Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що ним, на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, сплачено потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 100\~000 гривень 00 копійок. Оскільки, позивач зазначає, що відповідач є винним в порушенні Правил дорожнього руху, на підставі статей 38, 39 і 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статей 1166, 1187, 1188 і 1191 ЦК України, до нього перейшло право вимоги до особи відповідальної за завдані збитки та просить стягнути з відповідача грошові кошти у вказаній сумі та вартість послуг оцінки вартості заподіяної шкоди, що було замовлено позивачем. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Враховуючи, що відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження разом із копією позову і доданими до неї документами, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Омельченко М.М. від 27 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення № 369/6532/19 встановлено, що 01.04.2019 року о 08 годині 09 хвилин [PERSON] , керуючи мотоциклом марки «Ducati» без номерного знака по Одеському шосе в селищі Чабани Києво-Святошинського району Київської області, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Auris» державний номер [NUMBER] , який зіткнувся з автомобілем марки «Peugeot», держаний номер [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень усіх транспортних засобів, чим порушив пункти 12.1 і 13.1 ПДР\~України та вчинив правопорушення, передбачене\~ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою встановлено винність [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП і притягнуто його до адміністративної відповідальності (а.с. 5). Нормою частини 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Інші учасники вказаної ДТП [PERSON] і [PERSON] в порядку і на умовах передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомили позивача про дану ДТП та звернувся із заявою від 18.04.2019 року про виплату страхового відшкодування, що підтверджується відповідними письмовими документами, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 6, 27). Відповідно до Звіту № 1479_58310 про оцінку від 30.04.2019 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Toyota Auris» державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 114\~155 гривень 80 копійок (а.с. 13 26). На підставі Наказу позивача від 12.07.2019 року № 6926, на виконання вимог статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем на користь [PERSON] сплачено страхове відшкодування в сумі 100 000 гривень 00 копійок, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 967627 від 15.07.2019 року (а.с. 31 на звороті, 33). Згідно із пунктом 38.1.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Як встановлено під час розгляду справи з матеріалів справи, відповідач був водієм транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; станом на дату ДТП його цивільно-правова відповідальність застрахована не була. Також, під час розгляду справи по суті, суду не надано доказів того, що відповідач є особою, зазначеною у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Норма пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України). Отже, слід зробити висновок, що на підставі частини першої статті 1191 ЦК України та статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Таким чином, з відповідача в порядку регресу на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 100\~000 гривень 00 копійок. Крім того, позивачем оплачено експертні послуги у зв`язку із проведенням вказаних страхових дій на суму 820 гривень 00 копійок, про що свідчать рахунок № 1479 від 30.04.2019 року, Акт № 1479 виконаних робіт і платіжне доручення № 938531 від 29.05.2019 року (а.с. 32, 32 на звороті, 34). Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у\~порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у\~статті 41\~цього Закону. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти в сумі 100 820 гривень 00 копійок. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved