Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

02.02.2022 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що є власником квартири номер [ADDRESS] . Відповідачі є його родичами, а саме [PERSON] - рідною сестрою, [PERSON] - племінницею. Місце проживання відповідачів зареєстровано за спірною адресою. Відповідачі більше року без поважної причини в квартирі не проживають, майно не утримують. Позивач стверджував, що несе додатковий тягар по утриманню майна з урахуванням зареєстрованих за спірною адресою відповідачів та просив визнати останніх такими, що втратили право користування спірним майном. Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавав. Відповідач [PERSON] , яка діяла також в інтересах малолітньої доньки [PERSON] скористалась процесуальним правом надання відзиву, позов не визнала. Остання стверджувала, що вони є громадянами України, іншого житла не мають. Квартира [ADDRESS] є об`єктом судового провадження, сторони по справі є учасниками судового процесу, стосунки є неприязними, відповідачі мають перешкоду у користуванні спірним майном з боку позивача. Так, 09.06.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено рішення по справі №521/10022/14-ц, яким зі [PERSON] на користь позивача стягнута заборгованість за договором позики. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси по цій справі відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця Першого Малиновського ВДВС ОМУЮ про встановлення порядку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на спірну квартиру. На час вирішення спору в проваджені Малиновського районного суду м.Одеси перебуває скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області про передачу спірної квартири у власність позивача. Окрім того, відповідач просила суд врахувати Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та суттєве погіршення життя малолітньої [PERSON] у разі задоволення позову. Третя особа - Відділ опіки та піклування МРА ОМР процесуальним правом надання пояснень по суті спору не скористався. Дослідивши матеріали справи, наявні докази, надані сторонами суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Однією з причин втрати права особи на житло є непроживання у ньому особи протягом встановлені строки (Житловий кодексу України). Малолітній не може самостійно визначати своє місце проживання, а тому сам по собі факт його не проживання в певному майні не може бути безумовною підставою для визнання його таким, що втратив право користування зазначеним житлом. Так, судом встановлено, що 25.01.2022 року позивач набув право власності на квартиру номер [ADDRESS] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 25.01.2022 року, реєстровий номер 221; витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №296305270 від 25.01.2022 року. Місце проживання сторін по справі у встановленому законом порядку зареєстровано за спірною адресою (витяг з єдиного державного демографічного реєстру № 588262-2020 від 11.11.2020 року, довідка Департаменту надання адміністративих послуг ОМР від 16.03.2020 року № П1-51678-ю/л). Законність набуття права проживання відповідачів у спірному майні позивачем не оспорюється. Позивач стверджував, що відповідачі більше року без поважної причини в квартирі не проживають, майно не утримують. При вирішенні спору суд враховує, що обов`язок доведення обставин справи відповідно до ЦПК України (Глава 5 Розділ І) шляхом надання суду належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів покладається на сторони. На підтвердження обставин справи позивачем надані суду: -лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби № 5038 від 18.10.2019 року про перетин держаного кордону позивачем [PERSON] в 2017, 2018, 2019 роках -заява [PERSON] до Одеської загальноосвітньої школи № 8 І-ІІІ ступенів ОМР Одеської області про відрахування [PERSON] від 1.10.2019 року -лист Одеської загальноосвітньої школи № 8 І-ІІІ ступенів ОМР Одеської області від 16.03.2020 року за №01-12/187 про відрахування [PERSON] 01.10.2019 року зі школи -довідка коледжу «Mater Salvatores» про зарахування [PERSON] на навчальний рік 2019/2020 -нотаріальна заява [PERSON] від 19.08.2019 року - згода на проживання та навчання доньки [PERSON] в Королівстві Іспанія. Так, вищевказані докази, актуальної (на час вирішення спору) інформації про перетин відповідачами державного кордону України - не містять, об`єктивну та добровільну зміну місця проживання в межах строку, встановленого законом не доводять. Докази зі спірного місця проживання (довідки, акти про не проживання, тощо), проживання відповідачів в іншому місці позивачем за час розгляду справи не надані. Клопотання про допит свідків із попередженням їх про кримінальну відповідальність позивачем не порушувалось. Окрім того, надані позивачем докази спростовуються доводами відповідачів про неприязні стосунки між сторонами, наявну перешкоду для відповідачів в користуванні спірним майном, що підтверджується матеріалами з цивільної справи №521/10022/14-ц, з якої вбачається, що сторони є учасниками судового провадження, спірним майном є спірна по даній справі квартира. Так, 09.06.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено рішення по справі №521/10022/14-ц, яким зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнута заборгованість за договором позики. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси по цій справі відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця Першого Малиновського ВДВС ОМУЮ про встановлення порядку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на спірну квартиру. На час вирішення спору в проваджені Малиновського районного суду м.Одеси перебуває скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області про передачу спірної квартири у власність позивача. При вирішення спору суд враховує також, що відповідно статті 6 СК України жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на недоторканність житла та має право на захист закону від такого втручання або посягання (стаття 16 Конвенції). Попередній дозвіл органу опіки та піклування зі спірного питання позивачем не наданий. Враховуючи викладене, законні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним майном - відсутні.

Outcome: dismissed