Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив стягнути з останнього в порядку регресу виплачену суму страхового відшкодування майнової шкоди в розмірі 22155,06 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 19.11.2019 о 19.20 год. на вул. Тролейбусній, 8 у м. Львові з вини відповідача [PERSON] . Позовні вимоги мотивує із посиланням на постанову Личаківського районного суду Львова від 16.12.2019 та постанову Франківського районного суду Львова від 17.01.2020, якими встановлено винність водія [PERSON] у ДТП та керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, дані звіту про оцінку збитків заподіяних автомобілю, платіжного доручення, які підтверджують розмір заподіяної майнової шкоди учаснику ДТП та розмір грошового відшкодування, виплаченого позивачем на користь потерпілої [PERSON] , дані полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-137222309 від 23.09.2019. Як на підставу позову посилається на п.п. А) п. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А тому відповідач повинен відшкодувати позивачу в порядку регресу виплачену суму страхового відшкодування в розмірі 22155,06 грн. У відповіді на відзив від 31.03.2022 представник позивача додатково зазначив, що позивач здійснив 31.01.2020 виплату страхового відшкодування потерпілій особі на загальну суму 22155,06 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 20711 від 31.01.2020 року, яке наявне в матеріалах справи, а відповідач здійснив оплату потерпілій особі лише 28.04.2020 в розмірі 1200 дол. США в якості відшкодування шкоди, що підтверджується копією наданої відповідачем розписки від 28.04.2020. Отже, на момент написання розписки шкода завдана потерпілій особі вже була відшкодована за рахунок страхового відшкодування, а тому доводи відповідача про подвійну відповідальність не заслуговують на увагу. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про наявність поданого ПрАТ «СК «Брокбізнес» позову та будучи обізнаним із суттю пред`явлених до відповідача позовних вимог, 14.02.2022 року скерував на адресу суду відзив на позов із викладом своїх заперечень щодо заявлених позивачем позовних вимог. Згідно поданого відзиву на позов представник відповідача адвокат Демідонт Б.О. просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зазначив про неможливість подвійної цивільної відповідальності за одне й те саме правопорушення, оскільки 28.04.2020 року [PERSON] в позасудовому порядку врегулював відносини з власницею «MERCEDES BENZ», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , передавши останній грошові кошти у розмірі 1200 доларів США як відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження відповідного транспортного засобу, що підтверджується розпискою від 28.04.2020. Позовна заява надійшла до Личаківського районного суду м. Львова 08.12.2021. Ухвалою судді від 14.02.2022 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі. Всі наявні у справі докази були надані сторонами. З врахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи (позовній заяві, відзиві на позов та поясненнях на відзив), в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-137222309 від 23.09.2019, автомобіль марки «Форд», державний № [NUMBER] , який належить відповідачу [PERSON] , було застраховано у позивача. Факт ДТП, винність у ньому та в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння відповідачем [PERSON] стверджується, зокрема постановою Личаківського районного суду Львова від 16.12.2019 у справі № 463/10398/19 та постановою Франківського районного суду Львова від 17.01.2020 у справі № 465/6815/19, згідно яких [PERSON] 19.11.2019 о 19.20 год. на вул. Тролейбусній, 8 у м. Львові, керуючи автомобілем марки «Ford Mondeo», р.н. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, виїжджаючи з двору будинку, не надав перевагу у русі автомобілю, який рухався у попутному напрямку на смузі руху, на яку він мав намір виїхати, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes Benz», р.н. [NUMBER] , завдавши транспортним засобам механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив п.10.3 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. При цьому він керував автомобілем із ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Розмір заподіяної власнику автомобіля марки ««Mercedes Benz», р.н. [NUMBER] , майнової шкоди, як вбачається зі звіту про оцінку збитків завданих автомобілю № 1170/19 від 12.12.2019, становить 23155 грн. Згідно страхового акту № 84604/1 від 13.01.2020 на підставі платіжного доручення № 20711 від 31.01.2020 позивач відшкодував на користь потерпілої сторони заподіяну з вини відповідача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду на суму 22155,06 грн. Відповідно до підп. А) п. 38.1.1Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки у цій справі встановлено, що відповідач (водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду) керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому регресний позов до нього на суму спричинених та відшкодованих потерпілій стороні збитків підлягає задоволенню. При цьому доводи сторони відповідача щодо подвійної цивільної відповідальності за одне й те саме правопорушення, оскільки 28.04.2020 року [PERSON] в позасудовому порядку врегулював відносини з власницею «MERCEDES BENZ», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , передавши останній грошові кошти у розмірі 1200 доларів США як відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження відповідного транспортного засобу, що підтверджується розпискою від 28.04.2020, не заслуговують на увагу. Так встановлено, що позивач здійснив 31.01.2020 виплату страхового відшкодування потерпілій особі на загальну суму 22155,06 грн., а відповідач здійснив оплату потерпілій особі на суму 1200 доларів США лише 28.04.2020. Отже, на момент написання розписки шкода завдана потерпілій особі вже була відшкодована за рахунок страхового відшкодування, а тому доводи відповідача про подвійну цивільну відповідальність є безпідставними. При цьому обставина щодо часу повідомлення позивачем відповідача про виплату страхового відшкодування у даному випадку не має правового значення. У разі, якщо відповідача вважає, що здійснив виплату коштів потерпілій [PERSON] безпідставно, з прихованням від нього істотних обставин щодо виплати їй страхового відшкодування, він вправі звернутися із відповідними вимогами до потерпілої сторони. Виходячи із вищенаведеного та

Outcome: approved