Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом про позбавлення батьківських прав відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є бабусею [PERSON] , [INFO] , а відповідач [PERSON] є батьком дитини. Після розлучення батьків дівчинка постійно проживала з нею та матір`ю [PERSON] , та перебувала на їхньому утриманні. [INFO] померла матір [PERSON] . Після її смерті і по даний час дитина проживає з нею, рідною бабусею по материнській лінії, та перебуває на її утриманні. Наказом начальника служби у справах дітей Лановецької міської ради від 10 березня 2021 року № 10-од неповнолітню [PERSON] , з метою захисту її прав та інтересів, було тимчасово влаштовано в сім`ю позивача до прийняття органом опіки та піклування рішення про подальше постійне влаштування дитини. Протягом усього часу після розлучення відповідач не підтримував зв`язку з неповнолітньою дочкою, не приймав участі у її вихованні, не забезпечував необхідного медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливають на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкувався із донькою; не надавав дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяв засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляв інтересів до її внутрішнього світу; не створював умов для отримання нею освіти. Вищевказані обов`язки, які покладені законодавством на батьків, фактично виконувалися померлою мамою [PERSON] та позивачем. Позивач приділяє велику увагу онучці [PERSON] , оскільки працює вчителем зарубіжної літератури багато років, добре знає психологію дітей, має підхід до них, розуміється на вихованні. Окрім того позивачем складено заповіт, згідно якого все належне на день смерті їй майно вона заповіла [PERSON] . У зв`язку з цим просить суд позбавити відповідача батьківських прав. Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 31.10.2011 року з відповідача вирішено стягнути на користь [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після смерті матері [PERSON] перебуває на утриманні позивача, яка навіть при житті матері, завжди матеріально допомагала онуці. Після смерті матері дитини потреба у матеріальних коштах зросла. Аліментів, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дитини. Вона веде активний спосіб життя, готується до вступу у вищий навчальний заклад, відвідує репетиторів, потребує дорогих спеціалізованих підручників. Вважає, що батько має матеріальну можливість надавати більшу суму аліментів. Просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача до 1/3 всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, шляхом їх перерахування на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Остапчук В.І. в судове засідання не з`явились , хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду від представника позивача надійшла заява, у якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшла заява, у якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, та заперечення на позовну заяву. У запереченні вказує, що після розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , вона через 16 днів зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, переїхала в м.Київ та постійно там проживала, вона ніколи не проживала разом з дитиною, не піклувалася про неї, дочка [PERSON] залишилася проживати з бабусею в м.Ланівці, відвідувала там дитсадок, а зараз відвідує школу, однак [PERSON] батьківських прав ніхто не позбавляв. Зазначає, що дочка [PERSON] для нього є дорогою людиною, він готовий брати участь у її житті, вихованні та розвитку. Після розлучення він продовжував відвідувати дитину, але позивач заборонила вихователям дитячого садочку, який відвідувала [PERSON] , допускати його до дочки. Він намагався налагодити контакт з дочкою, однак вона була налаштована бабусею проти нього. Позивач перешкоджала його зустрічам з дочкою, надсилала усі подаровані ним речі назад, ображала його гідність. Після смерті матері [PERSON] , він готовий був взяти на себе всі обов`язки по утриманню та вихованню дитини, проте йому у цьому було відмовлено. Щодо збільшення розміру аліментів, зазначає, що заробітна плата позивача, сплачувана ним сума аліментів, а також пенсійні виплати по втраті годувальника є достатньою сумою для проживання бабуся та утримання [PERSON] . З його заробітної плати здійснюється його утримання, дружини, двох їхніх дітей, додаткових видів доходу у нього немає. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Служби у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області в судове засідання не з`явилася , хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак на адресу суду надійшла заява, у якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 15 червня 2020 року Лановецьким районним відділом державної актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № 00030456579 від 21 квітня 2021 року, 02 липня 2009 року зареєстровано актовий запис № 29 про розірвання шлюбу, укладеного 04 липня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] (а.с.18-19). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 червня 2020 року, [PERSON] померла [INFO] в м.Київ, актовий запис № 9606 (а.