Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до суду з позовом до КП «Чернівецьке тролейбусне управління», Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову посилався на те, що постановою Шевченківського районного суду від 03.11.2021 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за\~ст. 124 КУпАП. Позивач є потерпілим, оскільки внаслідок ДТП пошкоджено його автомобіль «Мерседес Бенц Віто», державний номерний знак [NUMBER] . З метою встановлення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Мерседес Бенц Віто», д.н.з. [NUMBER] , проведено авто-товарознавчу експертизу. Згідно даної експертизм матеріальна шкода, станом на дату виконання експертизи, складає 150 073грн. 37коп. Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 150 073грн. 37коп, моральну шкоду у розмірі 90\~000грн. 00коп. та судові витрати, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних\~\~із проведенням експертизи, витрати на правову допомогу. [PERSON] \~\~ надав заяву, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач в свою чергу, не скористався своїм правом щодо надання відзиву. Однак 15.03.2022 року від представника відповідача надійшла заява про відкладення справи, оскільки йому неохідний час для підготовки відзиву на позовну заяву та надання доказів на заперечення позовних вимог. Так 11.04.2022 року, на наступне засідання представник відповідача так і не з`явився, однак просив дану справу відкласти, суд про причини неявки не повідомив. 25.04.2022 року від відповідача надійшла заява, в якій відповідач повторно просить відкладсти справу, оскільки йому неохідний час для підготовки відзиву на позовну заяву та надання доказів на заперечення позовних вимог. Станом на 27.04.2022 року відповідачем відзиву на позовну заяву, пояснень чи заперечення, по даній справі, ніяких не надавалося. Суд вважає, що відповідач користується своїм процесуальним правом, а саме відкладанням справи, та розцінює це як штучне затягування процесу. Суд дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини та дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] 08.10.2021 р. о 15год. 44хв. керуючи тролейбусом «Шкода» д.н.з.: [NUMBER] в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 27, під час руху не врахував дорожню обстановку, не впорався із керуванням, не дотримався безпечної дистанції під час руху, у результаті чого допустив зіткнення із автомобілем «Мерседес Бенц Віто», д.н.з.: [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїйми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3Б, 13.1 Правил дорожнього руху України. Власником автомобіля «Мерседес Бенц Віто», д.н.з.: [NUMBER] є [PERSON] , [INFO] (позивач) /а.с.7-10/. Шевченківським районним судом м. Чернівці у справі № 727/10258/21 [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративний штраф у розмірі 850 гривень. Вказане рішення суду набрало законної сили 16.11.2021 р. /а.с. 11/. Керуванням тролейбусом «Шкода» д.н.з.: 326, під час ДТП здійснював [PERSON] /а.с.11/, який є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. Відповідно до Висновку експерта №102-12-21 авто-товарознавчої експертизи про вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz Vito 110CDI», д.н.з.: [NUMBER] без врахування та з врахуванням фізичного зносу від 30.12.2021 року: - вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz Vito 110CDI», д.н.з.: [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 08.10.2021 року, без врахування коефіцієнту фізичного зносу, станом на дату виконання експертизи, складає 150\~073,37грн; - вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz Vito 110CDI», д.н.з.: [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 08.10.2021 року, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, станом на дату виконання експертизи, складає 65\~002,64грн. /а.с.12-39/. Відповідачем не надано будь-якого іншого розрахунку вартості спричиненої позивачу шкоди. Клопотань про призначення відповідної експертизи з боку відповідача не надходило. Згідно квитанції прибуткового ордера №102-12-21 від 16.12.2021 року [PERSON] , за проведену авто-товарознавчу експертизу, було сплачено суму в розмірі 4\~800, 00грн. /а.с.11а/. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Згідно до ч.1\~ст.. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ч. 2\~ст. 1192 ЦК України\~передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до приписів\~ст. 1 Закону України «Про міський електричний транспорт», міський електричний транспорт - складова частина єдиної транспортної системи, призначена для перевезення громадян трамваями, тролейбусами, поїздами метрополітену на маршрутах (лініях) відповідно до вимог життєзабезпечення населених пунктів. Об`єкти міського електричного транспорту - рухомий склад, контактні мережі, тягові підстанції, колії трамвайні та метрополітену, а також споруди, призначені для забезпечення надання транспортних послуг. За приписами\~ст. 15 вказаного Закону, до складу міського електричного транспорту входять підприємства, що надають транспортні послуги, об`єкти міського електричного транспорту, системи електропостачання та зв`язку, будівлі та службові приміщення. Так, підприємства, які здійснюють діяльність з надання послуг із перевезення електротранспортом та утримують відповідні об`єкти міського електротранспорту є володільцями джерела підвищеної небезпеки, внаслідок дії яких (джерел підвищеної небезпеки) може бути завдана шкода майну фізичної або юридичної особи. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право; договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Однак, суд не може залишити поза увагою той факт, що транспортний засіб «Mercedes-Benz Vito 110CDI», д.н.з.: [NUMBER] , власником якого є позивач [PERSON] , рік випуску (згідно з свідоцтвом про реєстрацію) 2001 /а.с.10/. Тобто автомобіль, який був у ДТП, який досліджував експерт, не є новим та перебував в експлуатації більше 20 років. Експертом [PERSON] було встановлено, що строк експлуатації вищезгаданого автомобіля, станом на дату виконання експертизи, є 21 рік 4 місяці 29 днів. Отже, розрахунковий коефіцієнт фізичного зносу Е3 автомобіля «Mercedes-Benz Vito 110CDI», д.н.з.: [NUMBER] , становить 0,7. Отже, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz Vito 110CDI», д.н.з.: [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 08.10.2021 року, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, станом на дату виконання експертизи, складає 65\~002,64грн. /а.с.20/. У зв`язку з вище викладеним, суд приймає до уваги вартість відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП 08.10.2021 р., з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, яка складає 65\~002,64грн. Таким чином, на підставі викладеного, позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню. Отже, враховуючи те, що розмір матеріальної шкоди позивачу не відшкодовано до цього часу відповідачем, матеріальна шкода у розмірі 65\~002,64грн, підлягає стягненню з КП «Чернівецьке тролейбусне управління» на користь [PERSON] . Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження\~\~автомобіля, суд виходить із наступного. Згідно зі\~статтею 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд, врахувавши загальнолюдські цінності, усвідомлює, що пошкодження майна спричинило позивачу певні душевні страждання, а також позбавлення його можливості тривалий час використовувати повсякденно автомобіль, що призвело\~до певних\~незручностей у\~пересуванні,\~порушенні звичайного\~порядку та\~способу життя, які підлягають відшкодуванню. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер пошкодження майна, можливість та час, необхідний для відновлення його попереднього стану, виходячи із засад розумності, стягує з відповідача на користь позивача 3\~000,00грн, вважаючи таку суму справедливою компенсацією завданої йому моральної шкоди. Таким чином, на підставі викладеного, позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. З урахуванням наведеного, задовольняючи позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, позивачу підлягає відшкодуванню з відповідача понесені ним судові витрати. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови у задоволенні позову на позивача, у разі часткового задоволення позову -\~\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Статтею 133 ЦПК України\~визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належить витрати: на правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведення їх огляду, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Вирішуючи вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3\~ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що 24.11.2021 року між адвокатом Макогон Михайлом Володимировичем та позивачем [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги та представництва в суді /а.с.40-41/. 24.02.2022 року, згідно Акту про надані послуги по договору про надання правової допомоги та представництва в суді від 24.11.2021 року, загальна вартість суми гонорару, яку сплатив [PERSON] , становить 6\~500,00 грн. /а.с.73-74/. 10.03.2022 року між адвокатом Дронь Ольга Іванівна та позивачем [PERSON] було укладено договір №30/03/10 на представництво інтересів сторони в суді /а.с.70-71/. Згідно Акту про надані послуги по договору з адвокатом Дронь О.І. про представництво в суді від 27.04.2022 року [PERSON] , за надані послуги згідно акту, сплатив кошти в сумі 4 860,00грн. /а.с.72/. Отже, позивачем [PERSON] , за надання йому правової допомоги, було сплачено кошти у загальному розмірі 11\~300,00грн. Окрім того, позивачем було сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру у розмірі 1\~500,73грн., за вимоги немайнового характеру у розмірі 992,40 грн. /а.с.1-1а/, витрат на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 4\~800,00грн. /а.с.11а/. Таким чином сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 18\~593,13грн. (11\~300,00грн + 1\~500,73грн.+ 992,40 грн.+4\~800,00грн). На підставі наведеного, ст.ст.\~16,\~22,\~1166,\~1167,\~1172,\~1187,\~1192 ЦК України,

Outcome: partial