Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

31.08.2021 [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON] та просила суд зміни вид та розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на ј частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до її повноліття, починаючи з дня подачі до суду відповідної позовної заяви. 28.03.2022 позивач звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти задоволення заочного рішення не заперечувала. 03.05.2022 відповідач подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24 липня 2010 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. У шлюбі [INFO] було народжено дитину [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 25.10.2011 (а.с. 9). 27 липня 2017 року рішенням Баришівського районного суду Київської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 10 - 11). 11.05.2017 Баришівським районним судом Київської області видано виконавчий лист, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~500 грн. 00 коп. до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12). 26.09.2020 позивач повторно зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON] та, відповідно, змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 26.09.2020, виданого Голосіївським районним у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану міжрегінального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 7). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Баришівської селищної ради Київської області від 28.08.2021 за вих. № 1690, дитина [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] (а.с. 15). Станом на дату звернення до суду з даним позовом дитина навчається у 4 класі Баришівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Миколи Зерова Баришівської селищної ради, що підтверджується відповідною довідкою №72 від 26.08.2021 (а.с. 14). У своїй позовній заяві позивач зазначає, що їх спільна з відповідачем дитина постійно хворіє, потребує значних коштів на лікування та реабілітацію після лікування, на підтвердження чого надає виписку з медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 13). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного Кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а також враховуючи інтереси дитини, позивач вважає, що необхідним є визначити спосіб та розмір стягнення аліментів в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Щодо цього суд зазначає наступне. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Позивач, як одержувач, довела свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів і відповідач з нею погодився, про що надав суду свою письмову згоду у вигляді заяви від 03.05.2022. Суд враховує, що на даний час розмір, присуджених до стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 1\~500,00 грн. є недоцільним, з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Outcome: approved