Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

07.04.2022 року [PERSON] звернулась до суду до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 12 квітня 2018 року вона з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі. [INFO] від шлюбу народилась донька [PERSON] . З грудня 2021 року шлюб фактично було припинено. З моменту припинення шлюбних відносин, вона з донькою проживає окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому донька фактично перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. На сьогоднішній день відповідач є працездатною особою, на утриманні інших дітей, дружини та батьків не має, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі - 1000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. 11.04.2022 року ухвалою суду відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до судового засідання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в тому ж обсязі та з тих же підстав, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1000 грн щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду показав, що дійсно перебував з позивачем в шлюбі з 12 квітня 2018 року, від шлюбу мають дітей, він на даний час не працює, тому сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1000 грн. не має можливості. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та зазначених і доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 2018 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 28.11.2020 року. Донька проживає окремо з позивачкою, матеріальної допомоги на утримання доньки та дружини не надає. На даний момент у Веселинівському районному суді на розгляді знаходиться цивільна справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (справа) № 472/180/22) Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 182 та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] довідку про доходи не надав. При цьому, позивачка в своїй позовній заяві зазначає, що відповідач є працездатною особою, на утриманні інших дітей, дружини та батьків не має, та просить суд стягнути аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі - 1000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Однак в ході судового розгляду справи було встановлено, що відповідач на даний час роботи не має, підприємницьку діяльність не здійснює. Дохід отримує від підсобного господарства. Таким чином відповідач не зможе сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі заявлених позовних вимог. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини є необгрунтованими, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно починаючи з часу звернення із позовом до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 992,40 грн. судового збору.

Outcome: partial