Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

позивач 10 січня 2022 року звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 2 червня 2018 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області; малолітню [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з нею за її зареєстрованим місцем проживання; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 31 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю такої вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України та повідомлено позивача про необхідність виправити недоліки позовної заяви, а саме: представити суду оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 1024,8 гривень або вказати підстави звільнення від сплати судового збору, або підстави для відстрочення сплати судового збору, з представленням доказів такого звільнення або відстрочення. Також зазначеною ухвалою встановлено, що даний позов підсудний Личаківському районному суду м. Львова відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, оскільки з відповіді органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи на запит суду вбачалось, що місцем реєстрації відповідача [PERSON] є: [ADDRESS] , що відноситься до території Личаківського району м. Львова. 2 лютого 2022 року позивачем [PERSON] подано до суду заяву про усунення недоліків позову, якою на виконання вказаної вище ухвали надано оригінал квитанції про доплату судового збору в розмірі 1025 гривень. 4 лютого 2022 року ухвалою суду прийняти до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Роз`єднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання дитини. Виділено в самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Позовні вимоги про розірвання шлюбу мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення та подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Судове засідання 23 березня 2022 року не відбулось у зв`язку з неявкою в таке сторін у справі. В судове засідання 19 квітня 2022 року позивач не з`явилася, подала заяву від 13 березня 2022 року відповідно до якої просить розгляд справи проводити у її відсутності та за участі її представника. Представник позивача адвокат Солдатенко А.В., який діяв на підставі ордера серії ВС № 1030082 від 23 березня 2022 року в судове засідання не з`явився, подав заяву відповідно до якої позов підтримує, розгляд справи просить проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явився, 19 квітня 2022 року подав заяву, відповідно до якої розгляд справи просить проводити у його відсутності та позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін у справі, беручи до уваги фактичне визнання позову зі сторони відповідача, у відповідності до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому засіданні. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Як вбачається з свідоцтв про шлюб серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 2 червня 2018 року шлюб між сторонами було зареєстровано 2 червня 2018 року, про що складено відповідний актовий запис за номером 1293. Шлюб було зареєстровано Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В підготовчому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, відповідач позов підтримав, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову та заявою відповідача про розірвання шлюбу з позивачем. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 992,4 гривень судового збору.

Outcome: approved