Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про позбавлення права користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на праві власності належить будинок [ADDRESS] . В даному будинку зареєстровані : [PERSON] ,1953 р.н.; [PERSON] , 1954 р.н.; [PERSON] , 1979 р.н.; [PERSON] , 1985 р.н.; [PERSON] ,2006 р.н.; [PERSON] ,2011 р.н.; [PERSON] ,2012 р.н.; [PERSON] , 2016 р.н. Зазначає, що [PERSON] з моменту розірвання шлюбу з сином більше не проживає з ними. Вказує, що факт не проживання відповідача з весни 2021 р. за адресою: [ADDRESS] підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов. Крім цього вказує, що оскільки, [PERSON] не проживає за вказаною адресою, то у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, житлово - комунальні послуги розраховуються від кількості зареєстрованих осіб, хоча відповідач за адресою фактично не проживає; позивач не може оформити субсидію. Крім цього вказує, що відповідач не сплачує грошові кошти за комунальні послуги та не бере участі в утриманні житла чим об`єктивно порушуються права позивача, а тому він змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. \~ \~ \~ \~ У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить такий задоволити. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності . Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. \~Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. \~Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16854828. З матеріалів справи вбачається, що окрім позивача в квартирі зареєстровані: [PERSON] , 1954 р.н.( дружина позивача), [PERSON] , 1979 р.н. (син позивача), [PERSON] , 1985 р.н.; [PERSON] , 2006 р.н.; [PERSON] ,2011 р.н.; [PERSON] ,2012 р.н.; [PERSON] , 2016 р.н., що підтверджується довідкою про кількість зареєстрованих осіб № 225 від 16.02.2022 р. \~ Відповідно до ст. 391 ЦК України новий власник квартири через суд має право усувати усі перешкоди у користуванні своїм майном, зокрема висиляти з квартири повнолітніх осіб без надання іншого житлового приміщення. Відповідно до ст. 328 ЦК України таке право власника виникає тоді, коли він набув право власності на підставах, що не заборонені законом. \~При цьому, слід врахувати, що за правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації. Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі, [PERSON] зареєстрована в даному будинку, але фактично не проживає в\~ньому. Цей факт підтверджується відповідними актами. \~Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав Позивача. За положеннями ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспоренння та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Виходячи із змісту норм ст. 71,72 ЖК України, відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України з наступними змінами, при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. \~ \~ \~ \~А від так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації понад 6 років. Отже, судом встановлено факт відсутності відповідача у квартирі понад 6 років без поважних причин. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведені обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved