Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до Каноницької сільської ради Вараського району Рівненської області, [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Озерської сільської ради Володимирецького (на даний час Вараського) району Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Останньому за життя належала земельна ділянка, що підтверджується копією Сертифікату на право на земельну частку (пай). Після смерті [PERSON] , спадщину прийняла його дружина та мати позивача [PERSON] , оскільки проживала із спадкодавцем на момент його смерті що підтверджується відповідною довідкою [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть. [PERSON] , після смерті [PERSON] , спадщину прийняв як її син та брат позивача оскільки проживав із спадкодавицею на момент її смерті однак необхідні дії для оформлення спадкових прави не здійснив, і в подальшому взагалі відмовився від своїх спадкових прав на користь позивача. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина - земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розатошовані на території Озерської сільської ради Володимирецького (на даний час Вараського) району загальною площею 2,36 га. Вказану спадщину позивач прийняв як спадкоємець за законом, однак спадкову справу оформити не зміг. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату йому відмовлено. Просить визнати за ним право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. Вказаний позов [PERSON] , надійшов до Володимирецького районного суду 22.03.2022 року. Ухвалою суду від 31.03.2022 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] , не з`явився, однак в своїй позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримує позовні вимоги. Представник відповідача Каноницької сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, але надав суду заяву, в якій просили справу розглядати у відсутності їх представника, проти заявлених вимог не заперечують. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, однак надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності проти заявлених вимог не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . За життя [PERSON] , належала земельна ділянка, що підтверджується копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РВ №0149998. Після смерті [PERSON] , спадщину прийняла його дружина [PERSON] оскільки проживала із спадкодавцем на момент його смерті що підтверджується довідкою від 15.05.2020 року №502, яка видана Каноницькою сільською радою Вараського району Рівненської області. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , спадщину прийняв її син [PERSON] , оскільки проживав із спадкодавицею на момент її смерті однак необхідні дії для оформлення спадкових прави не здійснив. В подальшому відмовився від своїх спадкових прав на користь позивача. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. Спадкове майно, складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 2,36 га на території Озерської сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, Родинні відносин між [PERSON] , та покійними батьками підтверджується свідоцтвом про народження позивача серія [NUMBER] , згідно якого його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Матеріалами справи встановлено, що позивач в березні 2022 року усно звернувся до Володимирецької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де йому повідомили, що оформити спадкові права на земельні ділянки через нотаріальну контору на даний час не має можливості, оскільки в період військового стану їх діяльність практично зупинена, письмової відповіді не надали та порадили звернутися до суду за захитом Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області 15.02.2022 року №138/0/6/-22 вбачається, що спадкодавцю видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0149998, однак взамін сертифікату не було видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] , здійснюється за законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 14 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладання договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Порядок розпаювання земель колективних сільськогосподарських підприємств установлено Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року. Згідно п.4-8 Указу розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Відповідно до постанови КМУ «Про затвердження форми сертифікату на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» від 12.10.1995 року № 801, документом, що підтверджує право на пай та його виділення в натурі, є сертифікат, який при вступі у спадщину, серед іншого, надається спадкоємцем нотаріусу. Отже, саме сертифікат засвідчував право власника на земельну частку (пай) і був підставою для виділення земельної ділянки в натурі та отримання правовстановлюючого документу. Невидача державного акту після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] , набув право власності на земельні ділянки, яке підтверджувалось відповідним сетифікатом. При цьому, [PERSON] , була спадкоємцем майна [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, за законом. А позивач [PERSON] , є спадкоємцем майна [PERSON] , за законом першої черги, і єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину у відповідності до вимог до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України, оскільки у визначений законодавством термін звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим його позов підлягає задоволенню. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачами, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Враховуючи викладене,

Outcome: approved