Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

01 квітня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності на житловий будинок та земельну ділянку загальною площею 0,46 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що позивач за згодою власника [PERSON] із вересня 2011 року став проживати у [ADDRESS] , та користуватися будинком і земельною ділянкою. [INFO] власник будинку та земельної ділянки [PERSON] помер. Позивач продовжує добросовісно та безперервно володіти та користуватися земельною ділянкою та житловим будинком, тому просить визнати за ним право власності на це майно за набувальною давністю, бо захистити своє право іншим шляхом не можливо. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розгляд справи провести без його участі свої вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача Недригайлівської селищної ради Сумської області направив до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести без участі представника, проти позову не заперечує. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у селищі Терни Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією сторінок його паспорта (а.с.4). Позивач зі вересня 2011 року користується будинком та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за усною згодою із власником будинку [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Із довідки виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради від 05.11.2021 за №329-10-04 (а.с.6) встановлено, що [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] постійно проживав в [ADDRESS] . Відсутність заборони на все майно [PERSON] перевірено. На момент смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] разом з ним ніхто не зареєстрований і не проживав. 3аповіт від імені гр. [PERSON] у виконкомі Тернівської селищної ради не посвідчувався. Будинок та земельну ділянку [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , але документи, що підтверджують право власності були втрачені. Факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті його матері [PERSON] підтверджується наступними доказами: свідоцтвом про його народження, довідкою характеристикою, випискою з рішення виконкому №137 Тернівської селищної ради від 16.12.1993 (а.с.6,9,10,13). Із довідки Тернівської селищної ради (а.с.8) встановлено, що [PERSON] дійсно був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] , та був головою домогосподарства. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (помер [INFO] ), які прийняли спадщину після смерті свого батька, але вони не заперечують проти визнання за позивачем права власності на земельну ділянку та житловий будинок, який дав на користування, ще при житті їх батько, про що надали до суду письмові заяви (а.с.15-21). Із копії технічного паспорту на будинок садибного типу за адресою [ADDRESS] , що виготовлений на замовлення позивача [PERSON] , станом на 16.11.2021, вбачається, що за цією адресою знаходиться: житловий будинок, л.кухня, сарай, погріб, колодязь, ворота з хвірткою, огорожа (а.с.24-27). Ст. 15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, набувається за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років, а тому набув у власність житловий будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved