Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

18.02.2022 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати їх шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області 26.09.2020 року, актовий запис №10. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. 26.09.2020 позивач уклала шлюб з відповідачем. В шлюбі дітей у них немає. Спільне сімейне життя не склалося. Внаслідок того, що між ними часто та безпричинно почали виникати непорозуміння і конфлікти, які переростали у сварки та скандали, відносини у сім`ї зіпсувалися. Відповідач часто перебував за кордоном на заробітках і фактично там жив своїм особистим життям. Близько два місяці тому залишив сім`ю і з цього часу вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства. Через органи ДРАЦС відповідач розривати шлюб відмовився. Важає подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливим, а тому є підстави для розірвання їх шлюбу. Ухвалою суду від 10.03.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Просить повернути їй дошлюбне прізвище [PERSON] , стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку та шляхом оголошення про виклик до суду на вебпорталі судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. 11.05.2022 постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 26.09.2020 виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №10, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.09.2020. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, на підставі ст.110 СК України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір, суд виходить з таких мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч.3, 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч.2 ст.112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема, припинення між ними шлюбних відносин, те, що подружжя не веден спільного побуту, дітей від шлюбу не мають, не виявили бажання примиритись та зберегти сім`ю, позивач наполягала на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Враховуючи положення ст.113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне відновити позивачу дошлюбне прізвище [PERSON] . Вирішуючи питання судових витрат, які у цій справі складаються зі судового збору та витрат на надання правової допомоги, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені та підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн. за подання позовної заяви. Щодо витрат на професійну правничу правову допомогу, які позивач просила стягнути з відповідача в сумі 1500 грн, з яких 200 грн. - за надання юридичних консультацій, 1300 грн - за підготовку цивільного позову, то вирішуючи такі, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема, квитанцією адвоката Канарєєва І.О., описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги, договором про надання правової (правничої) допомоги від 17.02.2022, а отже підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved