Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила розірвати укладений 12 вересня 2009 року шлюб із [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 93, посилаючись на те, що від спільного проживання в шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , а сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутності взаєморозуміння, внаслідок чого що між ними постійно виникали сварки та побутові конфлікти, у зв`язку з чим вони припинили сімейні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим і суперечитиме їхнім інтересам. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивачка у судове засідання не з`явилася, яка письмово у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач також у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності та визнання позовних вимог [PERSON] . Відзиву на позов відповідачем не подано. \~ \~ \~ \~За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2009 року (а.с. 6). Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 7), а [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 5). Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини через різні погляди на життя та відсутності взаєморозуміння, які проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирятися не бажають суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.\~3\~ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так як відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а позивачка просить стягнути з нього судовий збір, тому суд вважає необхідним повернути останній з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме 496,20 грн від 992,40 грн, який був сплачений [PERSON] 24.01.2022 року в АТ «Ощадбанк» ТВБВ № 10024/235 по квитанції № 250, при цьому суму судового збору у розмірі 496,20 грн необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved