Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому вказано, що 20.09.2013 року між відповідачем та Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» (далі - ПАТ«АКТАБАНК») було укладено кредитний договір №0861344703/Т/972119. Із змісту позовної заяви вбачається, що 23.03.2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір №2 про відступлення прав вимоги, за яким останнє отримало право грошової вимоги до позичальників ПАТ «АКТАБАНК», вказаних у Додатку №1 до вищевказаного договору, в тому числі і до відповідача , загальна сума заборгованості якої за кредитним договором складає 18 581 грн. З метою врегулювання спору на адресу відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за її кредитним договором та з вимогою сплатити на користь останнього заборгованість за кредитним договором №0861344703/Т/972119 від 20.09.2013, проте відповідач заборгованість не погасила. Тому позивач просить суд стягнути на свою користь із відповідача заборгованість за кредитним договором №0861344703/Т/972119 від 20.09.2013 у розмірі 18 581 грн. та понесені ним судові витрати у розмірі 2102 грн. Ухвалою суду від 28.01.2021 року вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у зв`язку з тим, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не надала, заяв від неї не надходило, представником позивача ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» Мінаковим А.А. було надано згоду щодо заочного розгляду справи, викладену ним в позовній заяві. Заочним рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 28 січня 2021 року позовну заявуТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі. 09.03.2021 року відповідач [PERSON] звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення у справі № 952/1059/20 з тих підстав, що вона була необізнаною про розгляд справи та заочне рішення отримала лише 09.02.2021 року. Ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 26.04.2021 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 28.01.2021 року за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, заочне рішення скасоване. Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник відповідача - адвокат Прасолов І.В. надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в повному обсязі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву представник відповідача посилався на те, що жодного повідомлення про відступлення права вимоги до позивача за кредитним договором №0861344703/Т/972119 від 20.09.2013 року [PERSON] отримано не було та позивачем не надано доказів переходу права вимоги до позивача як до нового кредитора за кредитним договором. Представник відповідача зазначив, що [PERSON] на виконання умов кредитного договору №0861344703/Т/972119 від 20.09.2013 на користь первісного кредитора ПАТ «АКТАБАНК» було сплачено грошові кошти, що в загальній сумі становить 6 080 грн. та підтверджується відповідними квитанціями. Також представником відповідача у відзиві на позовну заяву було вказано про те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором №0861344703/Т/972119 жодним чином необґрунтований, оскільки з нього не вбачаються строки останнього платежу, а також не вказано коли здійснено останнє самостійне погашення заборгованості - у якому місяці та році, на яку суму, а лише зазначаються нічим необґрунтовані суми заборгованості, що свідчить про недопустимість такого доказу. Крім того, представником відповідача зазначено про протиправність нарахування комісії за супроводження кредиту, оскільки її нарахування суперечить Закону України «Про захист прав споживачів» та не відповідає вимогам справедливості. Представник позивача Мінаков А.А. надав до суду відповідь на відзив та просив розглянути справу за відсутності позивача, задовольнивши позов в повному обсязі. У відповіді на відзив представник позивача вказав, що позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача простою кореспонденцією через відділення пошти були надіслані підписані та належним чином засвідчені Повідомлення про відступлення права вимоги. При цьому в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником про відступлення права вимоги. Навіть якщо відповідач не був обізнаний про відступлення права вимоги до позивача, має місце той факт, за яким боржник не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора. Вважав, що до позовної заяви додано розрахунок заборгованості за кредитним договором за період з 23.03.2018 по 30.11.2020, який є належним, достатнім та допустимим доказом у справі. В свою чергу ПАТ «АКТАБАНК» при передачі пакета документів ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не було передано Довідку руху коштів за Кредитним договором №0861344703/T/972119 від 20.09.2013 року, відтак ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не має можливості надати суду відомості про графік руху коштів за кредитним договором від 20.09.2013 р., укладеним між ПАТ «АКТАБАНК» та [PERSON] з моменту надання кредиту 20 вересня 2013 року до моменту передачі права вимоги позивачу, а саме до 23.03.2018, оскільки фактично не має доступу до цих документів. Також зазначено, що дії позичальника щодо оспорювання нарахованої заборгованості в частині комісії за супроводження кредиту через шість років після його укладення є нічим іншим, як намаганням позичальника уникнути належного виконання взятих на себе зобов`язань та посилання на порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованим та безпідставним. Ухвалою суду від 26.11.2021 року було задоволено клопотання позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» щодо витребування у ПАТ «АКТАБАНК» в особі фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ЄДРПОУ 21708016, адреса:04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців,17) належним чином засвідчених копій первинних документів, що підтверджують нарахування та сплату кредиту, відсотків за ним, а також сплату пені та комісії, що стосуються кредитного договору № 0861344703/Т/972119 від 20.09.2013 року. Ухвалою суду від 14.02.2022 року закрито підготовче провадження по цивільній справі №952/1059/20, призначивши її до розгляду по суті. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Представником позивача та представником відповідача було надано до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності на підставі наданих до справи доказів з урахуванням письмово висловлених позицій. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд вважає, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1. ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1. ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 20.09.2013 року між [PERSON] та ПАТ«АКТАБАНК» було укладено кредитний договір №0861344703/Т/972119, відповідно до умов якого ПАТ«АКТАБАНК» надало відповідачу кредит у сумі 12 000 грн. в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, комісій, у вказані в договорі строки та з кінцевою датою погашення всієї заборгованості за кредитом 19.09.2016. 23 березня 2018 року між ПАТ«АКТАБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір № 2 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ«АКТАБАНК» відступило шляхом продажу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до позичальників ПАТ«АКТАБАНК» за кредитними договорами, вказаними у Додатку №1 до цього договору, зокрема, і до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 0861344703/Т/972119 від 20.09.2013. Відповідно до Витягу з додатку № 1 до Договору №2 про відступлення прав вимоги від 23.03.2018, Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача: - за кредитним договором №0861344703/Т/972119 від 20.09.2013 року на загальну суму 18 581 грн., з них: 9627 грн. - заборгованість за основним боргом, 1 грн. - заборгованість за процентами, 7003 грн. - заборгованість за комісією, 1950 грн. - штрафи, пені. Зазначені суми заборгованості містяться також в розрахунках сум заборгованості відповідача за період з 23.03.2018 по 30.11.2020, що складені ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Позивачем додано лист за вих. № 002405988-1 від 27.03.2018, відповідно до якого відповідач повідомляється про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору та про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтями 1077, 1078 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до приписів, що містяться в статтях 76, 77, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Позивач, обґрунтовуючи розмір заборгованості відповідача, посилається на Витяг з додатку № 1 до Договору №2 про відступлення прав вимоги від 23.03.2018, в якому зазначені загальні суми заборгованості за кредитними договорами щодо сплати основної суми боргу, процентів, штрафів та пені, а також на розрахунок сум заборгованості за період з 23.03.2018 по 30.11.2020, який складений самим позивачем. При цьому як на достатність доказів щодо розміру заборгованості відповідача, позивач у відповіді на відзив посилається на правовий висновок, зазначений в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі № 6-14194св14, де зазначено, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості та розрахунку кредитної заборгованості, здійсненому банком при відступленні права вимоги. Разом з тим, матеріали справи не містять розрахунку кредитної заборгованості, який здійснений ПАТ «АКТАБАНК» при відступленні права вимоги, а сам по собі договір факторингу, в якому визначено розмір відступленої заборгованості та розрахунок сум заборгованості за період з 23.03.2018 по 30.11.2020, що складений самим позивачем не можуть вважатися достатніми доказами розміру заборгованості, яку позивач просить стягнути на свою користь. Більше того, як слідує з висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року № 61-5191св18, навіть розрахунок заборгованості без оригіналів первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували розрахунки позивача за кредитом, не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Згідно з п.3.3 Договору №2 про відступлення прав вимоги, доданого позивачем до позовної заяви, усі наявні у Банку документи (оригінали або копії (у разі відсутності оригіналів)), що підтверджують права вимоги до Боржників, а також реєстр Прав вимог у електронному вигляді, передаються Банком Новому кредитору за відповідним актом не пізніше 10 робочих днів з дати укладення цього Договору. Проте позивачем у відповіді на відзив було зазначено, що ПАТ «АКТАБАНК» при передачі пакета документів ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не було передано Довідку руху коштів за Кредитним договором №0861344703/T/972119 від 20.09.2013 року та позивач фактично не має доступу до цих документів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивачем належними та достатніми доказами не доведено своїх позовних вимог, що стосуються суми заборгованості, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за управління кредитом, з таких підстав. Відповідно до положень абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції від 02.12.2012, чинній на час виникнення спірних правовідносин, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. З Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Управління кредитом (обслуговування кредиту) є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення плати (комісії), проте, встановивши у договорі плату за управління кредитом, банк не зазначив, які саме послуги за вказану плату надаються відповідачу, що є незаконним. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2018 року у справі № 61-21827св18. Отже, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача щомісячної плати за управління кредитом, є безпідставними. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлений позов позбавлений фактичного та правового обґрунтування в зв`язку з недоведеністю обставин, на які посилається позивач, належними та допустимими доказами. Зазначене має наслідком прийняття судом рішення про відмову в задоволенні цього позову. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України судові витрати у справі підлягають покладенню на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed