Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. Позов обґрунтовує тим, що вона є матір`ю відповідача, та через інвалідність ІІ групи безстроково по зору, непрацездатність, самотність потребує утримання. Крім сина, іншої близької людини, яка може допомагати та підтримувати її матеріально, немає . Вказує, що її єдиним доходом є пенсія, яка не забезпечує їй необхідного мінімуму проживання та її ледь вистачає на харчування та лікування. Син жодним чином не допомагає, не цікавиться її матеріальним становищем. Зазначає, що її прохання про надання допомоги відповідачем ігнорується. Оскільки син працездатного віку, здоровий, інших утриманців не має, вважає, що має можливість платити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн на її утримання Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву де зменшила свої вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2000 грн., справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи заяву позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.(а.с.8) Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 172 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Позивач має статус пенсіонера, та отримує пенсію по інвалідності . Як вбачається із довідки Управління обслуговування громади № 12 Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області [PERSON] перебуває на обліку в Коломийському об`єднаному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області та за період з 01.10.2021 по 31.03.2022 отримала пенсію по інвалідності в розмірі 11 600 грн. Доказів свого майнового стану відповідач суду не надавав. Судом встановлено, що позивач у зв`язку з пенсійним віком та наявністю інвалідності по зору , що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК № 892897 від 08.05.2021 (а.с.11-12) , відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що відповідач зобов`язаний утримувати свою непрацездатну матір, яка потребує матеріальної допомоги, суд вважає за можливе стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн., починаючи стягнення з дня звернення до суду. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 992,40 грн. На підставі наведеного, ст. 51 Конституції України, ст. 172, 191, 202, 204, 205 СК України,

Outcome: approved