Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

заявник звернулася в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , як померла [INFO] на момент відкриття спадщини та встановлення факту постійного проживання [PERSON] з батьком [PERSON] , який помер, [INFO] на момент відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла матір заявниці [PERSON] , про що Керницькою сільською радою Городоцького району Львівської області 05.07.2003 року зареєстровано актовий запис № 29. В подальшому, [INFO] , помер батько заявниці [PERSON] , про що Керницькою сільською радою Городоцького району Львівської області 06.02.2007 року зареєстровано актовий запис № 02. За життя вона та батьки постійно проживали у с.Керниця Городоцького району Львівської області, оскільки батьки були старшого віку та потребували допомоги у веденні господарства. Після смерті матері вона та її батько [PERSON] прийняли спадщину у відповідності до частини третьої статті 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті батька вона фактично прийняла спадщину у відповідності до часини третьої статті 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відтак, вона звернулась до Городоцької державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак нотаріусом було повідомлено, що відсутні підставі для видачі їй свідоцтва про спадщину, оскільки вона звернулася після спливу шестимісячного строку та відсутні документи, які підтверджували б факт постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Разом з тим, вона постійно проживала однією сім`єю разом з батьками, вели спільне господарство, здійснювала необхідний догляд, виконувала роботи по господарству, придбавала необхідні побутові речі. Наведені обставини підтверджуються, зокрема, довідками Керницької сільської ради та показами сусідів, які постійно проживають у с.Керниця. Зазначає, що вона фактично прийняла спадщину після смерті матері, а згодом батька, однак не може оформити свої спадкові права. У зв`язку з наведеним, просить заяву задовольнити. Заява поступила до суду 18 листопада 2021 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 07 грудня 2021 року, прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду. Заінтересована особа Городоцька державна нотаріальна контора Львівської області пояснення щодо поданої заяви не подала. В судовому засіданні представник заявника - адвокат Приндота У.Г. заяву підтримала з підстав наведених вище та просила таку задовольнити у повному обсязі. Зазначила, що її довірителька постійно проживала разом з батьками на момент відкриття спадщини, проте, будучи зареєстрованою за іншою адресою не може оформити свої спадкові права, відтак, змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час смерті. Представник заінтересованої особи Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив (пояснення) на заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. З врахуванням зазначених обставин та відповідно до вимог ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи, який не з`явився в судове засідання без поважних причин. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 08.09.1955 року (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 05.07.2003 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 29 (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 06.02.2007 року, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 02 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки площею 0,9271 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах згідно з планом, що розташована на території Керницької сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 024378 (а.с.8). Згідно довідки № 1065 від 09.07.2012 року, виданої виконкомом Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області вбачається, що [PERSON] до дня смерті - [INFO] , проживала у с.Керниця Городоцького району Львівської області. Разом з нею тимчасово проживала її дочка [PERSON] без реєстрації (а.с.9-10). Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Городоцької міської ради № 858 від 01.09.2021 року, [PERSON] до дня смерті [INFO] та [PERSON] до дня смерті [INFO] проживали та були зареєстровані в [ADDRESS] . Разом з ними проживала без реєстрації їхня дочка [PERSON] , [INFO] , яка доглядала їх та займалася похованням. Після смерті батьків доглядає за будинком та обробляє присадибну ділянку (а.с.11). Із листа державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області Шаравари В.В. № 820/01-16 від 02.09.2021 року, вбачається, що заявником пропущено строк для прийняття спадщини у шість місяців, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з тим, рекомендовано заявнику згідно з п.3 ст.1272 ЦК України звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.12). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є донькою заявниці [PERSON] . Зазначила, що її матір доглядала за своїми батьками [PERSON] та [PERSON] з 1998 року до дня їхньої смерті, також вона постійно проживала з ними у с.Керниця Городоцького району Львівської області та виконувала роботи по господарству разом із своїми батьками. Згідно ст.ст.293, 315 ЦПК України, в судовому порядку розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, а також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно роз`яснень, що містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.23 цієї ж постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з п.3.22 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Таким чином у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п.3.22 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати декілька місць проживання. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначено поняття постійного місця проживання та тимчасового місця проживання. Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Частиною 9 ст.6 Закону передбачено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Таким чином місце постійного проживання може відрізнятися від реєстрації місця проживання особи. Та обставина, що заявник проживала із своєю матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] на час відкриття спадщини, в судовому засіданні було підтверджено належними та допустимими доказами. Встановлення факту постійного проживання на момент смерті із спадкодавцем є необхідним для видачі свідоцтва про право на спадщину. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки факт постійного проживання на момент смерті із спадкодавцями, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливе. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved