Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з [PERSON] перебувала в близьких стосунках, як наслідок [INFO] у них народилася дочка - [PERSON] . У свідоцтві про народження донька по-батькові зазначена « [PERSON] ». За два тижні до пологів відповідач зник, він перестав відповідати на телефонні дзвінки та повідомлення і до часу звернення до суду так і не відгукнувся. Станом на дату звернення до суду відповідач не проживає разом з дочкою, ухиляється від обов`язку щодо її утримання. На підставі викладеного, для захисту своїх прав та прав своєї дитини вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом, в якому просить визнати [PERSON] батьком дитини - [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису № 596 в книзі реєстрації народження про народження [PERSON] , вчиненого 20 лютого 2021 року Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та у відомостях про батьківство вказати батьком дитини [PERSON] без зміни прізвища дитини; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше рекомендованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту народження дитини і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, починаючи з моменту народження дитини і до досягнення дитиною трирічного віку. 05 листопада 2021 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. 29 грудня 2021 року представником відповідача-адвокатом Кузяковим О.В. було надано до суду відзив на позовну заяву в якій він, зокрема, посилається на необхідність підтвердження батьківства шляхом проведення судово-біологічної експертизи і зазначає, що [PERSON] не заперечує проти її проведення та погоджується на надання біологічного матеріалу для її проведення. Щодо інших позовних вимог його правова позиція буде надана після результатів експертизи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2022 року за клопотанням представника позивача призначено судово-біологічну (судово-генетичну) експертизу та зупинено провадження у справі до закінчення проведення експертизи. 04 квітня 2022 року на адресу суду надійшов висновок експерта №192 молекулярно-генетичної експертизи по встановленню батьківства [PERSON] у відношенні дитини - [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2022 року було поновлено провадження у справі. 04 травня 2022 року у судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та подали заяву про стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп. та витрат на експертизу в розмірі 8336 грн. 88 коп., комісії банку 83 грн. 37 коп., загалом - 8420 грн. 25 коп, а представник відповідача не заперечував щодо задоволення позову, лише не погодився з датою початку стягнення аліментів з відповідача. Позивачка [PERSON] надала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Кузяков О.В. надав клопотання про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, позовні вимоги визнав, лише не погодився в частині стягнення аліментів на утримання дитини та матері з моменту народження дитини, оскільки аліменти, за загальними правилами статей 79, 191 СК України підлягають стягненню з дня подання позовної заяви. Третя особа на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлялася належним чином про день, час та місце розгляду справи, але до суду не з`явилась, будь-яких клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи не подавала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи у судовому засіданні 04 травня 2022 року, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] народилася донька - [PERSON] , а батьком зазначено [PERSON] , про що 23 грудня 2020 року зроблено відповідний актовий запис № 596 та підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , яке повторно видано 20 лютого 2021 року Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а. с. 6). Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до витягу з актового запису про народження № 596 від 23 грудня 2020 року щодо [PERSON] , який складений Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) батьком дитини записано [PERSON] на підставі заяви матері в порядку ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. 7). Статтею 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно із ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч. 1 ст. 128 СК України). Підставою державної реєстрації народження дитини є, зокрема, заява її матері, запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у зазначеній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial