Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Укр Кредит Фінанс», третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В. О., приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевич Р.І., в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №860 від 11.01.2022 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з позивачки на користь відповідача заборгованості та стягнути судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що у лютому 2022 позивачу стало відомо, що 14.02.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевич Р.І. було відкрито виконавче провадження № 68623038 на підставі виконавчого напису № 860, який виданий 11.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості в розмірі 43\~740,00 грн. Позивачка не погоджується з даним виконавчим написом, вважає, що виконавчий напис, вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусів, з тих підстав, що сума заборгованості не відповідає фактичним обставинам та не є безспірною, крім цього жодних повідомлень досудових вимог із визначеними сумами заборгованості, розрахунків заборгованості та виписок позивач не отримувала. Вказує на то, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався. Враховуючи вище вказане вважає, що є достатні правові підстави вважати, що даний виконавчий напис, вчинений з порушенням вимог законодавства та є таким що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 09.03.2022 відкрито провадження у справі, розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме - суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У визначений судом строк відповідач відзиву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надав. На адресу суду 19.04.2022 повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого видно, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», належним чином повідомлений про розгляд вказаної справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 24.06.2021 між позивачкою [PERSON] та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» було укладено кредитний договір № 0732-7931 (а.с.12). 11.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис № 860 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 0732-7931 від 24.06.2021 у сумі 43110, 00 грн, яка складається із 14400,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 28710,00 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Стягнення проводилось за період з 13.07.2021 по 29.11.2021 (а.с.13). 02.02.2022 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до приватного виконавця Онишкевич Р.І. із заявою про примусове виконання рішення (а.с.9). 14.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевич Р.І. було відкрито виконавче провадження № 68623038 на підставі виконавчого напису № 860, вчиненого 11.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.. Позивач вважає, що приватним нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 3.1, 3.2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно із пунктом 3.5 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені в переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 затверджено внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 №910/10374/17, де зроблено висновок, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинено нотаріусом без належного встановлення обставин, які мали передувати вказаній нотаріальній дії, так як вказує, що сума заборгованості не відповідає фактичним обставинам та не є безспірною, крім того оспорюваний кредитний договір на підставі якого вчинено даний виконавчий напис не є нотаріально посвідчений, а тому він не є документом, за якими стягнення заборгованості може провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність вчинення виконавчого напису нотаріусом, не доведено наявність саме такого розміру заборгованості у боржника власне до такого кредитора. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису №860, вчиненого 11.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.С. таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Що стосується вимоги про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з п.1 ч.3 ст. 133 цього Кодексу - до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що 17.02.2022 між адвокатом Боденко Д.О. та Кучерепою О.С. укладено договір про надання правової допомоги. Представництво інтересів позивача у даній справі здійснював адвокат згідно ордеру серії АХ № 1094424 від 23.02.2022. Згідно акту приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № б/н від 17.0.2022 адвокатом Боденко Д.О. було надано, а клієнтом отримані наступні послуги: усна консультація - (1 год) 500 грн, складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (5 год ) 3000 грн, складання заяви про забезпечення позову (2 год) 1500 грн. Як видно з даного акту, сторонами узгоджено перелік послуг, які детально описані та прийняті [PERSON] , і вартість яких становить 5 000,00 грн. Даний акт приймання передачі наданої правової допомоги перевірено судом, зокрема встановлено, що адвокат Боденко Д.О. виготовляв юридичні документи у судовій справі. Відповідно до квитанції № Т56Е-КК71-СТ47-9НТА від 17.02.2022 [PERSON] сплатила на рахунок адвоката Боденко Д.О. 5 000,00 грн. Вирішуючи вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд враховує те, що наданий представником позивача розрахунок відповідає умовам укладеного між сторонами договору та крім цього, відповідає вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України, а отже витрати на правничу допомогу підлягають розподілу на рівні з іншими судовими витратами у справі. З урахуванням наданих представником відповідних доказів на обґрунтування розміру понесених судових витрат та відсутність будь-яких доказів про не співмірність таких витрат, оскільки відповідач не надав будь-яких доказів, суд прийшов до висновку, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі, а відтак з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1488,60 грн, що підтверджуються квитанціями про сплату № В952-7Х4Н-5Р15-0Т42, Т56Е-КК71-СТ47-9НТА від 17.02.2022. Разом з тим, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, у відповідності з вимогами ч.7 ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді від 09.03.2022, продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили і можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved