Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката О.В. Полегенько в березні 2021 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 31 жовтня 2019 року о 10 год. 40 хв. в м.Києві на пр. Степана Бандери, 25 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Ніссан», д.н. [NUMBER] , що перебував під керуванням позивача і належить йому на праві приватної власності та автомобіля марки «Камаз» д.н. [NUMBER] , що перебував під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП зазначені транспортні засоби зазнали пошкоджень з матеріальними збитками. Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 02.12.2019 року у справі №756/14871/19 водія транспортного засобу марки «Камаз» визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку з порушенням п.13.1 ПДР України. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №258872 від 31.10.2019, водій, який керував транспортним засобом марки «КАМАЗ» д.н. [NUMBER] є працівником ТОВ «СТЕН БІЗНЕС». Крім того, у додатку до зазначеного протоколу міститься інформація про власника вказаного транспортного засобу, а саме [PERSON] . Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань власник транспортного засобу марки «Камаз» [PERSON] є директором ТОВ «СТЕН БІЗНЕС», основний вид діяльності - вантажний автомобільний транспорт. Знаходження особи, яка була визнана винуватцем ДТП, у трудових відносинах з ТОВ «СТЕН БІЗНЕС», підтверджується довідкою від 15.02.2021 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «КАМАЗ» д.н. [NUMBER] була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів за полісом № АМ 8370632, який станом на 31.10.2019 був діючим, у ПрАТ СК «Страховий капітал», яке за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було перейменовано на ПрАТ «КАПІТАЛ-СК» . Крім того, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/4398/19, яке 06.02.2020 року набрало чинності, зазначену юридичну особу визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. ПрАТ «СК «Страховий капітал», як страховику, позивачем направлялось 04.11.2019 року на адресу реєстрації: м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 4, оф.214, а також за адресою фактичного місця перебування: м.Київ, б-р Шевченка, 33-Б, оф. 36 -повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та настання страхового випадку; 31.01.2020 на адресу реєстрації - заяву про виплату страхового відшкодування. Зазначені звернення залишилися без відповіді. Зазначає, що у разі невиплати страховиком страхового відшкодування з будь-якої причини (відмова, ігнорування звернень і т.д.), на особу, винну у завданні шкоди має бути покладено повну відповідальність за завдану шкоду. 19.11.2019 позивач звернувся до ФОП [PERSON] з заявою про проведення автотоварознавчого дослідження з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого автомобілю «Ніссан» д.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП. Згідно висновку №1864 експертного дослідження від 25.11.2019 матеріальний збиток, завданий власникові зазначеного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, яка мала місце 31.10.2019, складає 26522, 49 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням податку на додану вартість визначена у розмірі 59831,46 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 80 від 25.11.2019 за проведення експертного дослідження позивачем було сплачено 2500 грн. 03.12.2019 позивачем сплачено 13100 грн. (чек № 025005) за надання послуг по проведенню відновлювального ремонту належного йому автомобіля, перелік яких міститься у рахунку по оплаті № 124 та акті виконаних робіт № 530 від 09.12.2019 року. Зазначає, що враховуючи перебування водія транспортного засобу марки «Камаз» на момент скоєння ДТП у трудових відносинах з ТОВ «СТЕН Бізнес», саме ця юридична особа має нести відповідальність за шкоду, заподіяну його працівником, а тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 26552,49 грн. - матеріальний збиток, завданий в результаті пошкодження транспортного засобу при ДТП; 13100 грн. - вартість виконаних робіт по відновленню транспортного засобу; 2500 грн. - грошові кошти, сплачені за проведення автотоварознавчого дослідження, а всього - 42122,49 грн. Також просить суд стягнути судовий збір в сумі 908 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 16.03.2021 року позивачу надано строк на усунення недоліків. Ухвалою від 23.04.2021 року по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримувала та просила задовольнити, з обставин викладених в позові, проти заочного розгляду не заперечувала. В судові засідання призначені на 07.09.2021 на 10 год., 18.11.2021 на 11 год., 03.02.2022 на 12 год. відповідач не забезпечив явку свого представника, про розгляд справи повідомлявся, як шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації юридичної особи, однак повернувся конверт з відміткою, адресат відсутній за вказаною адресою, так і шляхом направлення смс повідомлення та шляхом оголошення на сайті судової влади. Враховуючи належне повідомлення відповідача суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи також в судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. 31.10.2019 року о 10 год. 40 хв. в м.Києві по пр-ту Степана Бандери, 25 водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Камаз», д.н. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п.13.1 ПДР. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 02.12.2019 року [PERSON] визнано винним за ст.124 КпАП України та накладено стягнення у виді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань власник транспортного засобу марки «Камаз» [PERSON] є директором ТОВ «СТЕН БІЗНЕС», основний вид діяльності - вантажний автомобільний транспорт. Знаходження особи, яка була визнана винуватцем ДТП, у трудових відносинах з ТОВ «СТЕН БІЗНЕС», підтверджується довідкою від 15.02.2021 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «КАМАЗ» д.н. [NUMBER] була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів за полісом № АМ 8370632 , який станом на 31.10.2019 був діючим, у ПрАТ СК «Страховий капітал», яке за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було перейменовано на ПрАТ «КАПІТАЛ-СК». Крім того, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/4398/19, яке 06.02.2020 року набрало чинності, зазначену юридичну особу визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. ПрАТ «СК «Страховий капітал», як страховику, позивачем направлялось: 04.11.2019 року на адресу реєстрації: м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 4, оф.214, а також за адресою фактичного місця перебування: м.Київ, б-р Шевченка, 33-Б, оф. 36 -повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та настання страхового випадку; 31.01.2020 на адресу реєстрації - заяву про виплату страхового відшкодування. Зазначені звернення залишилися без відповіді. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, яка узгоджується з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.8 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розмір матеріального збитку позивач доводить висновком експертного дослідження від 25.11.2019 року на суму 26552 грн. 49 коп. Разом з тим окрім висновку про експертне дослідження надає рахунок на оплату № 124 від 09.12.2019 на суму 13 100 грн. та акт виконаних робіт на 13 100 грн. Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням ст.1192 ЦК України, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Слід стягнути з відповідача на користь позивача 13100 грн. - вартість виконаних робіт по відновленню транспортного засобу. В стягненні матеріального збитку в сумі 26522 грн. 49 коп. суд відмовляє, оскільки з приписів ч.2 ст.1192 ЦК України випливає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі в даному випадку на суму 13100 грн., які позивач сплатив за відновлювальний ремонт автомобіля. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Як зазначено в ухвалі ВС КЦС від 09.01.2020 у справі № 753/15214/16-ц 9провадження № 61-30902св18) підхід за якого потерпілий в будь-якому випадку повинен звернутися із заявою (позовом) до страхової компанії, в якої застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди, не розрахований на ті випадки, коли страхова компанія позбавлена ліцензії; виключена із МТСБУ, перебуває в стані припинення (банкрутства), фактично не здійснює діяльності. У перелічених випадках підхід за якого потерпілий у будь-якому випадку повинен звернутися із заявою(позовом) до страхової компанії є несправедливим. Адже очевидно, що потерпіла особа в ДТП, навіть стягнувши із такого страховика страхове відшкодування на підставі судового рішення, не отримає реального відшкодування завданої в ДТП шкоди. Відновлення прав позивача слід здійснити шляхом стягнення грошових коштів в сумі 13100 грн. - вартість виконаних робіт по відновленню транспортного засобу саме з відповідача, як роботодавця, винної в ДТП особи. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє. З огляду на викладене, суд доходить до висновку, про часткове задоволення позову. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 300 грн. в рахунок часткового відшкодування понесених ним та документально підтверджених витрат по сплаті судового збору. В стягненні витрат за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 2500 грн. суд відмовляє, оскільки судом не стягнуто матеріальний збиток за вказаним дослідженням. На підставі викладеного,

Outcome: partial