Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON] , зареєстрований 28 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №106, залишивши позивачеві прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до змісту позовної заяви - між подружжям систематично виникали непорозуміння, які відбувались внаслідок різних поглядів на сімейне життя, через що спільне життя припинено. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, що і стало приводом до звернення до суду із даним позовом. За клопотанням позивача дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою просить задоволити її вимоги, оскільки позов підтримує. Відповідач заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заявив, у строк, визначений ст.278 ЦПК України відзив у справі не подав, відповідно до поданої письмової заяви - заявлений до нього позов визнає. Клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 28 травня 2006 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 106 (серії 1-ГЮ №013533). Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям існують непорозуміння на побутовому грунті. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має двох неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що встановлено із позовної заяви та наданих суду копій свідоцтв про народження (серії [NUMBER] та серії [NUMBER] ). Однак, жодна із сторін не клопотала про надання строку на примирення. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, тривалість часу, протягом якого у подружжя тривають непорозуміння, відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача - суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить залишити їй після розірвання шлюбу отримане внаслідок реєстрації шлюбу прізвище. Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити прізвище « [PERSON] ». Із дослідженого судом свідоцтва про шлюб від 28 травня 2006 року судом встановлено, що позивач після одруження змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а тому ця вимога також підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved