Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що з 28.11.2002 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано Мерією Комуни Скербек, Данія за № 1207/2002. Від шлюбу мають дітей синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось і вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім`єю з серпня 2020 року через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Вона залишила місце проживання в Польщі м. Варшава та повернулась до України в м. Кропивницький. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить шлюб розірвати, судові витрати по справі вважати фактично понесеними. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву від 06.04.2022 року про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що дійсно 28.11.2002 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстровано Мерією Комуни Скербек, Данія за № 1207/2002. Від шлюбу мають дітей синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Враховуючи те, що подружжя проживає окремо, шлюбні відносини припинені з серпня 2020 року, позивач наполягає на розлученні, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Статтею 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умовами додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.11.2019 року в справі № 553/703/18 зроблено висновок по застосуванню статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» та вказано, що «якщо подружжя, що є громадянами різних держав, на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по справі за рахунок позивача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і ст. 112 СК України,

Outcome: approved