Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

У лютому до суду надійшла зазначена вище позовна заява, в якій позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини до досягнення останньою повноліття, на користь її законного представника. Позов обґрунтовано тим, що мати, [PERSON] , відмовилась забрати новонароджену дитину з дитячого відділення лікарні. За весь час перебування дитини в лікарні її долею та станом ніхто не цікавився. Дитині було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, і вона наразі перебуває в КЗ "Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини". Мати не цікавилась станом дитини, на виклики служби у справах дітей приходила, з нею проводились профілактичні бесіди, проте дитину вона все одно не погодилась забрати. У зв`язку з тим, що відповідач не виконує передбачених законодавством батьківських обов`язків, орган опіки та піклування звернувся до суду із вказаною позовною заявою. Ухвалою від 28 лютого 2022 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач подала до суду заяву про визнання позовних вимог в повній мірі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження. Згідно копії акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки відмовилися забрати з пологового будинку, від 02 серпня 2021 року встановлено, що дитину, [PERSON] , [INFO] , батьки відмовилися забирати з пологового відділення КНП "Павлоградська міська лікарня №1" ПМР. Згідно копіям рішень виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 08 вересня 2021 року та 13 жовтня 2021 року, дитині, [PERSON] , присвоєно статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано до КЗ "Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини" Дніпропетровської обласної ради. Згідно копії КЗ "Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини" Дніпропетровської обласної ради від 21 січня 2022 року, за весь час перебування дитини, [PERSON] , в даному закладі жодного разу відповідач не відвідала свою дитину, не цікавилась її станом здоров`я ні письмово, ні по телефону, не надавала її будь-якої допомоги, не виявляла материнської турботи. З копії відповіді КНП "Павлоградська міська лікарня №1" від 06.09.2021 року, з відповідачем проводились профілактичні бесіди, проте результату вони не дали, відповідач відмовилась забирати дитину з лікарні. Згідно копії пояснення відповідача та заяви від 21.01.2021 року, вона не бажає брати на себе відповідальність за виховання дитини, оскільки не зможе її забезпечити та виховати, а також згодна на позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Згідно заяви відповідача від 09 березня 2022 року, остання не заперечує проти задоволення позовних вимог та визнає їх. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно заяви відповідача від 09 березня 2022 року, остання не заперечує проти задоволення позовних вимог та визнає їх. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з усім вищезазначеним, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved