Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-01 00:00:00

Керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури Гончар О.В. звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах : Кам"янець-Подільської міської ради , третя особа , що не заявляє самостійних вимог : Комунальне некомерційне підприємство "Кам"янець-Подільська міська лікарня" Кам"янець-Подільської міської ради , до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] на суму 14 348,40 грн., які завдані кримінальним правопорушенням. Ухвалою суду від 31.03.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні суд з`ясував відношення сторін до позову. Представник позивача позовну заяву підтримує повністю, відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього витрат на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] в сумі 14 348,40 грн.. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Прокурор, обґрунтовуючи позов , вказує , що [PERSON] 30.01.2020 року в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ», моделі «21013», із несправною гальмівною системою, рухаючись зі швидкістю близько 39,2…41,5 км/год в напрямку м. Чернівці по вул. Привокзальній, перед перехрестям з вул. Героїв Небесної Сотні, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, здійснив наїзд на потерпілу [PERSON] , яка переходила проїзну частину вказаної вулиці поза межами пішохідного переходу, зліва направо по відношенню до руху вказаного автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які привели до тривалого розладу здоров`я більше 21 дня та легкі тілесні ушкодження, які привели до короткочасного розладу здоров`я у вигляді забійної рани скроневої ділянки голови зліва. За вказаним фактом 30.01.2020 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12020240070000128. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.10.2020 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, відповідно до ст. 45 КК України. У зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, згідно довідки КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня» Кам`янець-Подільської міської ради від 03.11.2021 року, [PERSON] знаходилась на лікуванні в травматологічному відділенні 32 ліжко-дні з 30.01.2020 року по 02.03.2020 року. Вартість перебування на лікуванні разом з лабораторними дослідженнями становить 14 348,40 грн. В ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження цивільний позов про стягнення витрат на лікування потерпілої від злочину не розглянуто, відповідачем кошти добровільно на користь позивача не відшкодовано, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Кам`янець-Подільської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] в розмірі 14 348,40 грн., які завдані кримінальним правопорушенням. Прокурор Слиз Т.В. в судовому засіданні позов підтримала, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Кам`янець-Подільської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілої в розмірі 14 348,40 грн.. Представник позивача Кам`янець-Подільської міської ради Лярго О.Ю. в судовому засіданні позов підтримала, просить суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Комунального некомерційного підприємства «Кам`янець-Подільська міська лікарня» Кам`янець-Подільської міської ради медичний директор Тетяна Дідич в судове засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи Комунального некомерційного підприємства «Кам`янець-Подільська міська лікарня» Кам`янець-Подільської міської ради на підставі наявних матеріалів. Заслухавши прокурора, представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] 30.01.2020 року в м. Кам`янець-Подільському Хмельницької області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ», моделі «21013», із несправною гальмівною системою, рухаючись зі швидкістю близько 39,2…41,5 км/год. в напрямку м. Чернівці по вул.Привокзальній, перед перехрестям з вул. Героїв Небесної Сотні, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, здійснив наїзд на потерпілу [PERSON] , яка переходила проїзну частину вказаної вулиці поза межами пішохідного переходу зліва направо по відношенню до руху вказаного автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які привели до тривалого розладу здоров`я більше 21 дня та легкі тілесні ушкодження, які привели до короткочасного розладу здоров`я у вигляді забійної рани скроневої ділянки голови зліва. За вказаним фактом 30.01.2020 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12020240070000128. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.10.2020 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям за ч.1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 45 КК України. Відповідно до Довідки КНП «Кам`янець-Подільської міської лікарні» Кам`янець-Подільської міської ради за № 01-12/1276 від 03.11.2021 року встановлено, що хвора [PERSON] знаходилась на лікуванні з 30.01.2020 року по 02.03.2020 року у травматологічному відділенні 32 ліжко-дні. Вартість 1-го ліжко-дня в січні місяці складає 439,70 грн., у лютому місяці складає 440,00 грн., лабораторні дослідження - 269,00 грн.. За період перебування на лікуванні, разом з лабораторними дослідженнями, на хвору було витрачено кошти в сумі 14 348,40 грн.. В ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження цивільний позов про стягнення витрат на лікування потерпілої від злочину з [PERSON] не розглядалась, відповідачем кошти добровільно, на користь позивачки, не відшкодовано. Статтею 1206 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. У даному випадку лікування проводилося закладом охорони здоров`я - комунальним некомерційним підприємством «Кам`янець-Подільська міська лікарня» Кам`янець-Подільської міської ради, яка є комунальною установою і фінансується з міського бюджету, головним розпорядником коштів яких є Кам`янець-Подільська міська рада , тому кошти стягуються на її користь. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Пунктом 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Водночас, щодо стягнення коштів на користь закладу охорони здоров`я притримується і Європейський суд з прав людини, який, зокрема, у рішенні від 11.02.2003 по справі «Хаммерн проти Норвегії» встановив, що тягар фінансових збитків, завданих порушенням і розглядом кримінальної справи, що закрита чи закінчилась виправданням обвинуваченого, несе обвинувачений, якщо він не зможе довести, що вірогідна відсутність факту вчинення ним постановленого йому у вину діяння. Положення п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не порушено. Як вбачається з Огляду судової практики Європейського суду з прав людини, який опубліковано на сайті ЄСПЛ: «Роль прокурора при розгляді справ, що не відносяться до сфери кримінального права» - ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у провадженні по звичайних цивільних справах. Розглядаючи кожен випадок індивідуально, Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципам статті 6 Конвенції про право на справедливий розгляд справи незалежним та неупередженим судом, дотримання змагальності процесу, рівноправності сторін, права на доступ до суду, принципу правової певності, внаслідок чого в окремих випадках, зокрема у справі «Менчинська проти Російської Федерації» 15.01.2009, Суд дійшов висновку, що за певних обставин (для захисту прав безпомічних груп населення (дітей, інвалідів), у випадках, коли таке порушення стосується інтересів великої кількості громадян або коли вимагається захистити інтереси держави, виступ прокурора на боці однієї з сторін може бути виправданим. Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.99 № 3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (далі - Рішення) «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", розуміється орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Згідно ч. 3 ст. 13 Закону України «Основи Законодавства України про охорону здоров`я» складовою частиною державної політики охорони здоров`я в Україні є політика охорони здоров`я в Автономній Республіці Крим, місцеві і регіональні комплексні та цільові програми, що формуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування та відображають специфічні потреби охорони здоров`я населення, яке проживає на відповідних територіях. Тому, позов керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах Кам`янець-Подільської міської ради, підлягає задоволенню. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI ( в редакції від 01.01.2022 року ) суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, а саме ч.1 передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Таким чином , суд вважає за необхідне врахувати майновий стан і пенсійний вік відповідача та компенсувати судовий збір за рахунок держави. На підставі ст.ст. 16, 1166, 1206 ЦК України, ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.8 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI ( в редакції від 01.01.2022 року ) ,

Outcome: approved