Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся\~до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності за набувальною давністю, пояснивши, що 16 лютого 1997 року [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта будинок глинобитний , обкладений цеглою, загальною площею 33,04 кв. м літера А, веранда літера а, хлів літера В, вбиральня літера Г, огорожа. Сплата [PERSON] вартості будинку підтверджується розпискою від 16 лютого 1997 року, написаною власноруч [PERSON] . Факт того, що [PERSON] відкрито та добросовісно володіє житловим будинком по [ADDRESS] підтверджується тим, що у вказаному будинку з 16.01.2003 року зареєстровані та фактично проживають її свекруха [PERSON] та чоловік [PERSON] . Крім того свого часу [PERSON] надав [PERSON] оригінал свідоцтва про право на спадщину від 20.10.1995 року, оригінал технічного паспорту, оригінал домової книги, а 12.06.1997 року надав нотаріально посвідчене доручення на розпорядження майном на три роки. Договір купівлі-продажу [PERSON] та [PERSON] нотаріально не оформили у зв`язку з тим, що у 1997 році країна перебувала у стані економічної кризи, обидві сторони на той час не працювали, а тому не мали грошей для сплати витрат по оформленню своїх майнових прав, а згодом [PERSON] втратила всі контакти із [PERSON] . За рішенням суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Сторони домовилися про поділ майна таким чином, що [PERSON] залишився проживати в спірному будинку, а [PERSON] , отримавши рухоме майно, виїхала на постійне місце проживання до м. Кропивницький, де і проживає до теперішнього часу. Позивач з 1997 р. проживав, а з 16 січня 2003 року зареєстрований в будинку по [ADDRESS] , де й проживає до тепер. Претензій щодо володіння [PERSON] будинком по [ADDRESS] , ні від [PERSON] , ні від [PERSON] за весь період володіння не надходило. Позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме на житловий будинок літера А загальною площею 33,04 кв. м, з господарсько-побутовими будівлями, до складу якого входять: веранда літера а, хлів літера Б, хлів літера В, вбиральня літера Г, огорожа, розташованого по [ADDRESS] . В\~ судове \~засідання\~ позивач та його представник не\~з`явився,\~подали до канцелярії суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, на електронну адресу суду надіслала заяву в якій просила розглянути дану цивільну справу без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. До того ж підтвердила сплату нею \~ \~ \~ \~ [PERSON] грошових коштів за будинок, в якому фактично не проживає, а також факт, того що з 1997 р. [PERSON] постійно проживає в будинку [ADDRESS] і несе фактичні витрати по його утриманню. Співвідповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, повідомлений в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик його, як учасника судового процесу на сайті «Судова влада» 13.12.2021 р., 14.01.2022 р., 01.02.2022 р., 09.03.2022 р. Відзив від відповідача до суду не надходив. Із заяв позивача, його представника, відповідача, та співвідповідача, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, звернулись до суду із заявами про слухання справи у їх відсутність, тому підстав для відкладення судового засідання суд не вбачає. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання права власності за набувальною давністю, які регулюються нормами ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Згідно, долученої до матеріалів справи копії розписки від 16.02.1997 р., [PERSON] отримав від [PERSON] одну тисячу п`ятсот доларів США, в рахунок вартості проданого ним будинку (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.10.1995 р., посвідчено, що на підставі заповіту посвідченого Новоархангельською державною нотаріальною конторою Новоархангельського району Кіровоградської області від 14.12.1993 р., зареєстрованого в реєстрі під №1862 спадкоємцями зазначеного у заповіті майна [PERSON] , померлої [INFO] є [PERSON] , мешканець: [ADDRESS] (а.с. 6). З огляду\~на документи,\~надані Новоархангельським\~бюро технічної\~інвентаризації житловий будинок по [ADDRESS] є глинобитним, обкладеним цеглою, загальною жилою площею 33,94 кв. м - літера А, веранда літера а, хлів літера Б, хлів літера В, вбиральня літера Г, огорожа (а.с. 10-13). Відповідно з копією домової книги для прописки громадян, на момент подачі позову, до зареєстрованих в будинку [ADDRESS] - відносяться, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-9). Згідно довідки №507 від 05.04.2021 року про реєстрацію місця проживання особи, виданої Новоархангельською селищною радою Голованівського району Кіровоградської області, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Баку Республіка Азейбаржан з 16.01.2003 року по теперішній час зареєстрований та фактично проживає: по [ADDRESS] . (а.с. 16). Відповідно до копії рішення Новоархангельського районного суду від 15.10.1997 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.12.1982 р. в «Палаці щастя» в м. Баку, актовий запис №5434 було розірвано. (а.с. 14). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Пунктами 9, 11, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю суди повинні враховувати, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом усього строку набувальної давності. Згідно роз`яснень, що містяться у п. 6 узагальнення ВССУкраїни з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав від 28.01.2013 року за набувальною давністю може бути набуте право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого не відомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки матеріали справи містять належні докази, що свідчать про наявність достатніх правових підстав для визнання за позивачем права приватної власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме на житловий будинок літера А загальною площею 33,04 кв. м, з господарсько-побутовими будівлями, до складу якого входять: веранда літера а, хлів літера Б, хлів літера В, вбиральня літера Г, огорожа, розташованого по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~При цьому, суд зазначає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Зважаючи на те, що на підставі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, однак такі вимоги позивачем не заявлені, то понесені витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому, суд вважає, що понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за ним у зв`язку з проханням в письмовій заяві. Підстав для допущення до негайного виконання судового рішення немає. Враховуючи викладене та

Outcome: approved