Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

У вересні 2021 року ТОВ «Київські енергетичні послуги» (надалі - позивач) звернулося з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач, споживач) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку постачає ТОВ «Київські енергетичні послуги». У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по оплаті послуг за спожиту за період з 01.01.2019 по 31.07.2021 електричну енергію, станом на 01 серпня 2021 заборгованість по оплаті послуг за спожиту електричну енергію складає 18 552,65 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача в примусовому порядку, а також сплачений судовий збір. Ухвалою судді від 25 жовтня 2021 р. у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, копії якої направлені учасникам справи. У позовній заяві представник позивача просив суд про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без участі представника позивача. Повідомленням суду від 03 листопада 2021 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 25 жовтня 2021 р. та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу відповідача. Згідно відміток поштових відділень вказані документи 22.12.2021 отримані відповідачем [PERSON] . Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг електричної енергії, які постачає ТОВ «Київські енергетичні послуги». Згідно ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 №429, ТОВ «Київські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. Відповідно до п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» ТОВ «Київські енергетичні послуги», яке створене в результаті здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, упродовж двох років з дня отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальної послуги на території м. Києва, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі». У зв`язку з реформою ринку електричної енергії та у відповідності до Закону України «Про ринок електричної енергії» розрахунки за спожиту електроенергію, починаючи з 01.01.2019, проводяться з компанією-постачальником - ТОВ «Київські енергетичні послуги». Відповідно до п. 7 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. ТОВ «Київські енергетичні послуги» відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № [NUMBER] на підставі пред`явлення [PERSON] документів щодо права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до п. 13 розділу 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії». Станом на 01.08.2021 у відповідача утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 18 552, 65 грн. Оскільки відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання внаслідок чого, згідно розрахунків позивача у [PERSON] станом на 01 серпня 2021 р. існує заборгованість по оплаті послуг за спожиту в період з 01.01.2019 по 31.07.2021 електричну енергію, що складає: 18 552,65 грн. Відповідно до п. 4.19 Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції). Згідно п. 4.12 вказаних Правил плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України та Законом України «Про електроенергетику», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, чинних з 11.06.2018 (надалі - Правила) і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04.05.2006 р. Виходячи з положень ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, наявність відносин між сторонами, а отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги електропостачання, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, відповідно до зазначених правових норм споживачі зобов`язані оплатити надані послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ураховуючи те, що відповідач не в повному обсязі оплачує послуги електричну енергію, за ним станом на 01 серпня 2021 р. обраховується заборгованість, що складає: 18 552,65 грн. за спожиту електричну енергію. Таким чином, стороною позивача доведено обставини, на які посилається у позовній заяві, а стороною відповідача вони не спростовані. Перевіривши наведений представником позивача розрахунок заборгованості, здійснений на підставі Постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтовані, і тому позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з 01 січня 2019 року по 31 липня 2021 року включно за спожиту електричну енергію у розмірі 18 552 грн. 65 коп. підлягає задоволенню у повному обсязі. В зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 270,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на Відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved