Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

17 липня 2019 року, представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 126359 грн. 21 коп. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.12.2013 року, яка виникла у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно його умов та в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 17 грудня 2013 року відповідач став клієнтом банку, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та підтвердивши свою згоду на те, що підписана Анкета-заява, Пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку складають укладений між ними Договір про надання банківських послуг, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки. Однак, відповідач своїх обов`язків по своєчасному погашенню кредиту та по сплаті відсотків належним чином не виконував, у результаті чого станом на 10 червня 2019 року утворилась вказана вище сума заборгованості. Разом з тим, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати у розмірі 1921 грн. 00 коп. 20 грудня 2019 року заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 119865 грн. 91 коп., а також судовий збір у розмірі 1822 грн. 20 коп. Ухвалою суду від 27.01.2021 року вищевказане заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, разом із позовною заявою надавав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Представник відповідача\~надав до\~суду письмову\~заяву,\~в якій\~просиврозглянути справу за його відсутності та у відсутність відповідача, позовні вимоги визнав частково у розмірі 299 грн. 38 коп., в іншій частині позовні вимоги просив залишити без задоволення. Крім того, 09 лютого 2021 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про визнання позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 299 грн. 38 коп. Щодо решти позовних вимог зазначив, що такі задоволенню не підлягають, оскільки укладений між позивачем та відповідачем договір не може вважатись договором приєднання, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, розміщені на сайті банку, неодноразово змінювались АТ КБ «Приватбанк», надані позивачем Правила не містять підпису відповідача, відтак відсутні підстави вважати, що саме з цими Умовами та Правилами був ознайомлений відповідач. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну позову, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. 11 березня 2021 року від представника АТ КБ «Приватбанк» до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що відповідачем, як повнолітньою, дієздатною особою підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, які є у вільному доступі на сайті банку. Своїм підписом відповідач підтвердив, що він ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та правилами обслуговування по платіжним картам, Тарифами банку, які разом із цією заявою складають Договір банківського обслуговування, а також підтвердив, що йому було надано для ознайомлення Умови та правила у письмовому вигляді. Крім того, з підписаної відповідачем заяви чітко вбачається, що останній висловив бажання отримати кредитну картку «Універсальна» та до неї додано Довідку про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якої вбачається, що відповідачеві встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік) та вказано суми комісій та штрафів. На підставі вказаної заяви, відповідачу було відкрито картковий рахунок ключем до якого є пластикова картка. Тобто, під час укладення договору, сторонами було чітко обговорено всі істотні умови. Також, в якості доказу було додано виписку з карткового рахунку, з якої прослідковується, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснюючи операції через банкомати та термінали, частково сплачував заборгованість за договором, що свідчить про обізнаність відповідача із розміром процентних ставок та іншими умовами обслуговування, з якими він погодився. Надана позивачем виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача. З наданої виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знов користувався кредитними коштами, що свідчить про те, що йому були добре відомі та зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо незнання тарифів, умов та правил не відповідають дійсності. 26 березня 2021 року представником позивача надано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій остання виявила бажання про зменшення розміру позовних вимог та просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором б/н від 17.12.2013 року в розмірі 317 грн. 43 коп. (заборгованість з пені), а також понесені судові витрати. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, як убачається зі змісту позову, 17 грудня 2013 року відповідач став клієнтом позивача підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та підтвердивши свою згоду на те, що підписана Анкета-заява, Пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку складають укладений між ним та позивачем Договір про надання банківських послуг (далі Кредитний договір), згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах визначених укладеним договором, а відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки. Також позивачем до Анкети-заяви від 17.12.2013 року у якості доказу надано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold» (а.с.6,7,8-32). Згідно виписки з карткового рахунку відкритого на ім`я відповідача, встановлено, що останній користувався кредитними коштами,\~а також\~частково виконував\~зобов`язання\~згідно умов\~договору б/н\~від 17.12.2013\~року(а.с.104-107). Відповідно до ч.ч. 1,2\~ст. 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов`язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом, з розрахунку заборгованості, наданого представником позивача, встановлено, що станом на 28.02.2021 року заборгованість відповідача за договором б/н від 17.12.2013 року становить 317 грн. 43 коп., з яких: 317 грн. 43 коп. заборгованість за пенею (а.с.120). Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, згідно наданої банком копії Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг б/н від 17.12.2013 року, відповідачем виявлено бажання оформити на своє ім`я банківську картку, проте вказана Анкета-заява не містить позначки яку саме платіжну картку бажає оформити відповідач. Разом з тим, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження оформлення відповідачем певної кредитної картки. Таким чином, наданий позивачем Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.7) не є належним доказом, оскільки містить чотири різні види кредитних карт із різними умовами надання послуг, відтак суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування відсотків, пені та штрафів. При цьому, рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно із ч. 1\~ст. 633 ЦК України,\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.\~ Так, підписана сторонами Анкета-заява від 17.12.2013 року не містить умови договору про розмір відсотків та встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, у поданій заяві про зменшення розміру позовних вимог від 26.03.2021 року, просив стягнути з відповідача пеню за прострочене зобов`язання у розмірі 317 грн. 43 коп. Наданий позивачем до матеріалів справи Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, не містить підпису відповідача та матеріали справи не містять інших підтверджень, що саме ці Умови та правила, надані позивачем до позовної заяви, розумів відповідач та ознайомився і погодилася саме із ними, підписуючи заяву від 17.12.2013 року. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (17 грудня 2013 року) до моменту звернення до суду із даним позовом (17 липня 2019 року) та подання заяви про зменшення розміру позовних вимог (26 березня 2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи, Умови та правила у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин надані позивачем Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої\~вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17. Суд вважає, що Тарифи, Умови та правила, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17 грудня 2013 року шляхом підписання заяви. Отже відсутні\~підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді істотні умови договору, у тому числі як відсотки так і відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Тому суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми нарахованої пені. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Разом з\~тим,\~відповідно до\~положень ст.ст.\~137,\~141\~ЦПК України,\~у зв`язку\~із відмовою\~у задоволенні\~позовних вимог,\~судовий збір,\~сплачений за\~подання до\~суду позовної\~заяви суд\~залишає за\~позивачем,\~а також\~з позивача\~на користь\~відповідача підлягають\~стягненню понесені\~ним судові витрати, а саме судовий збір, сплачений відповідачем за подачу до суду заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 420 грн. 40 коп. (а.с.66) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. 00 коп. (а.с.73-76, 93-94). На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved