Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа: державний нотаріус другої Полтавської державної нотаріальної контори Шестун Наталія Григорівна про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю В обгрунтування позову зазначає, що вона з 2004 року проживала разом з [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Після смерті [INFO] [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ВРА №8609134 спадкове майно, що складалось з 1/2 частини квартири [ADDRESS] , отримала позивачка, а [PERSON] мав 1/4 частки у вищевказаній квартирі. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 24 березня 2010 року [PERSON] на підставі акту судово-психіатричної експертизи від 01 березня 2010 року було визнано недієздатним та позивачку визнано його опікуном. Також, згідно довідки МСЕК № 0273658 визначено, що [PERSON] потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду. У зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] не мали жодних членів сім`ї чи інших осіб пов`язаних з ними родинними зв`язками та за станом здоров`я, похилим віком потребували сторонньої допомоги, позивачка постійно проживала разом з ними, а після смерті [PERSON] разом з її сином. Позивачка опікувалася та дбала про [PERSON] , тобто надавала йому як нематеріальні послуги, так і матеріальне забезпечення спадкодавця у вигляді прибирання приміщення, приготування їжі, ремонту будинку, тривалий час здійснювала вказані дії, з врахуванням безпорадного стану спадкодавця, під час якого він був неспроможний самостійно забезпечувати свої потреби, створювала йому необхідні умови побуту, забезпечувала доглядом та лікуванням, розділяла з ним спільний бюджет та спільні витрати на утримання житла. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] позивачка звернулась до другої Полтавської нотаріальної державної контори для вступу у спадщину. Проте, 25 жовтня 2021 року нотаріус винесла постанову за вих № 85702-31 від 25.10.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки спадкоємцем не надано документів на підтвердження факту родинних відносин. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави 15 листопада 2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 14.03.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву де просив справу розглянути у його відсутність, заяву просив задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день час та місце слухання справи. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Судом встановлено, що [PERSON] з 2004 року проживала разом з [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Після смерті [INFO] [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ВРА №8609134 спадкове майно, що складалось з 1/2 частини квартири [ADDRESS] , отримала позивачка, а [PERSON] мав 1/4 частки у вищевказаній квартирі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24 березня 2010 року [PERSON] на підставі акту судово-психіатричної експертизи від 01 березня 2010 року було визнано недієздатним та позивачку визнано його опікуном.( а.с 18) Також, згідно довідки МСЕК № 0273658 визначено, що [PERSON] потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду.( а.с.20) Позивач вказувала, що у зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] не мали жодних членів сім`ї чи інших осіб пов`язаних з ними родинними зв`язками та за станом здоров`я, похилим віком потребували сторонньої допомоги, позивачка постійно проживала разом з ними, а після смерті [PERSON] разом з її сином. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] позивачка звернулась до другої Полтавської нотаріальної державної контори для вступу у спадщину. ( а.с. 19) Згідно постанови державного нотаріуса другої Полтавської державної нотаріальної контори Н.Г. Шестун від 25.10.2021 року № 157 02-31 відмовлено гр.. [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутні документи необхідні для оформлення свідоцтва про право на спадщину а саме не надано документів на підтвердження факту родинних відносин. ( а.с. 16) Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1 та 2 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. За змістом ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною в абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» за N 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю у період з 2012 по 2021 рік, були пов`язані між собою спільним побутом, вели спільне господарство. Даний факт також підтверджений письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю у період з 2012 по 2021 рік. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог ст. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. В судовому засіданні встановлено, що позивачка проживала з померлим [PERSON] однією сім`єю, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство; вказане також підтверджується письмовими поясненнями свідків. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з нормами ст. 1264 ЦК України передбачено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Outcome: approved