с.22). Згідно копії наказу Служби у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області № 10-од від 10 березня 2021 року «Про тимчасове влаштування дитини», тимчасово влаштовано дитину, яка залишилася без батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою : [ADDRESS] , у сім`ю [PERSON] , яка є її бабою по матері, на період з 10 березня 2021 року до прийняття рішення органом опіки та піклування Лановецької міської ради про подальше постійне влаштування дитини (а.с.23). Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Лановецької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , комісія визнала за доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.24-25). Згідно копій актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 09.07.2020 року, 12.08.2020 року, 10.09.2020 року, 16.10.2020 року, 24.11.2020 року, 25.12.2020 року, 21.01.2021 року, 10.02.2021 року, 10.03.2021 року, 10.04.2021 року13.05.2021 року, складених депутатом Лановецької міської ради в присутності свідків, малолітня [PERSON] , [INFO] , з 1 липня 2008 року постійно проживає за адресою [ADDRESS] , без реєстрації по сьогоднішній день зі своєю бабусею [PERSON] , яка займається її вихованням. [INFO] померла матір малолітньої [PERSON] - [PERSON] . З дня смерті матері батько [PERSON] , [PERSON] , жодного разу не з`являвся і не навідував дитину за вищевказаною адресою її проживання (а.с.26-37). Згідно інформації дирекції Лановецького ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 ім. Ю. Коваля від 15.04.2021 року, [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2013 року по даний час навчається в даному закладі освіти, у 1-4 класах класним керівником учениці була [PERSON] , у 5-8 класах - [PERSON] . За інформацією, наданою вищевказаними вчителями, за вказаний період з батьком учениці [PERSON] вони не зустрічалися. Батько процесом та результатами навчання і виховання доньки не цікавився. [PERSON] не відвідував батьківські збори та класні заходи. (а.с.39-41, 55). Згідно довідки Лановецького ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 ім. Ю. Коваля від 07.06.2021 року, [PERSON] навчається у 9-Б класі Лановецького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів №1 ім.Ю.Коваля (а.с.56). Згідно характеристики [PERSON] , [INFO] № 285, виданої 15.12.2021 року Лановецьким ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 ім. Ю. Коваля, [PERSON] навчається у Лановецькому ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 ім. Ю. Коваля з першого класу. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна учениця. Постійно виявляє зацікавленість до навчання. Володіє навчальним матеріалом на високому рівні. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Школярка займається спортом, відвідує заняття з карате, бере активну участь у громадському житті школи та класу, у роботі учнівського самоврядування, у культмасових заходах, займалася у танцювальному гуртку. Дівчинці властивий вияв позитивних емоцій, вона має хороше почуття гумору. В неї високий рівень потреби у спілкуванні з ровесниками. Нервова система характеризується достатнім рівнем стійкості до стресових факторів. Позитивно сприймає оточуючих, користується повагою серед однокласників та учителів. Бабуся приділяє належну увагу вихованню учениці, цікавиться життям класу, систематично відвідує батьківські збори, завжди готова прийти на допомогу класу та школі (а.с.57). Згідно інформації КНП «Лановецький міський центр первинної медико-санітарної допомоги» №49 від 15.04.2021 року, [PERSON] , [INFO] , до 1 року та 6 місяців спостерігалася у Тернополі, із записів слідує про супровід мами чи бабусі. З 1 року та 6 місяців до 2 років 3 місяців спостерігалась у Ланівцях (хто супроводжує не вказано), надалі і до 2011 року спостерігалась у Києві (вказано супровід мами), надалі і по теперішній час у Ланівцях. Щорічні медичні огляди проходять під наглядом бабусі. Записів в амбулаторній картці щодо звернень батька про стан здоров`я доньки не виявлено (а.с.43). Згідно інформації КНП «Лановецький міський центр первинної медико-санітарної допомоги» №113 від 12.10.2021 року, за період з 15 квітня 2021 року [PERSON] , [INFO] , зверталась у лікувальний заклад кілька разів у супроводі бабусі [PERSON] , 30.06.21 р. на виклик сімейного лікаря для планової RW ОПВ (соматично здорова) згідно віку; 01.07.21 р. - профілактичний огляд ЛОР - здорова; 01.07.21 р. - профілактичний огляд хірург - здорова; 27.07.21 р. -ЕкОКС (ТОДКЛ) - Пролапс мітрального клапану І ст. без регургітації; 19.08.21 р. - сімейний лікар- медичний огляд перед школою. Діагноз : ПМК 1 ст. без регургітації СН 0 ст., «Д» облік - динамічне спостереження. 20.08.21 р. - окуліст - д/з : міопія слабкості обох очей, «Д» облік - окуляри. Батько [PERSON] до сімейного лікаря з 15.04.2021 року і до теперішнього часу не звертався про надання інформації про стан здоров`я доньки (а.с.45). Згідно інформації Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області, станом на 01.05.2021 року до органу опіки та піклування Лановецької міської ради не надходило будь-яких звернень від [PERSON] стосовно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] (а.с.47). Згідно інформації Громадської організації «Тернопільська обласна Федерація Окінавського Годзю-рю карате-до і Рю-кю Кобуло Джундокан України» від 18.10.2021 року, [PERSON] , [INFO] відвідує заняття по карате регулярно з 2019 року по даний час. За цей період відбулося сотні занять, семінарів та навчань, де [PERSON] бере участь. За весь час відвідування [PERSON] занять карате по даний час, жодного разу не був присутній батько, не цікавився успіхами доньки ні в усній, ні в письмовій формі. Оплату занять здійснює бабуся - [PERSON] , з якою адміністрація Громадської організації співпрацює по навчально-виховному процесі [PERSON] (а.с.49). Згідно довідки, виданої 13.10.2021 року лікарем - ортодонтом стоматологічного кабінету «Студія 32», в період з 12.06.2014 року і по сьогоднішній день [PERSON] , [INFO] , є пацієнткою клініки «Студія 32». На консультацію до лікаря-ортодонта [PERSON] прийшла 12.06.2014 року разом з [PERSON] . Після встановлення діагнозу пацієнтці призначено лікування пластиною і явка на огляд щомісяця. На прийомі [PERSON] завжди супроводжувала [PERSON] . Після лікування пластиною 12.05.2018 року пацієнтці зафіксовано брекет-систему. Огляди ортодонтичні і терапевтичні відбуваються щомісяця у супроводі бабусі. Усі фінансові витрати оплачує [PERSON] . [PERSON] жодного разу не відвідував клініку з [PERSON] і про стан здоров`я запитів не було (а.с.51). З скріншоту переписки через програму Viber з екрану телефону [PERSON] вбачається, що [PERSON] не заперечує проти можливого опікунства [PERSON] над його неповнолітньою дочкою [PERSON] (а.с.52-53). Згідно характеристики вчителя зарубіжної літератури [PERSON] № 283, виданої 14.12.2021 року Лановецьким ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 ім. Ю. Коваля, [PERSON] працює у закладі освіти з 1983 року, педагогічний стаж 38 років, має кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії» та педагогічне звання «старший вчитель». [PERSON] вміло поєднує навчання та виховання дітей, добре знає їх психологію та вікові особливості. Має великий досвід роботи як класний керівник. Постійно надає допомогу батькам у вихованні дітей. Дотримується педагогічної етики, поважає гідність учнів та їх батьків. Передає свій досвід роботи колегам, бере активну участь у роботі шкільного методичного об`єднання вчителів української мови та літератури, зарубіжної літератури. Постійно підвищує свій професійний рівень, педагогічну майстерність. Користується авторитетом серед батьків, учнів, колег по роботі (а.с.58). Згідно довідки про доходи № 03 від 04.01.2022 року, виданої Лановецьким ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 ім. Ю. Коваля, загальна сума доходу [PERSON] за період з 01 лютого 2021 року по 31 липня 2021 року становить 284901,31 грн. (а.с.59). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14332858 від 30.10.2018 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0099 га., кадастровий номер 6123810100:02:004:0988, яка розташована в м.Ланівці Лановецького району Тернопільської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства (а.с.60). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 143709825 від 01.11.2018 року, [PERSON] є власником Ѕ частки земельної ділянки площею 0,1 га., кадастровий номер 6123810100:02:004:0987, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.61). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 143779075 від 02.11.2018 року, [PERSON] є власником Ѕ частки земельної ділянки площею 0,1 га., кадастровий номер 6123810100:02:004:0987, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.62). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 247478321 від 10.03.2021 року, [PERSON] є власником квартири загальною площею 58 кв.м., за адресою [ADDRESS] (а.с. 63). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 143708001 від 01.11.2018 року, [PERSON] є власником Ѕ частки житлового будинку загальною площею 221,82 кв.м., за адресою [ADDRESS] (а.с. 64). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 143777489 від 02.11.2018 року, [PERSON] є власником Ѕ частки житлового будинку загальною площею 221,82 кв.м., за адресою [ADDRESS] (а.с. 65). Згідно копії заповіту, посвідченого 02 липня 2020 року приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу Доротюк Р.Р., зареєстрованого в реєстрі за № 383, та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60766309 від 02.07.2020 року, [PERSON] все її майно, яке на день її смерті виявиться її належним,де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.66-67). Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 31.10.2011 року з [PERSON] вирішено стягнути в користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 березня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.68). Згідно роздруківки з інтернету з офіційного сайту ТНМУ ім..І.Горбачевського з адреси https://osta.tdmu.edu/ua/struktura/, [PERSON] у 2000 році закінчив Тернопільську державну медичну академію за спеціальністю «Лікувальна справа». Кандидат медичних наук. Кандидатська дисертація на тему: «Вікові особливості ремоделювання серцевого м`яза при токсичних ураженнях». Вчене звання доцента присвоєно у 2015 році. Доктор медичних наук з 2021 року. Докторська дисертація на тему: «Особливості ремоделювання структур сім`яників при дії ендогенних та екзогенних факторів». Напрям наукових досліджень: Виявлення особливостей ремоделювання сім`яників при екзогенних та ендогенних інтоксикаціях. Є автором і співавтором 60 наукових робіт, 9 патентів на авторські свідоцтва та винаходи (а.с.69). Згідно Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за [PERSON] 16.11.2016 року зареєстроване право власності на квартиру загальною площею 72,2 кв.м., за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1086176232224(а.с.70-71). Згідно довідки про доходи № 07/558 від 17.02.2022 року, [PERSON] займає посаду професора Тернопільського національного медичного університету ім.І.Я.Горбачевського, загальна сума його доходу за період з січня 2021 року по січень 2022 року становить 361446,03 грн.(а.с.91). Згідно довідки, [PERSON] працює в Тернопільському національному медичному університеті ім.І.Я.Горбачевського з 02.09.2019 року, на даний момент займає посаду професора закладу вищої освіти, загальна сума виплаченого доходу за період з січня 2021 року по січень 2022 року із урахуванням єдиного соціального внеску, податку доходів фізичних осіб та військового збору становить 257671,10 грн.(а.с.92). Згідно копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2021 року, ВП № 35736732, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3088/11 від 08.12.2011 року про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 березня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, закінчено в зв`язку зі смертю стягувача (а.с.94). Згідно копії заяви про виплату пенсії або грошової допомоги від 07.06.2021 року, виписки по картці /рахунку [NUMBER] і додатковим рахункам договору від 07.06.2021 року за період 01.06.2021-17.02.2022, [PERSON] було відкрито пенсійний рахунок для отримання пенсійних виплат у зв`язку із втратою [PERSON] одного з годувальників. На цей рахунок,окрім пенсійних виплат, позивач щомісячно отримувала сплачувані [PERSON] аліменти (а.с.87-90). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29 квітня 2010 року, [PERSON] та [PERSON] 29 квітня 2010 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №410, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.95). Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , виданих 26 січня 2011 року та 22 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції (а.с.96-97). Згідно копії довідки № 01-37/21, виданої 10 лютого 2021 року, [PERSON] навчається у Київській гімназії східних мов №1 Святошинського району в 5-В класі (а.с.98). Згідно копії довідки № 01-37/20, виданої 10 лютого 2021 року, [PERSON] навчається у Київській гімназії східних мов №1 Святошинського району в 2-Б класі (а.с.98). Згідно копії листа, адресованого матері [PERSON] - [PERSON] , позивач відсилає назад передачу , яку [PERSON] привіз для дочки [PERSON] , негативно відгукується про [PERSON] , обіцяє проблеми (а.с.114). Згідно копії довідки № 32, виданої 06.12.2010 року [PERSON] , її донька [PERSON] , дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад «Берізка» м.Ланівці Тернопільської області з серпня 2007 року по даний час (а.с.115). Згідно копії довідки № 001489, виданої 06 грудня 2010 року Київською міською станцією швидкої медичної допомоги та медицини катастроф, [PERSON] дійсно працює на станції швидкої медичної допомоги на посаді лікаря ШНМД з 24.07.09 року і до цього часу (а.с.116). Згідно довідки про доходи № 07/682, виданої 11.03.2022 року, [PERSON] займає посаду професора закладу вищої освіти Тернопільського національного медичного університету ім.І.Я.Горбачевського, загальна сума його доходу за період з квітня 2020 року по лютий 2022 року без урахування аліментів та податку доходів фізичних осіб становить 402476,32 грн.(а.с.117-118). Таким чином, всі вищенаведені факти свідчать про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дочки [PERSON] , а саме не навідується до неї, не спілкується з нею, не цікавиться дитиною, її станом здоров`я, не приймає участі у вихованні та не проявляє щодо неї батьківської турботи та уваги. Згідно із вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст.157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. В силу вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В даній ситуації суд звертає увагу, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-ІV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. А в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року №1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів). Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами суд вважає за необхідне з однієї сторони розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення права неповнолітньої дитини не розлучатися з батьком і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції про права дитини). Отже, статтею 8 Конвенції гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). Досліджуючи питання чи «передбачено втручання у право відповідачів законом» суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного Кодексу (статті 164-167). Зокрема, відповідно до статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої). Тому, для суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається. Обговорюючи питання чи відповідало втручання у право відповідача «цілям», про які йдеться в пункті 2 статті 8 Конвенції (інтереси національної та громадської безпеки; економічний добробут країни; запобігання заворушенням чи злочинам; захист здоров`я чи моралі, захист прав і свобод інших осіб) суд знаходить, що таке втручання спрямоване на захист «прав і свобод» дитини і відповідно воно має законну мету у значенні пункту 2 статті 8. Визначаючи, чи був захід по втручанню у права відповідача, «необхідним в демократичному суспільстві», суд, беручи до уваги справу в цілому, буде розглядати підстави, наведені для виправдання застосованого заходу, на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах (пункт 53 згадуваного вище рішення у справі «Хант проти України). Так, відповідачу, як батькові неповнолітньої дитини в провину ставиться ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини першої статті 164 СК України). Дане поняття є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів. Зокрема, відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На думку суду врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків» не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації. Повертаючись до обставин даної справи суд підкреслює, що матеріалами справи підтверджується, що відповідач на протязі 2009-2022 років не приймав жодної участі у вихованні дитини. Твердження відповідача про те, що позивач чинила йому перешкоди в спілкуванні з дитиною не знайшли жодного підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідач міг спілкуватися з дитиною не лише вдома позивача, а й в школі, де навчається дитина, однак він цього не робив. Окрім іншого, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач не приймає участі в навчально-виховному процесі своєї дочки (успішністю не цікавиться, класні заходи та батьківські збори не відвідує). Наведене в своїй сукупності на думку суду може свідчити про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. При цьому, в даній конкретній ситуації судом враховується, що з іншої сторони держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»). Але реалізація таких обов`язків держави також вимагає від відповідача активних дій, які б свідчили про його бажання скористатись такою допомогою держави. Проте, в даній справі відповідач з моменту розірвання шлюбу не вживав жодних заходів для захисту прав своєї дитини, не відвідував її, не цікавився її станом здоров`я. Суд зауважує, що навіть протягом розгляду справи в суді він таких дій не вчинив і в судове засідання не з`явився, щоб пояснити причини не вчинення таких дій, та пояснити те, яким чином він бажає поліпшити своє ставлення до виховання дитини. Далі суд зазначає, що в процесі розгляду справи було з`ясовано, що дитина добровільно знаходиться поряд з позивачем, позивач повністю виконує всі покладені на неї обов`язки по вихованню дитини. При цьому, суд звертає увагу, що взаємовідносини між дитиною, батьком та опікуном склались таким чином, що дитина з 2009 року проживає разом з опікуном, а тому в даній ситуації судом будуть враховані «інтереси дитини» в широкому розумінні на поняття сім`ї (включаючи біологічних батьків та тітки-опікуна) (стаття 5 Конвенції про права дитини). Зокрема, в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у батька, оскільки він з нею не проживає протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення батька із своєю дитиною. Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між батьком та дитиною. Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни його поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому Сімейним Кодексом (стаття 169). Обставини справи свідчать, що позбавлення відповідача батьківських прав, як було наголошено вище, фактично не змінює існуючу ситуацію, при цьому відповідач має можливість виправити ситуацію, і не позбавлений права на спілкування з дитиною. З огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, суд розуміє, що таке розлучення має проводитися лише в крайньому випадку, тому перш ніж вдатися до позбавлення батьківських прав в даній ситуації судом була перевірена можливість застосування менш радикальних заходів. Зокрема враховано, що держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину. Проте, в правовідносинах, що склались між сторонами суд не знаходить підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків, оскільки відповідачу з надавалась можливість та час для виправлення свого ставлення до виховання дитини, такий час у нього був і протягом судового розгляду, але виходячи з наведених вище обставин, він таких заходів не вжив. Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і в такому випадку судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню його інтересів (Пункт 1 статті 3)). Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.ст.181, 183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Таким чином, беручи до уваги норму законодавства про рівні обов`язки батьків щодо утримання дітей, виходячи з забезпечення інтересів дитини, а також враховуючи розмір стягуваних з відповідача аліментів, який не може забезпечити інтереси дитини, суд вважає, що позов в частині збільшення розміру стягуваних аліментів підлягає до задоволення, у зв`язку з чим необхідно збільшити розмір аліментів, присуджених рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 31.10.2011 року та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття, шляхом їх перерахування на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь держави 992 гривні 40 копійок судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved