Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що в квартирі [ADDRESS] , яка належить йому на праві приватної власності, також зареєстрована відповідач по справі, колишня дружина позивача. Відповідач з липня 2014 року після розірвання шлюбу не проживає у вказаній квартирі, не приймає ніякої участі в її утриманні, на неодноразові прохання позивача про зняття з реєстрації в добровільному порядку, відповідач не реагує, чим перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися квартирою, тому позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки\~суду не\~повідомила. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко О.Є. 11 листопада 2005 року, реєстровий номер 2097 (а.с.3-4). В даний час в квартирі також зареєстрована відповідач по справі(а.с.5), колишня дружина позивача, однак вона з липня 2014 року після розірвання шлюбу(а.с.8) не проживає у вказаній квартирі, не приймає ніякої участі в її утриманні, що підтверджується довідкою Петрівської селищної ради Кіровоградської області №1713 від 13.09.2021 року(а.с.6). Таким чином, всі обов`язки по утриманню та обслуговуванню квартири виконує лише позивач, який позбавлений права в повній мірі вільно користуватися та розпоряджатися майном, в зв`язку з тим, що в квартирі зареєстрована відповідач, яка там не проживає. Позивач неодноразово звертався з проханням до відповідача про зняття з реєстрації, однак безрезультатно. Згідно ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності зі ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок(частину будинку), квартиру, користуються ним(нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду(про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки позивач є власником квартири [ADDRESS] , а відповідач тривалий час не проживає в даній квартирі, що підтверджується довідкою ДКП «ЖКП Новостародубської сільської ради Кіровоградської області» №23 від 28.09.2020 року(а.с.7), чим створює перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки позивач вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг та не має можливості отримати житлові соціальні пільги, то необхідно зобов`язати відповідача не чинити позивачу перешкод у користуванні квартирою шляхом позбавлення її права користування нею. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати громадянку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються ст.391 ЦК України, ст.150 Житлового кодексу України, ст.7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Outcome: approved