Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони справі 01.09.2016 зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. У період шлюбу в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки у сторін не склались, а тому з жовтня 2021 року вони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства, почали проживати окремо, тому позивач вимушена була самостійно займатись вихованням та утриманням спільної з відповідачем доньки [PERSON] . За вказаних обставин позивач звернулась до суду з даним позовом та просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 50 відсотків доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2022 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. (а.с. 16) Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, водночас не заперечувала щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи стягнення з дня\~пред`явлення позову\~до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Шикунова А.О., в судовому засіданні заперечувала, щодо задоволення позову в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що відповідач [PERSON] добровільно та регулярно надає кошти позивачу на утримання їх спільної доньки - [PERSON] , [INFO] . Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що з 01.09.2016 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 01.09.2016 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №2006. (а.с. 8) Сторони мають спільну доньку [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 16.05.2017 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. (а.с. 7) Відповідно до акту про фактичне проживання особи, позивач [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із своєю донькою [PERSON] , [INFO] . (а.с.13) Факт проживання дитини з позивачем та перебування її на утриманні у позивача, представником відповідача у судовому засіданні не заперечувався. Факт офіційного працевлаштування відповідача, отримання ним постійного доходу, відсутності інших дітей, непрацездатної, дружини, батьків, дочки, сина представником відповідача у судовому засіданні не заперечувався. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.\~1\~ст.\~183\~СК України,\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Частиною 5 статті 183 СК України передбачано, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Встановлюючи розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача, суд враховує вибір позивача щодо способу стягнення аліментів на утримання дитини саме в частці від доходу відповідача, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, не має інших осіб на утриманні. Виходячи з принципів розумності та справедливості, та беручи до уваги, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька та те, що позивач не запепречувала, щодо стягнення з відповідача 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі, в тому числі, недостатності такого розміру аліментів для задоволення потреб дитини, позивачем не доведено. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому аліменти на утримання дитини необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 15.02.2022. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дітей, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 496,20 грн., іншу частину судового збору в розмірі 496,20 грн. слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial