Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач вказує на те, що 08.10.2019 року [PERSON] позичив у [PERSON] 3060,00 (три тисячі шістдесят) доларів США, які відповідач мав повернути позивачу 15 жовтня 2019 року. Відповідач не виконав свій обов`язок у повному обсязі, позичені кошти не повернув. \~ \~ \~ \~Станом на 26.11.2021 року відповідач прострочив повернення позики на 769 днів. \~ \~ \~ \~Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики, який був укладений 08.10.2019 року між ними у розмірі 3 253, 41 доларів США, які складаються із: 3 060, 00 доларів США - заборгованість за позикою та 193, 41 доларів США -З % річних, а також 908 грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви, та 20000, 00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Тиврівського районного суду від 13 січня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] надали суду заяву в якій просять проводити розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце справи повідомлений в установленому законом порядку, що стверджується довідкою про доставку SMS. У визначений судом строк відповідач відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 08 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики та на його підтвердження відповідачем складено та передано позивачу розписку (а.с. 11). \~ \~ \~ \~За вказаним договором, позивач 08 жовтня 2019 року передав відповідачу 3060 доларів США строком до 15 жовтня 2020 року. \~ \~ \~ \~Станом на день подання цієї позовної заяви, відповідач не виконав свій обов`язок зі сплати заборгованості. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог Цивільного кодексу України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. \~ \~ \~ \~На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ \~ \~ \~Отже, на підтвердження вимог названого закону відповідач видав позивачеві розписку про позичені кошти. \~ \~ \~ \~Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. \~ \~ \~ \~Стаття 202 ЦК України вказує, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Щодо письмової форми правочину стаття 207 ЦК України надає таке тлумачення: правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. \~ \~ \~ \~У разі порушення зобов`язання згідно вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ \~ \~ \~Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.599, 610 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушення зобов`язання є його невиконання. Якщо боржник видав кредитору в посвідчення зобов`язання борговий документ, то кредитор приймаючи виконання, повинен повернути цей документ. \~ \~ \~ \~Згідно ст.1046 ЦК України по договору позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. \~ \~ \~ \~В підтвердження укладення договору позики і його умов, згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, може бути пред`явлена розписка позикодавця або інший документ, який підтверджує передачу йому - позичальнику певної грошової суми або певної кількості речей. \~ \~ \~ \~Крім того, ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що по договору позики позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Відтак, розписка як документ, підтверджуючий боргове зобов`язання, повинна містити умову отримання позичальником в борг коштів з зобов`язанням їх повернення і дату отримання коштів. \~ \~ \~ \~Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Таким чином, 3 % річних розраховуються з урахуванням боргу у розмірі 3060,00 доларів США, помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, а саме за 769 днів помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Тобто (3060,00 доларів США х 3% : 100 : 365) х769 = 193,41 доларів США. В судовому засіданні встановлено, що борговий документ (розписка) знаходиться у позивача з зазначенням суми боргу та вказано термін до якого зазначені кошти повинні бути повернуті, що свідчить про невиконання зобов`язання відповідачем, а саме: про неповернення боргу позивачу, а відтак суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення основної суми боргу та трьох відсотків річних від основної суми боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 20 908,00 грн., які складаються із судового збору та витрат на надання правової допомоги. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved