Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

13 грудня 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 16057,83 грн та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно договору № б/н від 07 липня 2006 року відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 27.10.2020 року заборгованість за кредитним договором склала 16057,83 грн, з якої 12175,20 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3882,63 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2021 року у справі № 185/8871/20 позов Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитом від 07 липня 2006 року у розмірі 12317 (дванадцять тисяч триста сімнадцять) грн 08 коп., з якої заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 12175,20 грн, заборгованість за процентами в розмірі 141,88 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати на судовий збір у розмірі 1612 (одна тисяча шістсот дванадцять) грн 33 коп. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року у справі № 185/8871/20 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі. Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2021 року у справі № 185/8871/20 скасовано та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 24 січня 2022 року клопотання відповідача про витребування доказів у даній цивільній справі задоволено. Зобов`язано акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк надати суду не пізніше п`яти днів з дати отримання копії ухвали суду: виписку банку по рахунку відповідача за весь період користування відповідачем коштами банку із обов`язковим зазначенням окремо: суми витрачених самостійно відповідачем коштів за кредитним договором без урахування відсотків, пені, комісії, штрафів та інших списань не за ініціативою відповідача, а також суми внесених відповідачем до банку грошових коштів за кредитним договором. 01 лютого 2022 року на адресу суду надійшли витребувані документи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи. Представник відповідача, відповідач у судове засідання 03.05.2022 року не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявку до суду не повідомили. В судовому засіданні 14.02.2022 року представник відповідача, відповідач просили відмовити в задоволенні позову. Пояснили суду, що відповідач не ознайомлювався з будь-якими іншими умовами окрім тих, що зазначені в анкеті-заяві, Банк неправомірно зараховував частину повернутих відповідачем коштів наданих в якості відсотків та пені не зменшуючи таким чином суму, що була надана банком і підлягає поверненню. Також, Банк неправомірно підмінює поняття та включає у «тіло кредиту» розмір відсотків та пені. Такі дії призводять до порушення прав відповідача, оскільки суму, надана йому фактично банком суттєво відрізняється від суми на яку Банк посилається як на «тіло кредиту». Відповідач повністю погасив борг за кредитом. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07 липня 2006 року відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з\~метою отримання банківських послуг, а саме грошових коштів, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, базова процентна ставка узгоджена 36 % на рік з розрахунку 360 днів у році. З вищевказаної анкети-заяви вбачається, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. До кредитного договору банк додав Умови та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Як вбачається із пункту 3.2 Умов надання банківських послуг клієнт надає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку у будь-який час змінювати (зменшувати, збільшувати чи анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до пункту 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. За змістом 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договору. Згідно пункту 6.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язався на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту на овердрафту), оплати винагороди банку. Із наданого\~позивачем розрахунку\~заборгованості до\~позову вбачається,\~що станом\~на 27.10.2020\~року заборгованість за кредитним договором склала 16057,83 грн, з якої 12175,20 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3882,63 грн заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним\~(стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк») Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, вказана базова процентна ставка в розмірі 36 % на рік на залишок заборгованості, однак відсутні й умови, порядок і підстави зміни процентної ставки. Банк, пред`являючи вимоги про\~погашення кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник) стягнути складові його повної вартості, зокрема, проценти, які з 01.04.2015 року нараховані по збільшеній ставці. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі, їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: www.privatbank.ua,\~як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті: www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання) та інші умови. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей\~витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України\~від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді справи. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин ( 07 липня 2006 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (13 грудня 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. При цьому згідно з частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані\~ПАТ КБ «ПриватБанк» Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку\~з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил,\~чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотрималося вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Враховуючи вищенаведене, слід дійти висновку, що належними доказами у справі обґрунтовується лише фактичне використання відповідачем кредитних коштів. З витягу по руху коштів по розрахунковому рахунку відповідача, вбачається, що відповідач використовував кредитні кошти. При цьому, суд приходить до висновку, що сума заборгованості за простроченим кредитом включає в себе як суми заборгованості за тілом кредиту, так заборгованість за відсотками, пеню, які нараховані Банком виходячи з Умов та правил надання банківських послуг. У відповідності до наданого позивачем розрахунку від 27.01.2022 року розмір заборгованості за тілом кредиту складає 16\~057,83 грн., анкета-заява не містить умови про фінансування за рахунок кредитних коштів (зарахування до тіла кредиту) заборгованості за процентами у збільшеній процентній ставці, пенею. При оплаті Позичальником заборгованості за кредитом Банк враховував внесені кошти для оплати кредиту, в тому числі для оплати відсотків у збільшеній процентній ставці, пені, які не узгоджені сторонами. Як вбачається з розрахунку заборгованості від 27.01.2022 року за наданим кредитом суми грошових коштів, які відповідач перераховував Банку для погашення заборгованості за кредитом, Банк використовував для погашення нарахованої відсотків у збільшеній процентній ставці, пені, оплата яких між сторонами узгоджена не була, як вже було зазначено вище. Як вбачається з виписки за договором № б/н за період 01.01.1999-26.01.2022 станом на 27.01.2022 року Банком вказано, що борг відповідача складає 16\~057,83 грн. Досліджуючи вказану виписку за період з 06.04.2015 до 01.10.2020, суд приходить до висновку, що відповідачем було використано кредитних коштів банку на загальну суму 50978,09 грн. з розрахунку: станом на 31.03.2015 року заборгованість по картці 1894,94+24,48 грн. - 06.04.2015 року, 236,61 грн. 11.04.2015 року, 25,29 грн. 16.04.2015 року, 55,85 грн. 16.05.2015 року, 834,08+107 грн. 28.05.2015 грн., 20,33 грн. - 25.06.2015 року, 799,46 грн. 27.06.2015 року, 26,36 грн. 16.07.2015 року, 670,53 грн. 25.07.2015 року, 21,80 грн. 30.07.2015 року, 74,25 грн. 04.08.2015 року, 20,13 грн. 18.08.2015 грн., 21,25 грн. 03.09.2015 року, 22,69 грн. 16.09.2015 року, 22,69 грн. 20.10.2015 року, 165,18 грн. 24.10.2015 року, 57,77+40,21+34,35 грн. 30.10.2015 року, 2094,56 грн. 04.11.2015 року, 48,99 грн. 16.11.2015 року, 4,48 грн. 25.12.2015 року, 30,60+137,25 грн. 31.12.2015 року, 107 грн. 03.01.2016 року, 192,37+87,75 грн. 04.01.2016 року, 29,64 грн. 25.01.2016 року, 424 грн. 27.01.2016 року, 69,15 грн. - 28.01.2016 року, 52,45 грн. - 29.01.2016 року, 107+194,59+64,19 грн. - 30.01.2016 року, 47,95 грн. 01.02.2016 року, 106,84 грн. 02.02.2016 року, 95,30 грн. 04.02.2016 року, 162,66 грн. 14.02.2016 року, 212 грн. 17.02.2016 року, 191,19 грн. 20.02.2016 року, 22,35 грн. 25.02.2016 року, 212 грн. 29.02.2016 року, 29,64 грн. 19.03.2016 року, 162 грн. 18.04.2016 року, 35,50 грн. 19.04.2016 року, 24,85+47,80 грн. 20.04.2016 року, 424 грн. 28.04.2016 року, 107+33,49+19,30 грн. 30.04.2016 року, 93,20 грн. 01.05.2016 року, 122,01 грн. 02.05.2016 року, 36,40 грн. 05.05.2016 року, 125,84 грн. 06.05.2016 року, 212 грн. 08.05.2016 року, 212 грн. 10.05.2016 року, 105,65 грн. 14.05.2016 року, 89,49 грн. 16.05.2016 року, 375 грн. 21.05.2016 року, 116,25+155,66+45,85 грн. 28.05.2016 року, 90,10 грн. 03.06.2016 року, 178,53+32,20 грн. 04.06.2016 року, 107 грн. 05.06.2016 року, 56,65 грн. 06.06.2016 року, 89,49 грн. 16.06.2016 року, 10400 грн. 18.06.2016 року, 49,02 грн. 16.07.2016 року, 1175,39 грн. - 25.07.2016 року, 2058,20 грн. 11.08.2016 року, 647+219,55 грн. 14.08.2016 року, 424 грн. 17.08.2016 року, 72,86 грн. 20.08.2016 року, 1219,19 грн. 25.08.2016 року, 88,56 грн. 04.09.2016 року, 39,90 грн. 16.09.2016 року, 1219,19 грн. 25.09.2016 року, 20 грн. 13.10.2016 року, 53,55 грн. 16.10.2016 року, 1219,19 грн. 25.10.2016 року, 75,85 грн. - 29.10.2016 року, 107 грн. - 04.11.2016 року, 42+123,80 грн. - 05.11.2016 року, 46,95 грн. - 06.11.2016 року, 122,33 грн. 15.11.2016 грн, 64,26 грн. 16.11.2016 року, 15,50+107+110,15 грн. - 18.11.2016 року, 212 грн. 19.11.2016 року, 75,60 грн. 19.11.2016 року, 212 грн. 22.11.2016 року, 1219,19 грн. 25.11.2016 року, 1047 грн. 30.11.2016 року, 12,43 грн. 16.12.2016 року, 1099 грн. - 20.12.2016 року, 1219,19 грн. 25.12.2016 року, 298,66 грн. 25.12.2016 року, 84,75 грн. 16.01.2017 року, 198,86 грн. 16.01.2017 року, 69,78+33,35+15,80+13,55 грн. 19.01.2016 року, 16,80 грн. 20.01.2017 року, 1219,19 грн. 25.01.2017 року, 1182,53 грн. 30.01.2017 року, 19,05 грн. 01.02.2017 року, 137,25 грн. 14.02.2017 року, 52,12+16 грн. 16.02.2017 року, 33,95+69,78+87,73 грн. 18.02.2017 року, 25,75 грн. 19.02.2017 року, 140,60 грн. 21.02.2017 року, 10 грн. 22.02.2017 року, 1219,19 грн. 25.02.2017 року, 478,98 грн. 28.02.2017 року, 52,12 грн. - 16.03.2017 року, 1219,19 грн. - 25.03.2017 року, 133,83+58,88 грн. 05.04.2017 року, 128,55+171,03 грн. 16.04.2017 року, 1219,19 грн. 25.04.2017 року, 101,85+49,75+26+109,75 грн. 28.04.2017 року, 56,50+18+32+50+23+31+31 грн. 02.05.2017 року, 44+66,56 грн. 03.05.2017 року, 95,04 грн. - 24.05.2017 року, 1219,19 грн. 25.05.2017 року, 1219,22 грн. - 25.06.2017 року, 1,08 грн. 24.11.2017 року, 27,80 грн. 16.01.2018 року, 18,46 грн. 16.04.2018 року, 85,62 грн. 16.05.2018 року, 318 грн. 30.05.2018 року, 57 грн. 03.06.2018 року, 65,60+135,80+97 грн. 04.07.2018 року, 72,50+54,70 грн. 13.07.2018 року, 57 грн. 15.07.2018 року, 17,80 грн. 18.07.2018 року, 8,10 грн. 19.07.2018 року, 149,90 грн. 01.08.2018 року, 8,90 грн. 02.08.2018 року, 16,90 грн. 02.09.2018 року, 18,50+13+12 грн. 04.09.2018 року, 7 грн. 16.09.2018 року, 18,90 грн. 16.10.2018 року, 26 грн. 07.11.2018 року, 84 грн. 09.11.2018 року, 47 грн. 12.11.2018 року, 33,90 грн. 13.11.2018 року, 37 грн. 14.11.2018 року, 75,70+43,40 грн. 18.11.2018 року, 108,90 грн. 16.03.2019 року, 212 грн. 01.05.2019 року. Відповідачем з метою погашення заборгованості було внесено на картковий рахунок суму в розмірі: 63045,95 грн. з розрахунку 190 грн. - 30.04.2015 року, 100 грн. - 09.05.2015 року, 800 грн. 27.06.2015 року, 700 грн. - 25.07.2015 року, 195 грн. 06.08.2015 року, 1000 грн. 01.10.2015 року, 1200 грн. 07.10.2015 року, 1400 грн. 19.10.2015 року, 500 грн. 07.11.2015 року, 1000 грн. 06.01.2016 року, 500 грн. 06.02.2016 року, 200 грн. 22.03.2016 року, 200 грн. 01.04.2016 року, 600 грн. 08.04.2016 року, 200 грн. 19.04.2016 року, 1000 грн. 06.05.2016 року, 4500 грн. 11.06.2016 року, 10435,95 грн. 25.06.2016 року, 1200 грн. 09.07.2016 року, 500 грн.+700 грн. 08.08.2016 року, 1600 грн. 07.09.2016 року, 1250 грн. 10.10.2016 року, 440 грн. 08.11.2016 року, 800 грн. 23.11.2016 року, 450 грн. 30.11.2016 року, 495 грн. 24.12.2016 року, 1000 грн. 21.01.2017 року, 500 грн. 08.02.2017 року, 200 грн. -12.02.2017 року, 200 грн. 09.03.2017 року, 500 грн. 16.03.2017 року, 550 грн. 25.04.2017 року, 1200 грн. 23.05.2017 року, 1000 грн. 07.07.2017 року, 1500 грн. 10.08.2017 року, 1500 грн. 23.09.2017 року, 800 грн.+200 грн. 24.10.2017 року, 850 грн. 23.11.2017 року, 740 грн. 24.12.2017 року, 900 грн. 05.01.2018 року, 800 грн. 26.02.2018 року, 800 грн. 25.03.2018 року, 650 грн.+50 грн. - 25.04.2018 року, 1400 грн. 23.06.2018 року, 700 грн. 25.07.2018 року, 800 грн. 25.08.2018 року, 1000 грн. 09.10.2018 року, 500 грн. 25.10.2018 року, 700 грн. 08.12.2018 року, 1500 грн. 30.01.2019 року, 750 грн. 26.02.2019 року, 750 грн. 23.03.2019 року, 750 грн. 25.04.2019 року, 800 грн. 25.05.2019 року, 1500 грн. 10.07.2019 року, 700 грн. 06.09.2019 року, 1200 грн. 23.10.2019 року, 1100 грн. 06.12.2019 року, 3700 грн. 21.03.2020 року. Таким чином, з витягу по руху коштів по розрахунковому рахунку відповідача судом встановлено, що у відповідача переплата за тілом кредиту. Розмір процентної ставки за користування кредитом у розмірі 36% річних між сторонами погоджено, про що свідчить підписана відповідачем анкета-заява. Однак, заява позичальника не містить умов сплати процентів за несвоєчасне виконання зобов`язань у підвищеному розмірі. Із розрахунку заборгованості, наданої банком, вбачається, що проценти на поточну заборгованість нараховані, за період до 01.04.2015 року нараховані у розмірі не більше 36% річних, що обумовлено договором між сторонами. З 01.04.2015 року процентна ставка зросла до 43,20% , 86,40 %, що є більше від обумовленої договором процентної ставки. Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України,в редакції чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно частини 3 цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Між тим, матеріали справи не містять навіть посилання на тип процентної ставки, застосованої Банком, позивачем не надано доказів узгодження сторонами змінюваної процентної ставки, порядку та періодичності її зміни, порядку розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу, інших вимог, передбачених законом для застосування змінюваної процентної ставки. Банк не надав суду жодного належного доказу узгодження сторонами процентної ставки на рівні 43,20% , 86,40 % річних та підстав її підвищення, також не надано жодного доказу сповіщення відповідача про збільшення процентної ставки, що є прямим порушенням вимог ст.1056-1 ЦК України. Зміна розміру фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку позивачем з 01.04.2015 року - у 43,20% , 86,40 % на прострочену заборгованість є нікчемною, оскільки докази того, що збільшення розміру процентної ставки погоджено із відповідачем відсутні. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про безпідставність дій банку з приводу нарахування відповідачу збільшеної відсоткової ставки, неузгодженої належним чином. Таким чином, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів, нарахованих за підвищеною процентною ставкою. З матеріалів справи судом встановлено, що за період з 06.04.2015 до 01.10.2020, період після неправомірного підвищення процентної ставки за кредитом, відповідачем було використано кредитних коштів банку на загальну суму 50978,09 грн, при цьому відповідачем з метою погашення заборгованості було внесено на картковий рахунок суму в розмірі 63045,95 грн (63045,95 грн - 50978,09 грн = 12067,86 грн (різниця переплата), а борг відповідача перед Банком до 06.04.2015 склав 1894,94 грн, що свідчить про відсутність заборгованості відповідача перед Банком за тілом кредиту та процентами, які були нараховані за узгодженою сторонами процентною ставкою до квітня 2015 року. Суд звертає увагу, що з розрахунку суми позову, наданого позивачем, неможливо встановити щомісячно розмір заборгованості за кредитом за період з 01.04.2015 року по 27.10.2020 року, що виключає можливість розрахунку заборгованості за процентами за вказаний період виходячи з узгодженої процентної ставки. Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє в задоволенні позову. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed