Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Суть заяви та дані про особу, яка її заявила, суть питання, яке вирішується судом. В провадженні Чернівецького районного суду Вінницької області (головуюча суддя Цимбалюк Л.П.) перебувала цивільна справа №127/23525/21 (провадження по справі №2/150/5/22) за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн фінанси», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець Турський Олександр Віталійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.04.2022 позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі. Адвокат Заболотна Г.В., діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по вище зазначеній цивільній справі з огляду на те, що судом при прийнятті рішення на користь позивача в повному обсязі не вирішено питання про судові витрати, сплачені ним правову допомогу. Цивільну справу №127/23525/21 розглянуто судом в порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Так, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення, оскільки мотиви суду стосовно позовних вимог, підстав та предмету позову у справі наведені у повному тексті рішення суду, а додаткове рішення стосується виключно розподілу судових витрат, порядок розподілу яких чітко визначений законом. Фактичні обставини встановлені судом, мотиви та висновки суду, а також положення закону, якими керувався суд, постановляючи додаткове рішення. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу. Підстави та порядок ухвалення у справі додаткового рішення визначено ст. 270 ЦПК України, перелік яких є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Відповідно до п.20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №14\~від 18.12.2009\~«Про судове\~рішення у\~цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦКП України і воно не може змінити суті основного рішення. Додаткове рішення суду це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання. В судовому засіданні матеріалами оглянутої цивільної справи №127/23525/21 (провадження по справі №2/150/5/22) встановлено, що відповідно до рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.04.2022 позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі. Однак, судом при прийнятті рішення на користь позивача в повному обсязі не вирішено питання про судові витрати, сплачені ним на правову допомогу. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктом 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом ст.26, ч.1 вказаного Закону, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Наведене відповідає правовому висновку зробленого Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Наведене відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц. Судом встановлено, що 27 серпня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Заболотною Г.В. укладено Договір про надання правової допомоги, відповідно до п.4.1 якого Клієнт сплачує адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі 40 (сорока) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за одну годину участі особи, яка надає правову допомогу у справі в судовому засіданні, поза судовим засіданням та під час ознайомлення із матеріалами справи в суді. За надання правової допомоги гонорар сплачується авансом на підставі рахунку або за фактом надання послуг згідно акту приймання передачі наданих послуг і рахунку. У разі бажання Клієнта заявити до відшкодування витрати на правову допомогу гонорар сплачується Клієнтом Адвокатському бюро на стадії завершення розгляду справи (до судових дебатів) або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення у Справі на користь Клієнта. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат адвокат складає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг);\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг),\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт;\~ціною позову\~та (або)\~значениям справи\~для сторони,\~в тому\~числі, впливом вирішенення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В підтвердження того, що адвокат належним чином надав клієнту правову допомогу у справі в цілому чи на окремих стадіях складається акт приймання передачі наданих послуг. На виконання Договору про надання правової допомоги від 27.08.2021, адвокатом Заболотною Г.В. була надана професійна правнича (правова) допомога [PERSON] , зміст, обсяг та вартість якої визначені в наступних документах: - акті приймання-передачі наданих послуг №1 від 11.04.2022 року, за яким клієнт визнає що договір про надання правової допомоги, укладений між сторонами 27.08.2021, належним чином виконано адвокатом в Черншецькому районному суді станом на поточний момент та Клієнт немає до адвоката жодних претензій. Договір діє до підписання акту приймання-передачі наданих послуг в цілому. За надання правової (правничої) допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 5743 (п`ять тисяч сімсот сорок три) грн. 20 коп.; - квитанції до прибуткового касового ордера №11/04 від 11.04.2022, відповідно до якої адвокатом Заболотної Г.В. від [PERSON] у відповідності до договору про надання правової допомоги від 27.08.2021 прийнято грошові кошти в сумі 5743 грн. 20 коп.; -\~розрахунку часу,\~витраченого на\~надання правничої\~допомоги (детальному\~описі робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом\~ та\~здійснених ним\~витрать,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги).\~Відповідно до\~вказаного розрахунку\~адвокатом Заболотною\~Г.В.\~затрачено 6\~год., з яких\~1\~год.\~- первинна консультація\~клієнта;\~вивчення практики\~та нормативної\~бази,\~становить 1,5\~год.;\~написания позовної\~заяви складає\~2\~год.; клопотання про\~витребування доказш\~-\~0.5год.; заява про\~проведения судових\~засідань в\~режимі конференцзв`язку\~-\~0,5\~год.; участь представника в судовому засіданні -11.04.2022 - 0,5 год. При визначенні розміру витрат взято до уваги, що відповідно до закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня встановлено в розмірі 2393 грн. місяць, тому на підставі п.3.1 Договору від 27.08.2021 гонорар за надання правової допомоги у справі №127/23525/21 в Чернівецькому районному поточний час складає 5743 грн. 20 коп. обраховуються таким чином: 6х (2393х40%)=5743 грн. 20 коп. Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному позивачу. Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. Увипадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Водночас, пунктом 3.2 рішення Конститущйного Суду України від 30.09.2009року №23-рп/2009 визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та, формах, визначених нею, незалежно від характеру правових відносин особи з іншими. Відтак, до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. Враховуючи вище викладені обставини, в силу положень статті 270 ЦПК України суд приходить до висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved