Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову, [PERSON] зазначив, що він є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Окрім нього у вказаному будинку зареєстровані відповідачі, які без поважних причин за вказаною адресою не проживають з 2019 року, будинком не користуються, комунальні платежі не сплачують. Добровільно відповідачі не бажають знятися з реєстраційного обліку та на зв`язок не виходять, у зв`язку з чим, з метою захисту свого права на безперешкодне користування житлом, позивач вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив його. Проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 6). Відповідачі до суду не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, відзиву не надано. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать копія технічного паспорту (а.с.9-11), копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.04.2015 (а.с.12) та копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36451401 від 18.04.2015 (а.с.13). Крім позивача, за адресою [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , (а.с.19, 20), які відповідно до довідок Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 149 від 17.02.2022 (а.с.14), № 150 від 17.02.2022 (а.с.15), за вказаною адресою з 2019 року не проживають. Як вказував позивач, та не спростовано відповідачами, реєстрація у домоволодінні позивача відповідачів, порушує його право власності, оскільки він як власник будинку позбавлений права вільно розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспроюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 частини 3статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцієюта законом. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідачі, які зареєстровані у вказаному житловому будинку, більше двох років не проживають у житловому приміщенні власником якого є позивач без поважних причин, доказів протилежного суду не надано, тому з метою захисту прав позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: approved