Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Діджи Фінанс», третя особа: державний реєстратор Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діана Василівна про скасування рішення про державну реєстрацію та поновлення речових прав. Позовні вимоги мотивує тим, що 20 жовтня 2021 року державним реєстратором Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діаною Василівною прийнято рішення № 61014836 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру [ADDRESS] за відповідачем ТОВ «Діджи Фінанс». Вважає проведену державну реєстрацію незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з того, що позивач не має будь-яких зобов`язань перед відповідачем, за рішенням суду від 05.09.2012 року у справі № 0707/6051/2012 кредитор замінений не був; позивач не отримував будь- яких листів, вимог чи повідомлень від відповідача, розмір боргу позивача перед первісним кредитором не відповідає довідці про стан заборгованості, оцінка оцінювача [PERSON] недійсна, договір іпотеки не передбачає права кредитора набуття у власність предмета іпотеки без укладення окремого договору. А тому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діани Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 61014836 від 20.10.2021 року щодо квартири [ADDRESS] та поновити право приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського МНО Герцускі-Торжаш В.Л., по реєстру за № 5425. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 20.01.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Представник відповідача ТОВ «Діджи Фінанс», 23.02.2022 року подав відзив, в якому позовні вимоги не визнав. Посилається, що частиною 3 ст. 36 Закону визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно та є позасудовим способом врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя, зокрема шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України "Про іпотеку". Зазначив, що ТОВ «Діджи Фінанс» отримало право вимоги до [PERSON] за кредитним договором та іпотечним договором, укладеним між ПАТ «Дельта Банк», який був правонаступником ТОВ "Український промисловий банк" та [PERSON] . В подальшому за умовами договору про відступлення права вимоги та додатків до нього АТ Дельта Банк відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» в тому числі право вимоги до [PERSON] за кредитним та іпотечним договорами. Також ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 16.04.2021 року замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс». Вважає, що у ТОВ «Діджи Фінанс» були всі підстави для набуття права власності на квартиру [ADDRESS] .З урахування вищенаведеного, просить відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення представника відповідача, об`єктивно оцінивши докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (правонаступником якого являвся ПАТ «Дельта банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 32000,00 доларів США терміном до 16 серпня 2032 року зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом в розмірі 11,90 %, кінцевий термін повернення 16.08.2032 року ( а.с.17-19). Також з метою забезпечення виконання кредитного договору [PERSON] передав в іпотеку Товариству з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ( а.с. 19). В подальшому, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 05.09.2012 року задоволено позов ПАТ «Дельта банк» задоволено та стягнуто з [PERSON] , мешканця [ADDRESS] на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором від 17 серпня 2007 року 262 752 грн. 07 коп., та 2627 грн. 53 коп. сплаченого судового збору, всього на загальну суму 265 379 (двісті шістдесят дві тисячі сімсот п`ятдесят дві) грн. 60 коп. Рішення набуло законної сили 25.09.2012 (а.с. 21). Для виконання вказаного рішення від 25.09.2012 року було видано виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем постановою від 09.11.2012 року відкрито виконавче провадження ВП № 35199685. Також, постановою від 05.08.2019 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 0707/6051/2012 , виданого 25.09.2012 року ВП № 59723715 (а.с.22-24). Відповідно до умов Договору про відступлення права вимоги № 2303/К/1 від 02.09.2020 року ПАТ «Дельта Банк» відступило на користь ТОВ «Діджи фінанс», зокрема, право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 269/ФКВ-07 від 17 серпня 2007 року та іпотечним договором № 269/Zфквіп-07 від 17.08.2007 року. Вказане також підтверджується Додатком № 1 до договору відступлення права вимоги від 02.09.2020 року. Права вимоги за вказаним Кредитним договором були одержані Первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк» від ТОВ «Укрпромбанк» (а.с. 67-70). Також ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 16.04.2021 року замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 вересня 2012 року про стягнення заборгованості за кредитним договором № 269/ФКВ-07 від 17 серпня 2007 року з [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс». Ухвала набула законної сили 06.05.2021 року. 19.10.2021 року Державним реєстратором Тячівської міської ради Лазар Д.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: індексний номер витягу 61014836 від 20.10.2020 року права власності за ТОВ «Діджи Фінанс» на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.11.2021 року № 286364459 (а.с. 30). У статті 12 Закону «Про іпотеку» № 898-IV вказано, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Статтею 33 Закону № 898-IV (у редакції на момент укладення договору іпотеки) передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно зі статтею 36 Закону України 898-IV (у редакції на момент укладення договору іпотеки) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин (тобто на час укладення договору іпотеки) договір про задоволення вимог іпотекодержателя ототожнювався із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, а стаття 37 Закону України «Про іпотеку» кореспондувалася зі статтею 36 цього Закону, за якими передбачалось здійснення позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважалося відповідне застереження в іпотечному договорі. Згідно до п.4.3 Іпотечного договору сторони погодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису або згідно з порядком задоволення вимог Іпотекодержателя , передбаченим п.4.4 цього договору. У п.4.4 вказаного договору іпотеки зазначено, що у випадку настання будь-якої підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачених п.4.1 цього Договору, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги одним із наступних способів: 4.4.1. шляхом прийняття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобов`язання. Цей іпотечний договір є правовою підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на предмет іпотеки. Отже, на час укладення договору іпотеки 17.08.2007 року застереження в іпотечному договорі про задоволення вимог іпотекодержателя вважалося договором про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачалось пунктом 4.4.1 іпотечного договору від 17.08.2007 року. Відтак, за умовами іпотечного договору для прийняття ТОВ «Діджи Фінанс» у власність іпотечної квартири та для реєстрації цього права власності окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя не потребувалось, оскільки сторони погодили, що саме Іпотечний договір є підставою для реєстрації права власності за іпотекодержателем на предмет іпотеки. Частиною першою статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з частиною першої статті 11 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. За змістом статті 18 Закону № 1952-ІV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Відповідно до пункту 61 цього Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127) (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У наведених правових нормах визначено перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону N 1952-IV та статті 37 Закону N 898-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. На виконання вказаних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» 09.09.2021 року було направлено на адресу іпотекодавця [PERSON] , яка вказана ним у кредитному договорі ( [ADDRESS] письмову вимогу про усунення порушення шляхом сплати боргу за кредитним договором № 269/ФКВ-07 від 17 серпня 2007 року, розмір якого станом на 02.09.2020 (на день придбання права вимоги за цим кредитним договором) складав 903 425,80 грн. та попереджено, що у разі невиконання вимоги банку у тридцятиденний строк, ТОВ «Діджи Фінанс» здійснить звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу або шляхом набуттям останніми на праві власності предмета іпотеки порядку відповідно до статей 37, 38 Закону України «Про іпотеку» (а.с. 52-53). Такі вимоги були направлені іпотекодавцю рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з описом вкладень до поштових відправлень (а.с. 54-55). Відповідно до п. 6.7 Іпотечного договору всі повідомлення між Сторонами здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів або телеграм. Відповідно до п. 7.11 Кредитного договору всі повідомлення за цим Договором будуть вважатися зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі за підписом уповноваженого представника Банку/ підписом Позичальника, тобто Сторони, що відправила повідомлення, засвідченою печаткою (для повідомлень Банку) та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за адресами, зазначеними в цьому Договорі, а у випадку передбаченому п. 4.2.4. за адресою Позичальника, зазначеною у відповідному повідомленні. Датою надіслання таких повідомлень буде вважатися дата поштового штемпеля відділення зв`язку відправника. Також відповідно до п.4.2.4 Кредитного договору позивач зобов`язався письмово повідомити Банк (з надання відповідних підтверджуючих документів) та подальшим підписанням за вимогою Банку відповідного додаткового договору до цього Договору про: зміни паспортних даних, складу сім`ї, прізвища, імені, по-батькові, фактичної адреси, даних щодо реєстрації, номерів контактних телефонів, місця роботи - не пізніше 30 (тридцяти) днів з дати настання таких змін. Таким чином вказане спростовує твердження позивача у позовній заяві як на одну із підстав для задоволення позову, що вимогу про усунення порушень він не отримував, оскільки останній інформацію про зміну адреси реєстрації не надав, а відтак відповідач направляв відповідачу вимоги на адресу зареєстрованого місця проживання позивача, яка вказана ним у кредитному договорі та договорі іпотеки. Наявним у справі Звіту про оцінку квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] встановлено станом на 11.10.2021 року вартість вказаного нерухомого майна, яка становить 200 000,00 гривень (а.с.51). Такий звіт позивачем не оспорювався позивачем. Також посилання позивача на суму заборгованості за кредитним договором, то матеріали справи не містять відомостей, що позивачем така також оспорювалася. Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи № 2482283321040 відносно квартири що знаходиться за адресою [ADDRESS] , які містяться в матеріалах справи, ТОВ «Діджи Фінанс» до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було подано державному реєстратору, зокрема, кредитний договір, іпотечний договір, висновок про вартість майна від 11.10.2021 року, вимоги про усунення порушення, описи вкладень до цінних листів,довідка про стан заборгованості від 13.10.2021 року (а.с.46-56). Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» було виконано всі вимоги, визначені Порядком № 1127, та подано державному реєстратору всі необхідні документи для проведення реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. З інформаційної довідки № 286364459 від 23.11.2021 вбачається, що 20.10.2021 року державний реєстратор Тячівської міської ради Лазар Д.В. здійснив реєстрацію переходу права власності до ТОВ «Діджи Фінанс» на квартиру [ADDRESS] , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 61014836 від 20.10.2021 (а.с. 30). Таким чином, всі доводи позовної заяви спростовані наявними у справі доказами. Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019року справі N 802/1340/18-а, у постанові від 4 вересня 2018 року у справі N 915/127/18 дійшла висновку, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (частина друга статті 26 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Тому з урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора. Що стосується позовних вимог про поновлення права приватної власності, то на переконання суду вони є взаємопов`язаними та похідними від попередньої вимоги, а тому у їх задоволенні також слід відмовити. З врахуванням вищевикладених обставин, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу як окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Діджи Фінанс», третя особа: державний реєстратор Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діана Василівна про скасування рішення про державну реєстрацію та поновлення речових прав, слід відмовити з наведених вище підстав. Крім цього, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, а тому в суду відсутні підстави для стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи(Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: dismissed