Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином двадцяти трьох років, мотивуючи тим, що син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, що відповідач може надавати матеріальну допомогу. Ухвалу про відкриття провадження у справі від 02.02.2022 року сторонам надіслано по місцю реєстрації. 11.04.2022 року на адресу Бучацького районного суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина у той же час, коли в провадженні цього ж суду перебувала справа про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, яким змінено спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів. Фактично при розгляді обох справ не згадується про розгляд іншої. Позивач у позові зазначає, що [PERSON] аліменти нікому не платить. Така інформація не відповідає дійсності, так як він сплачує аліменти на двох спільних з позивачем неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач не додала до позову про стягнення аліментів на повнолітнього сина копію рішення Бучацького районного суду від 2014 року, яким вирішено стягувати аліменти на неповнолітніх дітей і навіть не повідомила, що таке рішення є. У справі № 595/1981/21, де вже ухвалено заочне рішення про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, суд вирішив стягувати з відповідача 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач при розгляді справи про стягнення аліментів на повнолітнього сина приховала інформацію про розгляд справи в суді про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дочок, [PERSON] та [PERSON] , надавши при цьому суду тільки рішення суду від 16.12.2014 року про розірвання шлюбу. Фактично позивач хоче отримувати аліменти у розмірі 1/3 доходу на двох неповнолітніх дітей і ще ј на утримання повнолітнього сина. Доводи викладені позивачем у позові є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи в зв`язку з чим не підлягають задоволенню. Крім того, позивачем не було надано суду відомості про доходи та витрати відповідача. Син навчається на державній формі навчання, що підтверджується наданою позивачем довідкою № 279 від 11.10.2021 р. Позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували витрати на навчання, проїзд, оплату оренди житла чи гуртожитку. Тобто реальна потреба у матеріальній допомозі не встановлена і не доведена. У відповідача існують проблеми зі здоров`ям, що потребують значних фінансових витрат для підтримки нормальної роботи хребта. Згідно висновку магнітно-резонансної томографії у відповідача виявлені ознаки дегенеративно-дистрофічних змін поперекового відділу хребта, остеохондроз; кила диску L4-L5 з правобічним диско-радикулярним конфліктом; протрузія диску L5-S1. Відповідач офіційного та постійного доходу не має. Періодично, коли дозволяє стан здоров`я він їздить на роботу закордон на сезонні роботи. Інших доходів не має. Вважає, що ці обставини мають бути враховані судом при визначені розміру аліментів на повнолітнього сина. Позивачка в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить суд розглядати спораву у його відсутності, та у відсутності відповідача. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Строни перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.05.2005 року до 16.12.2014 року. В шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьками яких записані сторони, що не оспорюється сторонами. Відповідно до довідки № 279 від 11.10.2021 року, [PERSON] навчається на першому курсі денної форми за державним замовленням на механіко-технологічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України. Термін навчання 01.09.2021 по 30.06.2024 рік. Рішенням Бучацького районного суду від 04.02.2022 року змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2014 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання законної сили рішенням суду до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 1 ст.2 Сімейного кодексу України встановлено, що Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 200 Сімейного кодексу України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебуванні у шлюбі та у випадку його розірвання. При визначенні розміру аліментів, суд, бере до уваги твердження представника відповідача, що [PERSON] вже сплачує аліменти на утримання двох дітей, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно. Проте, суд критично оцінює твердження представника відповідача, що у [PERSON] існують проблеми зі здоров`ям, що потребують значних фінансових витрат, оскільки на підтвердження даних обставин представником надано лише томографію, однак не надано жодних лікарських висновків та підтвердження витрат на лікування. Ст.ст.76, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Ст.81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів до досягнення сином двадцяти трьох років, то слід зазначити, що згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин, враховуючи, що відповідачем сплачуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, суд приходить до переконання, що в користь позивача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, підлягає стягнення 1/5 частка заробітку (доходу) щомісячно. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved