Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

27.01.2022 року [PERSON] звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом [PERSON] , зазначивши третьою особою, Новобузьку міську раду Миколаївської області, в якому просив припинити дію договору оренди землі від 20.09.2017 року, який укладений між [PERSON] та [PERSON] , шляхом його дострокового розірвання, скасувати державну реєстрацію вказаного договору оренди землі та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що між ним та [PERSON] укладено договір оренди землі від 20 вересня 2017 року № б/н на належну йому на праві власності земельну ділянку площею 6,02 га, яка розташована в межах території Новомихайлівської сільської ради Баштанського (колишнього Новобузького) району Миколаївської області. Після укладання договору оренди землі відповідач не надав йому копії вище зазначеного договору, хоча обіцяв це зробити після проведення його державної реєстрації. Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо сплати орендної плати за 2020-2021 роки не виконав, тому позивач змушений звернутися до суду із зазначеним позовом для захисту своїх прав. В силу вимог ст.14 ЦПК України, 27.01.2022 року автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючу по цій справі суддю Вжещ С.І. Ухвалою судді\~від 31\~січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено його судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 09:00, 28.02.2022 року, який відкладений до 28.04.2022 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача\~адвокат Судариков Г.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач\~ [PERSON] в судові засідання на 28.02.2022 року та 28.04.2022 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи маються поштові повідомлення про вручення судових повісток. Причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, вирішено розгляд справи проводити в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,02 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області з кадастровим номером 4824581900:04:000:0533, що підтверджено, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.15-25). 20 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди землі №б/н, відповідно до умов якого позивач передав в оренду відповідачу земельну ділянку загальною площею 6,02 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 4824581900:04:000:0533, яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області; договір оренди землі зареєстрований державним реєстратором Новобузької міської ради Миколаївської області 04.10.2017 року, індексний номер 37401970; строк дії договору 7 років, з виплатою орендної плати у розмірі 18000 гривень, що становить не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.26). Позивач [PERSON] , шляхом направлення листа, звертався до відповідача [PERSON] з пропозицією про розірвання договору оренди землі та сплати йому заборгованості по орендній платі за 2020-2021 роки, але відповіді не отримав(а.с.28). Частиною 1 статті 4\~ЦПК\~України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Отже, порушення, невизнання або оспорювання права особи на земельну ділянку є підставою для звернення до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до статті 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження\~\~№ 14-144цс18)), а також вказувала на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі\~\~№ 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1\~ст. 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629\~ЦК\~України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Свобода договору включає, серед іншого, право сторін змінювати, розривати або продовжувати чинність укладеного ним договору. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.\~792\~ЦК\~України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 15 Закону України\~«Про оренду\~землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату - визначена, як істотна умова договору оренди землі. Відповідно до Указу Президента України № 92/2002 від 02.02.2002 р. «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», орендна плата не може бути меншою, ніж 3% від вартості земельної ділянки. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі», розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що вказані положення закону вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки. З матеріалів позову вбачається, що відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати орендної плати та має заборгованість не менш ніж за два роки з 2020 року по 2021 рік включно. Будь-якими належними доказами він цього факту не спростував. Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про розірвання договору оренди землі обґрунтовані і підлягають задоволенню, що відповідає способам судового захисту, передбаченого\~статтею 16 ЦК України. Разом з тим, у задоволенні позовної вимоги про скасування державної реєстрації вказаного договору оренди землі слід відмовити виходячи з наступного. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, унормовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до частини першої статті 2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Спір у цій справі пов`язаний із вимогами про припинення договору оренди землі шляхом його дострокового розірвання, а не з визнанням недійсним договору оренди земельної ділянки, наслідком чого може бути скасування державної реєстрації права оренди цієї земельної ділянки на підставі оспорюваного договору. Позивач, в обґрунтування цієї позовної вимоги не навів підстав та її нормативного забезпечення, що не дає суду можливості встановити суть такої позовної вимоги та, з урахуванням вищевикладеного, приводить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту цивільного права є неналежним та неефективним, а його застосування не тільки не призведе до поновлення порушеного права позивача, а й порушить права відповідача, оскільки, очевидно, що позивач мав на увазі не скасування державної реєстрації права оренди, а внесення запису про припинення такого права, у зв`язку з розірванням договору за рішенням суду. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору 992 гривні 40 копійок, сплаченого за позовною вимогою про розірвання договору оренди землі.

Outcome: partial