Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

[PERSON] (далі- [PERSON] ) звернувся до суду з позовною заявою до селянського фермерського господарства (далі- відповідач, СФГ) «Оріон», третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Державний реєстратор Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області Косарєв Микола Володимирович, про визнання договору оренди недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що йому на праві власності належать земельна ділянка, що розташована на території Борівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. 08 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, яким встановлено термін оренди 10 років, тобто до 08 вересня 2021 року. Однак, в 2020 році позивачеві стало відомо про те, що 15.03.2019 державним реєстратором Бабчинецької сільської ради Косарєвим М.В. було проведено державну реєстрацію речового іншого речового права оренди належної позивачу земельної ділянки, орендар СФГ «Оріон» з терміном дії 45 років. Однак, позивач стверджував про те, що жодного іншого договору аніж, того що було підписано ним у 2011 році, він не підписував, відтак, його права як власника земельної ділянки порушено та підлягає судовому захисту. Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 17.02.2020 року позов [PERSON] залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви. Після усунення недоліків зазначених в ухвалі від 17.02.2020, ухвалою суду від 28.02.2020 відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до СФГ «Оріон», третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Державний реєстратор Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області Косарєв Микола Володимирович, про визнання договору недійсним та скасування реєстрації. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, відкрито підготовче провадження. Ухвалою суду від 26.05.2020 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, та витребувано з відділу у Чернівецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області - належним чином посвідчену копію реєстраційної справи договору оренди між орендодавцем [PERSON] та орендарем СФГ «Оріон» від 27.01.2012 року за №052490004001401 та від державного реєстратора Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області Косарєва Миколи Володимировича - належним чином посвідчену копію реєстраційної справи договору оренди між орендодавцем [PERSON] та орендарем СФГ «Оріон», на підставі якого у відомостях з державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснено запис про інше речове право за номером: 30793537. Дані докази подано в визначений в ухвалі суду строк. Ухвалою суду від 22.07.2020 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні та задоволено клопотання позивача про витребування доказів, а саме витребувано від СФГ "Оріон" оригінал договору оренди землі між орендодавцем [PERSON] та орендарем СФГ «Оріон» від 15 березня 2019 №ДО-3/2019-03-15. Однак дані докази не були подані до суду, ухвала суду в частині витребування доказів не була виконана. Ухвалою суду від 19.08.2020 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні та задоволено клопотання представника позивача про витребування з відділу у Чернівецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області оригінал реєстраційної справи договору оренди між орендодавцем [PERSON] та орендарем СФГ "Оріон" від 27.01.2012 №052490004001401 та з Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області заяву про кримінальне правопорушення від [PERSON] від 23.12.2019 та пояснення по заяві. Дані докази подано в визначений в ухвалі суду строк. Ухвалою суду від 24.09.2020 зупинено провадження у даній справ у зв`язку із смертю позивача, - до залучення до участі у справі правонаступника. На підставі поданого представником позивача - адвокатом Палій Т.Г. клопотання про поновлення провадження у справі у зв`язку з тим, що приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Вінницької області було видано спадкоємцю позивача, його дочці - [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за заповітом, ухвалою суду від 16.06.2021 поновлено провадження у даній цивільній справі та залучено до участі в справі [PERSON] , [INFO] , як правонаступника позивача [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 01.07.2021 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів від приватного нотаріуса Суперсона О.П. - оригіналу заповіту [PERSON] від 27.11.2019 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Борівської сільської ради Вінницької області Чорною Н.Н., зареєстрованого в реєстрі №281, та з відділу обслуговування громадян №20 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - оригінали заяв [PERSON] , що стосуються призначення та отримання ним пенсії за 2017-2018 роки. Дані докази подано в визначений в ухвалі суду строк. Ухвалою суду від 12.07.2021 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 19.08.2021 до суду надійшло клопотання експерта про уточнення питань, поставлених до експертного центру, визначення виду експертизи та надання додаткових матеріалів для проведення судової експертизи. До клопотання долучено матеріали, які були направлені експерту для проведення експертизи. На підставі поданого експертом клопотання, ухвалою суду від 20.08.2021 провадження у справі відновлено. Ухвалою суду від 22.09.2021 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів від СФГ «Оріон» - оригінал договору оренди земельної ділянки, укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем СФГ «Оріон» від 15 березня 2019 №ДО-3/2019-03-15. Дані докази подано в визначений в ухвалі суду строк. 04.10.2021 представником позивача - адвокатом Палій Т.Г. повторно подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 04.10.2021 клопотання представника позивача про призначення повторної почеркознавчої експертизи - задоволено та поставлено на розгляд експерта питання: «Чи виконаний підпис в договорі оренди земельної ділянки, серія та номер: ДО-З/2019-03-15, виданий 15.03.2019, видавник: Селянське фермерське господарство «Оріон»; відомості з ДЗК, серія та номер: 8921994, виданий 21.03.2019, видавник: Державний земельний кадастр, укладений між [PERSON] та Селянським фермерським господарством «Оргіон», з строком дії на 45 років. З правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду), піднайм, щодо земельної ділянки площею 1,9088 га, кадастровий номер 0524981500:08:002:0245, що розташована на території Борівської сільської ради, Могилів-Подільського району Вінницької області, право оренди якої зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.03.2019 року, номер запису про інше речове право 30793537, [PERSON] чи іншою особою?». На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 17.12.2021 до суду надійшов висновок експерта (Вх.№3236/21-Вх.) від 09.12.2021 №СЕ-19/102-21/15488-ПЧ за результатами судової почеркознавчої експертизи, проведеної у даній цивільній справі, відтак, ухвалою суду від 17.12.2021 провадження у справі відновлено. 17.01.2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Палій Т.Г. про зміну предмету та підстав позову, до якої долучено нову редакцію позовної заяви від 17.01.2022, докази її направлення відповідачу та третій особі та квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою суду від 17.01.2022 в задоволені заяви про зміну предмету та підстави позову - відмовлено. 26.01.2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Палій Т.Г. про відмову від частини позовних вимог, в якій вона зазначає, що відповідно до п.1 ч.3 ст.49 ЦПК України, відмовляється від частини позовних вимог, а саме, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 15.03.2019 року, укладеного [PERSON] та СФГ «Оріон», відтак, надано суду позовну заяву у новій редакції в якій предметом позовних вимог визначено «скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень». До заяви долучено нову редакцію позовної заяви від 25.01.2022, докази її направлення відповідачу та третій особі. Ухвалою суду від 26.01.2022 задоволено заяву представника позивача - адвоката Палій Т.Г. про відмову від позовних вимог в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 15.03.2019 року, укладеного [PERSON] та СФГ «Оріон» та прийнято до розгляду позовну заяву у новій редакції, в якій предметом позовних вимог визначено «скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46063049 від 21.03.2019 щодо державної реєстрації за СФГ «Оріон» права оренди земельної ділянки площею 1,9088га, кадастровий номер 0524981500:08:002:0245, що розташована на території Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, номер запису 30793537 від 19.03.2019 року». В підготовчих судових засіданнях позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили суд їх задоволити. Представник відповідача - адвокат Корнійчук С.А. в підготовчих судових засіданнях позовні вимоги не визнавав, посилаючись на те, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення. Третьою особою державним реєстратором Бабчинецької сільської ради Косарєвим М.В. подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Ухвалою суду від 10.02.2022 закрито підготовче судове провадження та справу за позовом [PERSON] до СФГ «Оріон», третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Державний реєстратор Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області Косарєв М.В., про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, призначено до розгляду на 25.02.2022 року. Копія даної ухвали направлена сторонам у справі по пошті та на електронні адреси, відтак, сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Розгляд справи двічі відкладено 25.05.2022 та 17.03.2022 у зв`язку з неявкою представників сторін та у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді відповідно. 11 квітня 2022 року представником позивача - адвокатом Палій Т.Г. подано до суду заяву (ЕП-116/22-Вх.) про розгляд справи без участі позивача та її представника, а також заявлено клопотання про стягнення з відповідача судових витрат, які складаються з 840 гривень 80 копійок судового збору за звернення до суду з цією позовною заявою, 2250 гривень 24 копійки оплати вартості проведеної судової почеркознавчої експертизи, а також 23338 грн. витрат, пов`язаних з правничою допомогою. На підтвердження витрат на правову допомогу до заяви долучено договори про надання правової допомоги від 22 січня 2020 року та 11 червня 2021 року , акт виконаних робіт від 11 квітня 2022 року, а також копія поштової квитанції про направлення вказаної заяви з додатками СФГ «Оріон». Сторони явку представників в судове засідання 12.04.2022 не забезпечили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток сторонам (а.с.85-86, том ІІ) та шляхом отримання представниками сторін судових повісток електронною поштою (а.с.83-84, том ІІ), відтак, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Судом встановлено наступне. Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ВН № 24050850 позивачеву [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,91 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0524981500:08:002:0245, розташована на території Борівської сільської ради Могилів-Подільського (колишня назва Чернівецького) району Вінницької області (а.с.11, том І). 08 вересня 2011 року між [PERSON] та СФГ «Оріон» було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, термін дії якого відповідно до п. 2.1 розділу 2 договору визначено 10 років, тобто до 27.01.2022 року. Вказаний договір було зареєстровано у відділі Держкомзему в Чернівецькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.01.2012 за №052490004001401 (а.с.7-10, том І). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна кадастровий номер 0524981500:08:002:0245, від 16.01.2020 року номер 196450045, 19 березня 2019 року державним реєстратором Бабчинецької сільської ради Косарєвим М.В. було проведено державну реєстрацію договору оренди від 15 березня 2019 №ДО-3/2019-03-15, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 46063049 від 21.03.2019 щодо права оренди земельної ділянки площею 1,9088га, кадастровий номер 0524981500:08:002:0245, яка належить [PERSON] та розташована на території Борівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком дії договору 45 років з правом пролонгації, передачі в піднайм (а.с.6, том І). Як вбачається з позовних вимог та як стверджував під час підготовчого судового провадження позивач та його представник, [PERSON] будь-які угоди щодо права оренди належній йому земельної ділянки у 2019 році не підписував, що стало підставою для звернення з позовом про визнання недійсним договору оренди від 15.03.2019 року та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, яке виникло на підставі вказаного договору. Висновком експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 09.12.2021 №СЕ-19/102-21/15488-ПЧ, встановлено, що: - підпис в графі «орендодавець» в договорі оренди землі ДО-3/2019-03-15 від 15.03.2019 року на земельну ділянку із кадастровим номером 0524981500:08:002:0245, яка розташована на території Борівської сільської ради, ймовірно виконаний не гр. [PERSON] , а іншою особою; - ймовірність висновку пояснюється тим, що досліджуваний підпис має обмежений обсяг графічної інформації, мала кількість порівняльного матеріалу, в зразках підписів гр. [PERSON] спостерігається велика варіаційність підписів, наявність діагностичних ознак починаючи з 2019 року, що унеможливлюють виявлення достатнього комплексу індивідуальних ознак для вирішення запитання в категоричній формі (а.с.8-16, том ІІ). Сторона відповідача не надала суду пояснень чи заперечень з приводу експертного висновку, не заявляла клопотання про виклик в судове засідання експерта для дачі пояснень з цього приводу, хоча мала можливість скористатись таким правом. Під час проведення підготовчого провадження судом прийнято відмову представника позивача від позовних вимог в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 15.03.2019 року, укладеного [PERSON] та СФГ «Оріон» та прийнято до розгляду позовну заяву у новій редакції, в якій предметом позовних вимог визначено скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46063049 від 21.03.2019 щодо державної реєстрації за СФГ «Оріон» права оренди земельної ділянки площею 1,9088га, кадастровий номер 0524981500:08:002:0245, що розташована на території Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, номер запису 30793537 від 19.03.2019 року. У відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Разом з тим суд зазначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). За змістом ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. У відповідності до вимог ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною 3 ст.203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у ч.1 ст.215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України і відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. За змістом статей 15 і 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15, зазначаючи, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки. Таким чином, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Враховуючи, що висновком судового експерта встановлено, що підпис в договорі ймовірно проставлено не [PERSON] , суд погоджується з твердженнями позивача про відсутність у [PERSON] наміру та волевиявлення на укладення правочину, а тому договір оренди землі ДО-3/2019-03-15 від 15.03.2019 року, укладених між СФГ «Оріон» та [PERSON] зі строком дії 45 років суд визнає неукладеним. Зазначені висновки суду відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц. З огляду на зазначене, встановивши, що [PERSON] не підписував спірний договір, не погоджував його умов, правочин є таким, що не вчинений, та враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, позивач обгрунтовано відмовився від позову в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 15.03.2019 року, разом з цим, вказавши зазначену обставину як підставу позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте при державній реєстрації спірного договору. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (стаття 19 ЦПК України). Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Як встановлено судом, право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0524981500:08:002:0245 зареєстровано 19 березня 2019 року за договором оренди від 15 березня 2019 №ДО-3/2019-03-15, видавник: СФГ «Оріон», у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 46063049, прийнятим 21.03.2019 державним реєстратором державним реєстратором Бабчинецької сільської ради Косарєвим М.В. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Разом із тим, рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, підставою прийняття якого став неукладений між сторонами договір оренди, порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою з кадастровим номером 0524981500:08:002:0245, площею 1,9088га, які розташовані на території Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області. При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що на момент укладення вказаного договору від 15.03.2019 року та державної реєстрації речового права 21.03.2019 року, діяв попередній договір оренди зазначеної земельної ділянки від 08.11.2011 року (строк дії договору 10 років), укладений [PERSON] та СФГ «Оріон» та зареєстрований у відділі Держкомзему в Чернівецькому районі 27.01.2012 року за №052490004001401 (а.с.9-10, том І). Доказів припинення чи розірвання вказаного договору до 15.03.2019 року матеріали справи не містять. Відповідно до п.п.1, 3 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність обтяжень прав на нерухоме майно. Під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. Відтак, одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну земелену ділянку суперечить вимогам вищезазначеного Закону. Отже, рішення про державну реєстрацію права оренди СФГ «Оріон» на вищевказану земельну ділянку не відповідає вимогам закону. За змістом ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є ефективним, а тому, на думку суду, обґрунтованим є задоволення позову. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Без скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки позивача, проведеною з порушенням норм закону, власник майна фактично позбавлений свого права власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем обрано вірний спосіб захисту, позов пред`явлено до належного відповідача, а тому його порушене право підлягає захисту шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права оренди землі. Суд, дослідивши докази, які стосуються судових витрат, прийшов до наступних висновків. Вирішуючи питання щодо стягнення судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок, суд враховує положення ч.1 ст.141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як слідує з матеріалів судової справи (а.с.1, том І), позивачем при зверненні до суду з цим позовом було сплачено судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. Даним рішенням суду вирішено спір між сторонами, позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, відтак, підлягають присудженню до стягнення з відповідача СФГ «Оріон» на користь позивача [PERSON] судові витрати, понесені позивачем у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача витрат на проведення експертиз суд виходить із наступного. В ході судового провадження, ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року було вирішено призначити у справі судову почеркознавчу експертизу (а.с.241, том І). Експертом надано рахунки до висновку експерта від 24 червня 2021 року № СЕ-19/102-21/15488-ПЧ, відповідно до яких вартість проведення почеркознавчого дослідження складає 2250 гривень 24 копійки (а.с. 247-248, том 1). Відповідно до квитанцій від 17 листопада 2021 року №4, позивачем було проведено оплату послуг експерта (а.с. 2, том 2), відтак, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати на оплату вартості судової почеркознавчої експертизи в розмірі 2250 гривень 24 копійки підлягають присудженню до стягнення з відповідача СФГ «Оріон» на користь позивача [PERSON] . Вирішуючи питання щодо витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного. Як убачається з матеріалів справи, представником позивача [PERSON] та його правонаступника [PERSON] була адвокат Палій Т.Г., яка діяла на підставі ордеру серії ВН № 067969 та договорів про надання правової допомоги б/н від 22 січня 2020 року та від 11.06.2021 року відповідно. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвокатом Палій Т.Г. було надано суду детальний опис наданих адвокатських послуг, що знайшов своє відображення у акті виконаних робіт від 11 квітня 2022 року, який підписано сторонами договору - довірителем [PERSON] та адвокатом Палій Т.Г. Відповідно до вказаного акту виконаних робіт визначена загальна кількість затраченого часу на консультації та написання процесуальних документів у даній справі в розмірі 15 годин, яка помножена на 40% мінімальної заробітної плати на 2020 рік (1889,20грн.), що складає 28338гривень. Враховуючи попередню оплату гонорару в розмірі 5000грн. згідно квитанції від 06 лютого 2020 року № 6 (а.с.а.с.18, том І), неоплачена сума гонорару складає 23338грн, яку представник позивача просить стягнути з відповідача. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч.1 ст. 1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст. 1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не подано заперечення щодо витрат на правничу допомогу з відповідним контррозрахунком стосовно неспівмірності заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи, чи заяви про їх зменшення. При цьому, суд зауважує, що тягар доказування неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у додатковій постанові від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19. Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19. При цьому судом береться до уваги п.п.4.3., 4.4. договорів про надання правової допомоги, відповідно до яких попередня оплата гонорару складає 5000грн., а решта оплати адвокатських послуг здійснюються клієнтом під час розгляду справи, але не пізніше ніж у місячний термін з дати проголошення судового рішення, на підставі акту виконаних робіт. Відтак, заявлений до стягнення з відповідача на користь позивача розмір витрат на правничу допомогу знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому зазначені витрати в загальному розмірі 28338 грн. підлягають присудженню до стягнення з СФГ «Оріон» на користь позивача [PERSON] .

Outcome: approved