Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

[PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог зазначалося, що 14 травня 2016 року сторони уклали шлюб зареєстрований Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 48. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає та знаходиться на повному утриманні позивача. Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку із протилежними поглядами на життя, часто у сім`ї виникали сварки, що впливало на дитину. Спільного господарства сторони не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені з вересня 2020 року. Збереження сім`ї не можливо та суперечить інтересам позивача, а тому примирення між сторонами не можливо. Крім цього, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не дає, хоча є працездатним та має таку можливість. Позивач самостійно не в змозі повноцінно забезпечити дитину. У зв`язку з цим, посилаючись на приписи СК України, позивач просить суд розірвати шлюб, залишити їй прізвище набуте у шлюбі та стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що з 2016 року вона перебувала у шлюбі із відповідачем, від якого сторони мають малолітнього сина. З 2020 року шлюбно-сімейні відносини із відповідачем фактично припинені, подальше примирення не можливе, а тому просила шлюб розірвати. Крім цього, зазначила, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним та має таку можливість. Також, пояснила, що в даний час дитина тимчасово проживає у її батьків, оскільки вона, з метою забезпечення дитини, влаштувалась на роботу в банк у м. Кременчук, отримує заробітну плату у розмірі близько 10000,00 грн. Кожні вихідні вона приїжджає до сина, надає кошти на утримання дитини, купляє йому одяг та необхідні речі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив суд позовні вимоги задовольнити, оскільки шлюбні відносини фактично припинені, подальше примирення між сторонами не можливе. Крім цього, зазначив, що відповідачем, у строк встановлений ухвалою суду, не було подано відзиву на позовну заяву та не додано доказів в спростування доводів позивача. Заперечуючи щодо стягнення аліментів відповідачем та його представником не було надано суду жодних доказів того, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини або дитина перебуває на його утриманні. Неповнолітній син сторін тимчасово, спочатку у зв"язку із запровадженням в Україні карантину, а потім у зв"язку із оголошенням військового стану проживає у батьків позивача. Останні, будучи допитані судом в якості свідків, підтвердили факт перебування дитини на утриманні позивача. Вказані свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а тому їх пояснення повинні бути прийняті судом до уваги. У судовому засіданні представник відповідача Солод В.М. повідомив суд, що його довіритель не заперечує щодо позовних вимог про розірвання шлюбу, проте заперечує щодо позовних вимог про стягнення аліментів. Зазначив, що дитина перебуває на повному утриманні батьків позивача, в підтвердження чого суду надано відповідну довідку органу місцевого самоврядування. Крім цього, просив суд не брати до уваги покази свідків [PERSON] та [PERSON] , оскільки останні являються батьками позивача, а тому зацікавлені у результаті розгляду даної справи. Йому невідомо чи працює відповідач офіційно та чи має він інвалідність. У судовому засіданні у якості свідка було допитано [PERSON] , який суду пояснив, що він являється батьком позивача, яка перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем, проте з 2020 року сторони проживають окремо. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] . Відповідач жодної допомоги на утримання сина не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. З початку коронавірсуної пандемії, а потім початком воєнних дій, позивач влаштувалася на роботу в м. Кременчук з метою отримання доходу для належного забезпечення дитини. У зв`язку з цим, дитина тимчасово проживає у нього та його дружини, проте мати регулярно, кожні вихідні, приїжджає до сина, повністю його забезпечує та надає матеріальну допомогу йому та його дружині. У судовому засіданні у якості свідка було допитано [PERSON] , яка суду пояснила, що позивач являється її дочкою, яка перебувала у шлюбних відносинах із відповідачем. З 2020 року сторони проживають окремо. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , який знаходиться на повному утриманні його матері ( [PERSON] ) Відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає. [PERSON] , з метою забезпечення дитини, влаштувалася на роботу в м. Кременчук, у зв`язку з чим дитина тимчасово проживає у неї та її чоловіка, проте позивач регулярно приїжджає до дитини, купує йому одяг та всі необхідні речі. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 14 травня 2016 року сторони уклали шлюб зареєстрований Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії [NUMBER] від 20 грудня 2021 року. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 жовтня 2016 року (а.с. 9). Факт перебування дитини на утриманні позивача встановлений показами свідків [PERSON] , [PERSON] . Суд не погоджується із твердженням представника відповідача - адвоката Солода В.М. про те, що покази надані даними свідками, які є батьками позивача, не повинні бути прийняті судом до уваги, оскільки останні є зацікавленими особами, так як неправдивість їх показів не була доведена представником відповідача. Свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, а тому, враховуючи відсутність обгрунтованих сумнівів у неправдивості наданих ними показів, у суду відсутні підстави не враховувати їх при прийнятті рішення по даній справі. Стосовно наданої представником відповідача довідки № 72 від 16.02.2022, яка видана виконавчим комітетом Чорнобаївської селищної ради (а.с 39) про те, що [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] та перебуває на утриманні своїх діда та баби по лінії матері [PERSON] , суд зауважує, що факт реєстрації неповнолітньої дитини та проживання за вищевказаною адресою не заперечується жодною із сторін. Стосовно зазначених у довідці відомостей про те, що дитина перебуває на утриманні своїх діда та баби, суд звертає увагу на те, що факт перебування дитини на утриманні певних осіб може бути встановлений лише на підставі сукупності доказів та не може бути достовірно встановлений лише із відомостей довідки уповноваженої особи місцевого самоврядування, яка по суті не може володіти повною інформацією щодо перебування однієї фізичної особи на утриманні інших осіб, а лише констатує цей факт, враховуючи проживання дитини із батьками позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи бажання позивача, суд вважає за необхідне залишити позивачу набуте у шлюбі прізвище - « [PERSON] ». Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідач є батьком дитини, суду не надано доказів щодо надання допомоги відповідачем на утримання дитини, останній є працездатною особою (інше не спростовано відповідачем), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відтак аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 21 грудня 2021 року.

Outcome: approved