Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

01 лютого 2022 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Кривоозерської селищної ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини . В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, позивач є спадкоємцем за законом і бажає оформити її, проте у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до Кривоозерської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки хворів. У зв`язку із чим просив визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача - Кривоозерської селищної ради не з`явився, надіслав заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі, просив прийняти рішення згідно чинного законодавства. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі позивача та представника відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області 12 жовтня 2011 року (а.с.5). Позивач є сином [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Сєвєрною селищною радою Снєжнянського району Сталінської області 19 червня 1951 року (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємцям першої черги за законом після померлої [PERSON] є позивач. [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подав. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №703/1560/17, від 02.02.2021 у справі №636/1339/19, від 19.04.2021 у справі №302/396/17. Позивач у своєму позові посилається на те, що він пропустив шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини із поважних причин, а саме через хворобу, проте жодних доказів та підтвердження того, що він дійсно хворів, до суду не надав, наявність вказаних обставин не могли бути перешкодою для звернення до нотаріуса для прийняття спадщини після померлої [PERSON] .. З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи ним не було доведено, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а ті підстави, на які вказує позивач, суд визнає неповажними, так як він не довів зворотного за допомогою належних та допустимих доказів. Враховуючи вищевказане, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed