Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Візінська Г.В., звернувся до суду з позовом до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог\~представник позивача\~покликається на\~те,\~що [PERSON] був головою колгоспного двору, та мав у приватній власності жилий будинок по [ADDRESS] . За вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,25 га. На момент припинення колгоспного двору, 15.04.1991, у житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова колгоспного двору [PERSON] та дружина [PERSON] , а отже майно колгоспного двору їм належить на праві спільної часткової власності, по 1/2 частці кожному. [PERSON] померла [INFO] , не залишивши заповіту. Спадкоємцем першої черги за законом є її чоловік [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті дружини, оскільки був зареєстрований та проживав разом з нею на час її смерті. Отже, [PERSON] став власником цілого житлового будинку по [ADDRESS] , так як 1/2 частка житлового будинку належала йому, як члену колгоспного двору, що не втратив право на частку в його майні, а 1/2 частка успадкована ним, як спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини [PERSON] , однак спадкових прав на успадковане майно він не оформив. \~ \~ \~ \~ [PERSON] помер [INFO] , залишивши заповіт, яким все належне йому майно заповів позивачу. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , успадкувавши земельну ділянку, та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на дане майно. Однак, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS] з посиланням на те, що документи, які підтверджують право власності [PERSON] на спадковий житловий будинок видані на ім`я спадкодавця, як голові колгоспного двору, що позбавляє нотаріуса можливості визначити частку спадкодавця в даному майні. Провадження у\~даній справі\~відкрито 21.02.2022,\~справу постановлено\~розглядати за\~правилами загального\~позовного провадження. Ухвалою суду від 28.03.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 26.04.2022. Позивач та його представник адвокат Візінська Г.В. у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, зазначивши, що заявлені вимоги підтримують, позовну заяву просять задовольнити. Представник відповідача\~-\~Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Городенківська міська рада на електронну адресу суду 28.02.2022 надіслала заяву про розгляд справи без участі її представника. Дії учасників справи не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України,\~відповідно до\~якої учасник\~справи має\~право заявити\~клопотання про\~розгляд справи\~за його\~відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Частиною третьою ст.5 ЦК України (у редакції 2003 року) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 11 жовтня 1989 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 09 серпня 1989 р., вбачається, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Державна реєстрація\~права власності\~на житлові\~будинки,\~споруди у\~період видачі\~свідоцтва на\~право особистої\~власності (з\~31.01.1966\~по 19.01.1996) регулювалась підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р. і втратила чинність від 19.01.1996 на підставі наказу Держитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 р. № 56. Зазначена інструкція передбачала державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом ч.1 ст.120, ст.121, ч.1, ч.2 ст.123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності; володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору; частка члена колгоспного двору в майні двору визначається, зокрема, при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Копіями з погосподарських книг Тишківської сільської ради за 1971-1973, 1980-1982, 1983-1985, 1986-1990, 1991-1994 роки стверджується, що суспільна група господарства, розташованого по [ADDRESS] , головою якого є [PERSON] , - колгоспники. Згідно постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області віднесена до Коломийського району Івано-Франківської області. Оскільки право власності на майно колишнього колгоспного двору, а саме на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] набуте до 15 квітня 1991 року, тому спір щодо даного майна вирішується за нормами, що регулювали власність цього двору. Станом на 15.04.1991 у житловому будинку (колгоспному дворі) по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова сім`ї, голова колгоспного двору [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 21-515, виданою 06.12.2021 Тишківським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області згідно по господарської книги № 6 за 1991-1995 роки. Отже, житловий будинок по [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами належить [PERSON] та [PERSON] на праві сумісної власності в рівних частках по 1/2 кожному. [PERSON] померла [INFO] у с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 14 від 21 квітня 2009 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.04.2009 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч.1 ст.1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. За ст.ст.\~1268-1269\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її.\~Прийняття спадщини\~це:\~постійне проживання\~разом із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини або\~подання спадкоємцем,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~нотаріусу заяви\~про прийняття\~спадщини. Частиною першою ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На день смерті [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] ; разом нею був зареєстрований та вів спільне господарство чоловік [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 21-310, виданою 06.12.2021 Тишківським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області згідно по господарської книги № 4 за 2006-2010 роки. Те, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 16.02.1978, запис за № 25 від 11 червня 1949 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження. Отже, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що належала їй як члену колишнього колгоспного двору. [PERSON] ,\~як спадкоємець\~першої черги\~за законом,\~прийняв спадщину\~після смерті\~дружини [PERSON] ,\~оскільки постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~однак не\~оформив своїх\~спадкових прав\~та не\~одержав свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом\~на вищезгадане\~нерухоме майно. Із повідомленням державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 291/01-16 від 02 березня 2022 р. та Інформаційною довідкою № 68684125 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.03.2022 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. За заповітом, посвідченим 06 листопада 2018 р. секретарем виконкому Тишківської сільської ради Городенківського району, зареєстрованим в реєстрі за № 64, [PERSON] , [INFO] , житель с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати і на що він матиме право за законом заповів [PERSON] , [INFO] , жителю м. Городенка Івано-Франківської області. Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 63305556 (номер в реєстрі нотаріальних дій 64), що стверджується копіями Інформаційних довідок № 65569491 та № 67337980 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданих відповідно 13.07.2021 та 17.11.2021 приватним нотаріусом Яшаном Р.Р. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 90 від 06 лютого 2021 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.02.2021 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. На день смерті [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав один в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 21-309 виданою 06.12.2021 Тишківським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області згідно погосподарської книги № 8 за 2016-2021 роки. Із копії спадкової справи № 131/2021, наданої суду приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшаном Р.Р., вбачається, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини (13.07.2021). Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] та прийняли спадщину, судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач,\~прийнявши спадщину\~після смерті\~ [PERSON] ,\~як спадкоємець\~за заповітом,\~17.11.2021\~подав нотаріусу\~заяву про\~видачу свідоцтв\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~на земельні\~ділянки та йому 17.11.2021 видано два свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 2193 та № 2194, на земельні ділянки з цільовим призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Тишківської сільської ради Коломийського (Городенківського) району: площею 1,0254 га, кадастровий номер 2621686200:03:003:0290 та площею 0,4900 га, кадастровий номер 2621686200:03:002:0235, що належали спадкодавцю [PERSON] на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ІФ № 081126 та серії ІФ № 082320. Також позивачу 02.12.2021 видано два свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 2291 та № 2292, на земельні ділянки з цільовим призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Тишківської сільської ради Коломийського (Городенківського) району: площею 1,0354 га, кадастровий номер 2621686200:03:003:0291 та площею 0,4899 га, кадастровий номер 2621686200:03:002:0236, що належали [PERSON] на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ІФ № 081127 та серії ІФ № 082321, яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. 10.02.2022 позивачу видано два свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 239 та № 240, на земельні ділянки з цільовим призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Тишківської сільської ради Коломийського (Городенківського) району: площею 0,2477 га, кадастровий номер 2621686200:07:001:0230, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 080684, та площею 0,2478 га, кадастровий номер 2621686200:07:001:0231, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 080685, яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить також цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] ,\~1/2\~частки якого\~належала спадкодавцю, як члену колишнього колгоспного двору, а 1/2 частки успадкована ним, як спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини [PERSON] , однак спадкових прав на дану частку нерухомого майна він не оформив. Підставою звернення позивача до суду стало те, що постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшана Р.Р. № 46/02-31 від 12.02.2022 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] після смерті [PERSON] з посиланням на те, що документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, видані йому, як голові колгоспного двору, що позбавляє нотаріуса можливості визначити його частку в житловому будинку. Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 03.01.2022, вбачається, що житловий будинок споруджено в 1956, 1970 роках, господарські будівлі та споруди в 1958, 1970 роках. Ринкова вартість даного житлового будинку з господарськими будівлями станом на 20.01.2022 становить 98 702 грн., що стверджується копією звіту про оцінку житлового будинку № 20012022_00963/С. За господарством закріплено земельну ділянку загальною площею 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується довідкою № 21-516, виданою 06.12.2021 Тишківським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області згідно по господарської книги № 8 за 2016-2021 роки. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 300000235, сформованої 17.02.2022, відомості про право власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутні. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи в який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Тобто, за вказаною нормою права вимога про визнання права власності може бути пред`явлена лише власником спірного майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 392 ЦК України, в якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах. Досліджені судом докази підтверджують, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , фактично став власником цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , однак через те, що спадковий житловий будинок відносився до колгоспного двору і частка померлого [PERSON] в ньому не визначена, немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на дане нерухоме майно. Підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, передбачених ст.328 ЦК України, судом не встановлено, тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~При винесенні рішення судом враховується те, що згідно постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області віднесена до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі\~ст.ст.\~120,\~121,\~123,\~ЦК УРСР\~(1963),\~ст.ст.\~ 5,\~316,\~317,\~325,\~328,\~392,\~1216,\~1217,\~1220,\~1222,\~1223,\~1233,\~1241,\~1258,\~1261,\~1267-1270,\~1296,\~1297\~ЦК України\~(2003),

Outcome: approved