Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

18 лютого 2022 року позивач [PERSON] звернулася до Ульяновського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на наступні обставини: У відповідності до копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 27.04.2000 року позивач [PERSON] , [INFO] являється донькою відповідача [PERSON] . Шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] розірвано 7 травня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . На даний час [PERSON] , [INFO] навчається на денній формі навчання 1 курсу Національного університету Одеська юридична академія за освітнім ступенем "Магістр" за контрактом. Термін навчання складає з 01.09.2021 року по 29.12.2022 року. Позивач перебуває утриманні матері, потребує матеріальної допомоги, оскільки не може працювати, в зв`язку з навчанням. Відповідач, як батько повинен надавати матеріальну допомогу на утримання доньки на період її навчання, однак не надає, в зв`язку з чим, позивач вимушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання на період навчання. 23.02.2022 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області винесено ухвалу про відкриття провадження в порядку спрощеного провадження та призначено справу до розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, заяв та клопотань до суду не направляла. Представник позивача - адвокат Гончарук О.О., який представляє інтереси позивача, згідно укладеної угоди від 21.01.2022 року, подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій збільшив розмір стягуваних аліментів з 2500 грн. на 3000 грн. та зазначив стягувати з відповідача [PERSON] на користь повнолітньої доньки, яка продовжує навчання [PERSON] , аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 грн. щомісячно до закінчення навчання у вищому учбовому закладі, тобто до 29.12.2022 року. В частині стягуваних аліментів за минулий період з 01.09.2021 року по грудень 2021 року в розмірі 10000 грн. позивач відмовилась. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, направив до суду заяву в якій заявлені позивачем збільшені позовні вимоги визнав частково. В заяві відповідач зазначив, що не визнає в частині позову стягнення аліментів за минулий період з 01.09.2021 року по грудень місяць 2021 року включно, оскільки ним сплачувались за даний період аліменти на утримання доньки [PERSON] . Щодо збільшення заявлених вимог позивачем про стягнення аліментів у розмірі 3000 грн. щомісячно з 01.01.2022 року по день закінчення донькою вищого учбового закладу до 29.12.2022 року відповідач не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч. 5 ст.279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] вбачається, що її батьками значаться: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] ( а.с.8). Шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] розірваний 07.05.2004 року, про що було видано свідоцтво про розірвання шлюбу ( а.с.10). Позивач [PERSON] являється студенткою та навчається на денній формі навчання 1 курсу Національного університету "Одеська юридична академія" за освітнім ступенем "Магістр", згідно укладеного контракту. Термін навчання в учбовому закладі складає з 01.09.2021 року по 29.12.2022 року ( а.с.9), донька потребує матеріальної допомоги на період навчання, оскільки не має змогти працювати та себе утримувати. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проживання за місцем його знаходження. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 р. у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину) Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється студенткою та навчається на денній формі навчання 1 курсу Національного університету "Одеська юридична академія" за освітнім ступенем "Магістр", згідно контракту. Термін навчання складає з 01.09.2021 року по 29.12.2022 року, у зв`язку з чим не має можливості офіційно працевлаштуватись та отримувати заробіток з метою забезпечення оплати витрат, пов`язаних зі здобуттям нею освіти. Таким чином, зазначені обставини свідчать про те, що донька потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи суд вважає що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Позивач в заявлених позовних вимогах ставить питання про стягнення на її користь з відповідача понесені витрати на оплату правових послуг адвоката. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається з матеріалів справи позивачем на підтвердження відшкодування судових витрат за надання правових послуг адвоката не надано жодних доказів а тому в даній позовні вимозі суд вважає, можливим відмовити в зв`язку з недоведеністю.

Outcome: approved