Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив витребувати з незаконного володіння відповідача трактор марки «Т-25А» номерний знак [NUMBER] . Мотивував позовні вимоги тим, що він є власником вказаного майна, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серії [NUMBER] , виданим ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області 10 квітня 2020 року. Після того як він придбав трактор, відповідач, який є його батьком, попросив надати йому вказаний транспортний засіб у тимчасове користування. З огляду на те, що вона є близькими родичами, будь-яких договорів між ними не укладалося. На початку літа 2020 року він звернувся до відповідача з проханням повернути йому трактор, однак відповідач відмовив йому з огляду на потребу у використанні такого і відсутності грошових коштів на придбання власного. В подальшому він надіслав відповідачу відповідну письмову вимогу про повернення вказаного майна, яка ним була проігнорована. Вважає, що такі дії відповідача порушують його право власності, з огляду на що просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 15 березня 2022 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 31 березня 2022 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла зустрічна позовна заява, у якій він просив підтвердити набуття ним та його дружиною [PERSON] права власності на трактор марки «Т-25А» номерний знак [NUMBER] . Мотивував позовні вимоги тим, що вказаний транспортний засіб придбаний за гроші, зібрані ним, його дружиною [PERSON] та її батьками. Розпискою [PERSON] від 27 жовтня 2011 року підтверджується факт придбання ним і дружиною [PERSON] вказаного трактора за 6200 доларів США. Водночас, [PERSON] у 2011 року було всього 20 років, він ніде не працював і не мав власних заощаджень для придбання такого майна. Вказаний трактор він з дружиною придбали для обслуговування їхнього підсобного господарства і для отримання додаткових заробітків, а синові лише доручили зареєструвати такий на своє ім`я з метою залучення його до господарювання. Визнав, що вказаний трактор більше десяти років перебуває у володінні його та дружини [PERSON] , обслуговує він його самостійно, вкладаючи особисті кошти в ремонт. Вважає, що у зв`язку з тим, що він добросовісно заволодів вказаним майном і користується таким тривалий час, він набув право власності на таке за набувальною давністю. З огляду на вказане, просив у задоволенні позовних вимог за первісним позовом відмовити, а зустрічні позовні вимоги задовольнити. Крім того, просив залучити до судового розгляду його дружину [PERSON] . Ухвалою від 01 квітня 2021 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про підтвердження набуття права власності на майно до спільного розгляду з первісним позовом, до участі у справі за зустрічним позовом залучено третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, здійснено перехід до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 15 квітня 2021 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, у якому він з зустрічними позовними вимогами не погодився. Зазначив, що він є власником спірного майна, що не оспорюється [PERSON] . Вимоги про скасування державної реєстрації права власності на трактор не заявлялися. Надана розписка про придбання трактора не відповідає дійсності. Вважає, що така виготовлена [PERSON] . Мотиви зустрічної позовної заяви здебільшого не стосуються предмету спору. Зауважив, що [PERSON] не міг набути право власності на спірне майно за набувальною давністю, оскільки майно отримане ним за волею власника і йому було відомо, хто є власником такого майна. З огляду на вказане, просить його позовні вимоги задовольнити, а у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити. 27 липня 2021 року від [PERSON] до суду надійшли заперечення на відзив на зустрічну позовну заяву, у яких він зазначив, що давність володіння ним спірним майном є добросовісною, спірний транспортний засіб придбаний за його, його дружини та її батьків грошові кошти. Зауважив, що продавець трактора [PERSON] готовий підтвердити те, що саме він виготовив вищезгадану розписку, якою підтверджується продаж трактора. Зауважив, що він відкрито і безперервно протягом десяти років користувався спірним трактором що свідчить про те, що він є добросовісним володільцем такого. Враховуючи наведене, просив у задоволенні первісних позовних вимог відмовити, а зустрічні позовні вимоги задовольнити. 27 липня 2021 року від [PERSON] до суду надійшла заява про виклик свідка [PERSON] 29 липня 2021 року від [PERSON] до суду надійшла заява про приєднання доказів до матеріалів справи. 29 липня 2021 року від [PERSON] до суду надійшла заява про призначення судової почеркознавчої експертизи давності виконання розписки [PERSON] від 27 жовтня 2011 року. Протокольною ухвалою від 29 липня 2021 року заява [PERSON] про виклик свідка [PERSON] задоволена. 26 серпня 2021 року від [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення, у яких він вказав, що надані суду 29 липня 2021 року [PERSON] документи містять недостовірну інформацію щодо спірного трактора, оскільки дані, які містяться в них, не відповідають фактичним обставинам. В судовому засіданні 26 серпня 2021 року представник [PERSON] заявив клопотання про залучення [PERSON] в якості третьої особи та її допит як свідка. Протокольною ухвалою від 26 серпня 2021 року клопотання представника [PERSON] про допит [PERSON] у якості свідка задоволено, в іншій частині відмовлено, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. 04 жовтня 2021 року від [PERSON] до суду надійшло клопотання про приєднання документу до матеріалів справи та заява, у якій він просив залучити до участі у справі у якості співвідповідачів або третіх осіб співвласників спільного сумісного майна [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні 04 жовтня 2021 року [PERSON] та його представник відмовилися від клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи давності виконання розписки [PERSON] від 27 жовтня 2011 року. Протокольною ухвалою від 04 жовтня 2021 року у задоволенні заяви [PERSON] про залучення до участі у справі співвідповідачів або третіх осіб відмовлено та прийнято відмову [PERSON] і його представника від призначення судової почеркознавчої експертизи. 29 жовтня 2021 року [PERSON] подав заяву про спростування доказів і клопотання про приєднання документу до матеріалів справи. 12 листопада 2021 року до суду надійшли письмові пояснення свідка [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] надали пояснення, аналогічні викладеним у позовні заяві і відзиві на зустрічну позовну заяву, первісні позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити, у задоволенні зустрічних позовних вимог просили відмовити. Відповідач [PERSON] та його представники [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві та запереченні на відзив на зустрічну позовну заяву, зустрічні позовні вимоги просили задовольнити, а у задоволенні первісних позовних вимог відмовити. Крім того, усно просили визнати недійсним договір купівлі-продажу в частині покупця, скасувати державну реєстрацію, визнати покупцем [PERSON] , а також визнати за ним і його дружиною право власності на спірний трактор. Вказали, що оскільки вони вважали, що первинний документ, а саме розписка [PERSON] про отримання коштів, ними була втрачена, вони отримали від його дружини іншу розписку аналогічного змісту. В подальшому оригінал розписки [PERSON] ними був знайдений і копія такої долучена до матеріалів справи. [PERSON] пояснив, що про реєстрацію спірного трактора на його сина йому стало відомо у 2011 році, однак жодних дій він не вчиняв, вважаючи себе власником, а з зустрічним позовом звернувся лише після подачі позову особою [PERSON] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи 14 квітня 2022 року, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення судового розгляду не подала. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, [PERSON] на праві приватної власності належить трактор-колісний марки «Т-25А» номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серії [NUMBER] , виданим 10 квітня 2020 року ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області. Вимогою про повернення майна від 19 червня 2020 року, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 8110006323196, накладною № 8110006323196 та описом вкладення вбачається, що [PERSON] звертався до [PERSON] з вимогою про повернення трактора марки «Т-25А» номерний знак [NUMBER] . Згідно з ч. 1 ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з розписки від 27 жовтня 2011 року [PERSON] продав [PERSON] та [PERSON] за 6200 доларів США трактор марки «Т-25А». У поданому до суду 29 жовтня 2021 року клопотанні [PERSON] визнав, що первинно ним поданий вказаний документ є дублікатом оригіналу розписки, який довелося виготовити дружині [PERSON] , оскільки він вважав оригінал документу втраченим. З даним клопотанням [PERSON] подав копію оригіналу розписки, відповідно до якої [PERSON] продав [PERSON] за 6200 доларів США трактор № ЕК921066. Оригінал розписки оглянутий судом. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він є підприємцем і займається доставкою з Польщі техніки. До нього звернувся [PERSON] і замовив трактор. Переговори він вів з [PERSON] і його дружиною. Вони дали йому 6200 доларів США. На їх сина було лише оформлено доручення, який займався реєстрацією трактора. Дані події відбувалися у 2011 році. Першу розписку писав він, а другу його дружина, а він лише підписувався, бо мав забруднені руки. Допитана в судовому засіданні третя особа за її згодою як свідок [PERSON] пояснила, що другу розписку писала дружина [PERSON] , а він розписався в ній. Спірний трактор було придбано нею та її чоловіком [PERSON] за 6200 доларів США, які вони передали особі [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що спірний трактор був придбаний за грошові кошти [PERSON] та [PERSON] , що свідчить про суто формальний статус [PERSON] як власника такого. Водночас, [PERSON] у зустрічній позовній заяві обрано неправильний спосіб захисту. Так, враховуючи те, що, як встановлено судом, спірне майно придбавалося за грошові кошти [PERSON] та [PERSON] , належним способом захисту у даному випадку є переведення прав покупця за договором купівлі-продажу трактора марки «Т-25А» номерний знак [NUMBER] з [PERSON] на [PERSON] та [PERSON] , які фактично придбали вказане майно у [PERSON] . У зв`язку з наведеними обставинами, у суду відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про витребування спірного майна з володіння [PERSON] , оскільки він фактично являється одним з покупців, а отже фактичним власником цього майна. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставини, якими позивачі за первісним і зустрічним позовами мотивували свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

Outcome: dismissed