

З позовом про визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування житлом, а саме будинком [ADDRESS] , до суду звернулась [PERSON] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 03.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження В матеріалах справи міститься заява позивача [PERSON] про можливість розгляду справи за її відсутністю, в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті Київського районного суду м.Одеси. \~У визначені строки, відзиву на позовну заяву, відповідачами подано не було. Частиною восьмою\~статті 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2\~ст. 191 ЦПК України. \~\~\~Згідно з ч. 2\~ст. 281 ЦПК України\~розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає \~\~задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі- продажу житлового будинку від 28.09.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2481, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кіріченко І.Є., [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , про що також свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( індексний номер 277074832 від 28.09.2021 р.) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2466639051100 ( а.с. 9). В даному будинку зареєстровані [PERSON] , [INFO] , колишній власник будинку та її члени сім`ї- [PERSON] , [INFO] дочка та [PERSON] , [INFO] , які після укладення договору купівлі- продажу, отримали грошові кошти за нерухоме майно, згідно умов договору купівлі- продажу, покинули будинок, з цього часу відповідачі у будинку не проживають, особистих речей у будинку не мають, однак не знялися з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] . Реєстрація відповідачів за зазначеною адресою чинить перешкоди позивачу у здійсненні нею її права власності гарантоване Конституцією України. Позивач не в змозі реалізувати своє право власності в повному обсязі. Факт реєстрації відповідачів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , підтверджується відомостями наданим Департаментом адміністративних послуг Одеської міської ради П1-260222-ю/л від 05.10.2021 року, а також листами відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 01.12.2021 року. Факт реєстрації відповідачів перешкоджає власнику нерухомого майна у розпорядженні своєю власністю. Згідно з\~положенням \~статті 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (Частина 1); на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна ( частина 2) . Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, що передбачено, положенням ч.1 ст. 319 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.\~ Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.\~\~\~ Положення статті 405 ЦК України регламентує права членів сім`ї власника житла на користування цим житлом, та наголошує на те, що члени сім`ї\~власника житла,\~які проживають\~разом з\~ним,\~мають право\~на користування\~цим житлом\~відповідно до\~закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником ( ч.1) ; член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. ( ч.2). Тобто право членів сім`ї власника будинку ( квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членам сім`ї якого вони є; і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів сім`ї. Даного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05.11.2014 року у справі № 6-158цс14. А відповідно до ст. 263 ЦПК України, суд при виборі і застосуванні норми права до встановлених правовідносин, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.\~\~\~\~ \~\~\~Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку набув право власності на зазначене вище нерухоме майно на підставі відповідних правочинів. \~ Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі на разі дійсно зареєстровані у будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві власності. Таким чином, факт реєстрації відповідачів у зазначеному будинку сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved