Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до\~суду з\~позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 122576,56 грн. Як на підставу для задоволення вищевказаних позовних вимог, банківська установа посилається на те, що в процесі цивільно-правової реалізації укладеного між позивачем та відповідачем договору кредиту, зобов`язання позичальника перед банківською установою зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними. Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подав. Так, згідно з даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви з доданими до неї матеріалами отримав 01.04.2022, тобто в строк до 16.04.2022 мав можливість подати відзив на позовну заяву. З урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. На підставі публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про обслуговування фізичних осіб (а.с. 5-17) та оферти на укладання угоди про надання кредиту №500835822 (а.с. 18) між АТ КБ «Альфа-Банк» (далі\~ Банк)\~та [PERSON] (далі - Позичальник) укладено Угоду про надання споживчого кредиту (надалі Договір), згідно з якою Банк надав Позичальнику споживчий кредит у розмірі 186279,24 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних строком на 24 місяці. [PERSON] своїм особистим підписом на оферті на укладання угоди про надання кредиту №500835822 підтвердив факт отримання всієї інформації про умови кредитування. Також [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, який містить умови кредитування (а.с. 20). Пункт 1 (б)\~ оферти на укладання угоди про надання особистого кредиту містить пропозицію відповідача щодо надання йому послуг з розрахунково-касового обслуговування, а саме щодо встановлення комісійної винагороди за обслуговування кредиту за період з 3-го по 24-й місяць користування кредитом в розмірі 2,75% від суми кредиту. Крім того, з даних Додатку №1 до Угоди про надання кредиту №500835822 від 20.07.2020 (графік платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг) вбачається, що у вартість кредиту включено платежі за додаткові та супутні послуги банку, зокрема за розрахунково-касове обслуговування в сумі по 5122,68 гривень щомісячно, починаючи з третього місяця користування кредитом. Вказаний Додаток №1 підписаний [PERSON] . Паспорт споживчого кредиту також містить дані щодо платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, перерахувавши відповідачу 21.07.2020 кредитні кошти, що підтверджується випискою по особовим рахункам з 20.07.2020 по 01.02.2022. Крім того, з даних виписки по особовим рахункам з 20.07.2020 по 01.02.2022 вбачається, що відповідач періодично здійснював погашення заборгованості. Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також суд зазначає, що відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, станом на момент укладання Договору, регулюються Законом України «Про споживче кредитування» (далі - Закон). Так,\~статтею 9\~Закону в\~редакції на\~момент укладання\~Договору передбачено,\~що кредитодавець\~розміщує на\~своєму офіційному\~веб-сайті\~інформацію,\~необхідну для\~отримання споживчого\~кредиту споживачем.\~Така інформація\~повинна містити\~наявні та\~можливі схеми\~кредитування у\~кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення\~договору про\~споживчий кредит\~кредитодавець надає\~споживачу інформацію,\~необхідну для\~порівняння різних\~пропозицій кредитодавця\~з метою\~прийняття ним\~обґрунтованого рішення\~про укладення\~відповідного договору,\~в тому\~числі з\~урахуванням обрання\~певного типу\~кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у\~Додатку 1\~до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України\~"Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України\~"Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим\~Цивільним кодексом України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) орієнтовну реальну\~річну процентну\~ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Частиною другою статті 8 Закону в редакції, чинній на момент укладення Договору, передбачено, що для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: -доходи кредитодавця у вигляді процентів; -комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; -інші витрати споживача на додаткові та супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Фактичний аналіз наданих позивачем документів (публічна пропозиція, оферта, Додаток №1 до Договору, паспорт споживчого кредиту) свідчать про те, що позивачем виконані вимоги Закону та доведено до відому відповідача всі умови надання споживчого кредиту та йог складові (відсотки, комісії). Відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів щодо відмови від договору, визнання його недійсним в цілому або в певній частині, що в чергове свідчить про те, що він погодився з усіма істотними умовами договору. Разом з тим, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за Кредитним договором відповідачем не виконані. Заборгованість Позичальника станом на 01.02.2022 (розрахунок, а.с. 23) за предметом позову складає у сумі 122576,56 гривень (в т.ч. 51317,90 грн. тіло кредиту; 0,59 грн. відсотки, 71258,07 грн. комісія) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 76-81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Судові витрати по справі у сумі 2481,00 грн. (а.с. 46) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного та

Outcome: approved