Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2082, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем від 11.08.2021 року, щодо звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДНІПРОФІНАНСГРУП" заборгованості в сумі 4 368 566,42 грн. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 11.08.2021 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І. вчинив виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі № 2082 про стягнення з [PERSON] заборгованості, яка виникла на підставі спірного Кредитного договору №869758/ФЛ від 05.08.2008 року. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І. встановив суму заборгованості у розмірі 4 368 566,42 грн. Згодом було відкрито виконавче провадження №66899094 від 21.09.2021 року, де Приватний виконавець Ванжа Олександр Володимирович, на підставі виконавчого напису № 2081 від 11.08.2021 року про стягнення заборгованості, наклав арешт на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти [PERSON] , та зокрема: квартири за адресою: [ADDRESS] , що відноситься до предмету іпотеки, та може бути стягнутою ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДНІПРОФІНАНСГРУП" у розмірі 4 368 566,42 грн. У зв`язку із викладеним позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2082, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем від 11.08.2021 року, щодо звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДНІПРОФІНАНСГРУП" заборгованості в сумі 4 368 566,42 грн. Також позивач просить стягнути судовій збір з усіх сторін у рівній частині до задоволених судових вимог. Крім того, стягнути витрати про надання правової допомоги у розмірі 5000,00 гривень з усіх Відповідачів у рівній частині до задоволених судових вимог. Не погодившь\~з позовними\~вимогами представником\~відповідача ТОВ\~«ФК «Дніпрофінансгруп»\~подано до\~суду відзив\~на позовну\~заяву відповідно\~до якого\~вказав,\~що 24\~квітня 2020\~року відповідно\~до результатів\~відкритих торгів,\~оформлених протоколом\~електронних торгів\~№ UA-EA-2020-03-06-000036-b\~від 01.04.2020\~року між\~ПАТ КБ\~«Надра» та\~ТОВ ФК\~«Днінрофінансгруп» був\~укладений Договір\~№GL3N216953\~про відступлення\~прав вимоги.\~За умовами\~даного Договору\~ТОВ ФК\~«Днінрофінансгруп» набуло\~право вимоги\~до боржників,\~майнових поручителів\~та фінансових\~поручителів зокрема\~за кредитним\~Договором (з\~додатками,\~додатковими угодами,\~договорами про\~внесення змін\~та доповнень\~тощо)\~№869758/ФЛ\~укладеним 05.08.2008\~року між\~ [PERSON] та\~ВАТ КБ\~«Надра» та\~Договором іпотеки\~№869758/ФЛ-3\~від 05.08.2008\~року,\~а також\~Договором поруки\~від 05.08.2008\~року. 27\~квітня 2020\~року ТОВ\~ФК «Днінрофінансгруп»\~на адресу\~позивачки засобами\~поштового зв`язку\~з повідомленням\~про вручення,\~було направлено\~повідомлення про\~відступлення права\~вимоги за\~кредитним договором\~№ 869758/ФЛ\~укладеним 05.08.2008\~року.\~Згідно даного\~повідомлення ТОВ\~ФК «Днінрофінансгруп»\~проінформувало позивачку\~про те,\~що згідно\~Договору про\~відступлення права\~вимоги від\~24.04.2020\~року право\~вимоги за\~Кредитним договором\~№ 869758/ФЛ\~укладеним 05.08.2008\~року перейшло\~до ТОВ\~ФК «Дніпрофіпансгруп»,\~разом з\~усіма додатками\~до цих\~договорів та\~додатковими договорами.\~Крім того.\~ТОВ ФК\~«Дніпрофінансгруп» повідомила\~боржника,\~що всі\~подальші виплати\~будь-яких\~коштів,\~що є\~належними та\~підлягають сплаті\~за умовами\~кредитного договору,\~повинні сплачуватись\~на банківський\~рахунок Нового\~Кредитора,\~а саме\~ТОВ ФК\~«Дніпрофіпансгруп» та\~надано відповідні\~реквізити.\~21.05.2020\~року ТОВ\~ФК «Днінрофінансгруп»\~на адресу\~позивачки засобами\~поштового зв`язку\~з повідомленням\~про вручення\~було направлено\~вимогу про\~дострокове погашения\~заборгованості за\~Кредитним договором\~№869758/ФЛ\~укладеним 05.08.2008\~року у\~тридцятиденний строк.\~Згідно вказаної\~вимоги,\~ТОВ ФК\~«Днінрофінансгруп» повідомило\~Позивача,\~що етапом\~на 24.04.2020\~року загальний\~розмір заборгованості\~по Кредитному\~договору №\~869758/ФЛ\~укладеним 05.08.2008\~року складає\~-\~4368566,42\~грн.\~Враховуючи викладене,\~позивачку було\~повідомлено про\~тс.\~що у\~зв`язку\~із порушенням\~скаржником своїх\~зобов`язань\~за кредитним\~договором,\~ТОВ ФК\~«Днінрофінансгруп» вимагає\~в тридцяти\~денний строк\~виконати порушене\~ним зобов`язання,\~а саме\~повернути заборгованість.\~З чого\~вбачається,\~що новий\~кредитор у\~відповідності до\~вимог чинного\~законодавства повідомив\~позивачку про\~заміну кредитора\~у зобов`язанні,\~а також\~про розмір\~заборгованості. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про ного отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинения напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необгрунтованість вимог до боржника. Матеріали позовної заяви не містять належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження наявності будь-яких заперечень з боку позивачки у відповідь на надіслану відповідачем вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання. [PERSON] не укладалось договору застави, а отже до даних правовідносин не можна застосовувати положення Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Оскільки, цей закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. А як вбачається з кредитного договору, виконання зобов`язання забезпечено саме нерухомим майном. З урахуванням викладених вище обставин можна зробити переконливий висновок про те, що позивачкою не надано жодних належних та допустимих доказів, у розумінні ст.77-78 ЦІПК України, на підтвердження своїх позовних вимог. Враховуючи вищезазначене, вважає, що позовна заява позивачки є необгрунтованою та безпідставною, а отже підлягає залишенню без задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не зявився, про час і місце розяглду справи був повідмолений належним чином, раніше подав клопотання в якому вказав, що просить справу розглядати без його участі, та без аудіо, відео фіксації. Позовні вимоги підтрумує в повному обсязі. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Раніше представником відповідача було надано заяву про визнання позовних вимог. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетроьвскої області Ванжа Олександр Володимирович в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 05 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір №869758/ФЛ за умовами якого банк надав позивачці (позичальник) у тимчасове користування у сумі 107197,24 дораів США в порядку і на умовах визначених цим догвором за програмовю «Житло дітям» (а.с. 21-24) 11 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем був вчинений напис про стягнення на користь товарвиства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» з боржника [PERSON] , [INFO] . заборгованість, яка виникла на підставі Кредитного договору №869758/ФЛ від 05.08.2008 року, який укладений між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та згідно виписки з рахкну боржника на 06.08.2021 року (включно) становить 4\~368\~566,342 грн., що скалдається з: -простроченої заборгованість за сумую кредиту - 2\~321\~916,66 грн.; -простроченої заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 2\~046\~649,76 грн.; -забогованості по комісії - 0,00 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05.07.2019 року по 06.08.2021 року. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №2082 (а.с. 20). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетрвоськох області Ванжою О.В. від 21 вересня 2021 року на підставі виконавчого напису №2082 від 11.08.2021 року відкрито виконаче провадження №66899094 (а.с. 25-27). Приватним виконавецем Ванжою Олександром Володимировичем, на підставі виконавчого напису № 2081 від 11.08.2021 року, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти [PERSON] , та зокрема: квартири за адресою: [ADDRESS] , що відноситься до предмету іпотеки, та може бути стягнуто ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП" у розмірі 4 368 566,42 грн., що підтверджується постановю про арешті коштів боржника від 21.09.2021 року (а.с. 28). Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок) перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з пунктом 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (далі - Інструкція № 20/5), в редакції, чинній на час вчинення спірного виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Тобто, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів для вчинення нотаріальних дій. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості. Проте не свідчить про наявність спору щодо заборгованості лише та обставина, що у виконавчому написі зазначена більша сума заборгованості, ніж у повідомленні, надісланому стягувачем боржнику в процедурі звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд звертає увагу на те, що документи, які підтверджують безспірність заборгованості, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період. Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідачем не було надано доказів того, що нотаріусу було надано виписку з рахунку позивачки, яка б містила обов`язкові реквізити, що повинні бути вказані у ній згідно п. 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України (дата здійснення останніх (попередніх) операцій по рахунку, код валюти, суми операцій (відповідно за дебетом або кредитом) тощо). Без цих відомостей неможливо з`ясувати коли і які саме суми були отримані позивачем від банку, коли були нараховані відсотки, яким є розмір заборгованості та чи існує заборгованість взагалі. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності усіх необхідних для вчинення такого напису документів, перелік яких передбачений пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Як вбачається з виконавчого напису, стягнуто заборгованість за тілом кредиту та процентами за період з 05.07.2019 року по 06.08.2021 року, разом з тим, строк дії кредитного договору визначений до 12.07.2023 року. При цьому, суду не було надано доказів того, що відповідність розрахунків заборгованості фактичним датам отримання кредиту перевірялася нотаріусом на підставі будь-яких документів. Тобто, виконавчий напис видано без з`ясування дійсної дати виникнення заборгованості. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірними. Таким чином, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, в той час як заборгованість, яка вказана у цьому написі, не є безспірною, а наявність цього виконавчого напису порушує права позивачки. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Матеріали справи не містять доказів отримання повідомлення боржником про порушення кредитних зобов`язань станом на 24.04.2020 рік. Крім того, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано умову для винесення напису, а саме вимогу щодо безспірності заборгованості. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням всього вищевказаного в сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки та визнати виконавчий напис № 2082 виданий 11.08.2021 року вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем, таким, що не підлягає виконанню. Стосовно вимог позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, надання консультацій тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивачки надано: копію Витягу з договору про надання правової допомоги №29 від 01 березня 2019 року; додатко 1 (тарифи на послуги) від 23.09.2021 року до договору про надання правової допомоги №29 від 01 березня 2019 року; акт наданих послуг від 01.10.2021 року до договору про надання правової допомоги №29 від 01 березня 2019 року; свідоцтво про право на занняття адвокатської діяльності Сірія ДП №3739 від 02 липня 2018 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що на користь позивачки підлягає стягненню 5\~000 грн. 00 коп. в якості відшкодування судових витрат. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп. за подання заяви про забезпечення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved