Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у розмірі 4207,86грн., завданої в результаті ДТП. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 серпня 2018 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Марія Сервіс» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ/132383, згідно якого ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Renault Sandero», д.н.з. [NUMBER] . За твердженням позивача, 01 квітня 2019року, о 15 годині 05 хвилин в м.Тернопіль по вул. Протасевича, 1, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля «Renault Sandero», д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля «ЗАЗ11557», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Позивач вказує, що внаслідок вказаного дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Renault Sandero», д.н.з. [NUMBER] , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія автомобіля «3A3110557», д.н.з. [NUMBER] була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ №АК/008862617 виданий ПрАТ «АСК «Інго Україна» та який діяв на момент ДТП - 01.04.2019 року. Позивач вказує, що 15.04.2019року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» розрахувало суму страхового відшкодування по даній страховій справі на підставі рахунку №355 від 04.04.2016року. Згідно з умовами Договору добровільного страхування наземного транспорту №АМ/132383 від 08.08.2018року, на підставі страхового акту №UA 2019040100036/L02/01 від 15.04.2019 року, заяви про страхове відшкодування, розрахунку та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Renault Sandero», д.н.з. [NUMBER] , склав 25652,30грн., в подальшому ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відшкодувало потерпілому власнику транспортного засобу «Renault Sandero», д.н.з. [NUMBER] , сказану суму. Під час дослідження страхового випадку стало відомо, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «3A3110557», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «АСК «Інго Україна» за полісом № АК/008862617 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач звернувся до ПрАТ «АСК «Інго Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на суму 25652,30 грн. у відповідь на яку ПрАТ «АСК «Інго Україна» здійснило виплату у розмірі 21444,44грн. Невідшкодованою залишилася сума в розмірі 4207,86грн., яка становить суму даного позову. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.09.2021року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставі поданих доказів, наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судовому засіданні, щодо задоволення позову заперечив з підстав зазначених у відзиві, просив суд в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи АТ СК «Інго» в судове засідання не з`явився, надіслано листа згідно якого зазначають, що ними здійснена виплата у сумі 21444,44 грн. на п/р ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», тому зобов`язання виконано. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. 01 квітня 2019 року о 15 годині 05 хвилин на в м.Тернопіль по вул. Протасевича, 1, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля «RenaultSandero», д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля «ЗАЗ11557», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Renault Sandero», д.н.з. [NUMBER] , з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого, була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ №АК/008862617 виданий ПрАТ «АСК «Інго Україна» який діяв на момент ДТП - 01.04.2019 року. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області року у справі №607/8345/19 відповідача визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до відповідальності за\~ст.124 КУпАП. Встановлено, що 08.08.2018року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТОВ «Мрія Сервіс» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ/132383 згідно якого Позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Renault Sandero», д.н.з. [NUMBER] . Матеріали справи свідчать, що 15.04.2019року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» розрахувало суму страхового відшкодування по даній страховій справі на підставі рахунку №355 від 04.04.2019року. Згідно з умовами Договору добровільного страхування наземного транспорту №АМ/132383 від 08.08.2018року, на підставі страхового акту №UA2019040100036/L02/01 від 15.04.2019 року, заяви про страхове відшкодування, розрахунку та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Renault Sandero», д.н.з. [NUMBER] , склав 25652,30\~грн.\~В подальшому ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відшкодувало потерпілому власнику транспортного засобу «Renault Sandero», д.н.з. [NUMBER] витрати на ремонт в розмірі 25 652,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2369 від 17.04.2019 року. Як свідчать матеріали справи позивач звернувся до АТ ПрАТ «АСК «Інго Україна» із вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації №265/2019 від 27.06.2019року на суму 25652,30грн. у відповідь на яку АТ ПрАТ «АСК «Інго Україна» здійснило виплату у розмірі 21444,44 грн. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також доводи сторони відповідача, викладені у відзиві, надавши належну правову оцінку доказам у їх сукупності і взаємному зв`язку, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтями 3, 22, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно із пункту 35.1. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом тридцяти днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Враховуючи вищенаведене, для отримання страхового відшкодування встановлено спеціальний порядок, який включає в себе обов`язкове подання страховику заяви про страхове відшкодування з наданням документів, перелік яких закріплений у пункті 35.2. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пункту 36.4. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, законодавець чітко визначив, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. При цьому законодавець не покладає обов`язку на особу, яка застрахувала свою цивільну відповідальність сплачувати і страхове відшкодування, якщо потерпіла особа не скористалася своїм правом на отримання страхового відшкодування у визначеному законодавством порядку. В правовій позиції, викладеній в Постанові від 04.07.2018 року по справі №755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду, відступила від висновку, сформульованого ВСУ у постанові від 23.12.2015 року у справі №6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги, до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування, та зазначила, що стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Правовідносини, що виникли між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна», відповідачем та АТ СК «Інго», мають визначення терміном «суброгація» (заміна кредитора іншим), регулюються Цивільним кодексом України, а конкректніше ст. 993 та ст. 27 Закону України «Про страхування». Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є, як зазначено вище, суброгацією. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Вказана правова позиція є усталеною, підтримана судовою практикою у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі №753/881/2017, від 25 вересня 2019 року у справі №415/ 3676/16-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 263/17067/17, від 15 квітня 2020 року у справі № 201/7200/18. Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування 4207,86 грн., що становить різницю між сплаченим ним страхового відшкодування в розмірі 25652,30 грн. за договором добровільного страхування та повернутих 21444,44грн. яке було перераховане АТ ПрАТ «АСК «Інго Україна» у відповідності до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Разом з тим, як вбачається з розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №UA 2019040100036/L02/01 від 15.04.2019 року та рахунку на оплату №355 від 04.04.2019року вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 25652,30 грн. без урахування коефіцієнту фізичного зносу. Поряд з цим АТ ПрАТ «АСК «Інго Україна» було здійснено власний розрахунок визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ, відповідно до розрахунку №1914354 від 11.01.2020року вартість відновлювального ремонту складає 21444,44грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових колісного транспортного засобу, який складає 0,3179. В силу статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Отже, існує спір між ПРАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» та АТ ПрАТ «АСК «Інго Україна» з приводу стягнення вартості відновлювального ремонту у межах суми страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на [PERSON] , який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Тому, суд вважає, що вимога про відшкодування витрати, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, повинна пред`являтися до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Крім того, відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту\~193.1\~статті\~193 Податкового кодексу України). Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ. Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії в межах страхової виплати, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами. Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 та у постанові від 22 грудня 2020 року у справі №565/1210/19). Таким чином, з огляду на викладене, перевіривши обставини справи у їх сукупності та взаємному зв`язку, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, відсутні підстави стягувати з відповідача будь-які судові витрати.

Outcome: dismissed