Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що 18 квітня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №347. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Стверджує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з жовтня 2021 року. Спроби за цей час налагодити подружні стосунки результату не дали. Протягом останнього часу спільного проживання у них постійно виникали суперечки, конфлікти та непорозуміння. Відповідач постійно створював конфліктні ситуації, що робили спільне проживання неможливим і таким, що негативно впливало на емоційний стан їхньої дитини. Вказує, що сторони припинили вести спільне господарство, шлюбні відносини не підтримують, а також батько з дитиною спілкується вкрай рідко. Вона втратила почуття любові та поваги до відповідача. Вважає, що подальше збереження спільної сім`ї та спільне проживання сторін є неможливим. Крім цього, посилається на те, що у відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначає, що неповнолітня донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Разом з тим, вказує на те, що відповідач має нестабільний дохід, офіційно не працевлаштований, не обтяжений іншими зобов`язаннями, на утриманні інших осіб немає. Таким чином, вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 3000,00 грн., але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~щомісячно,\~до настання\~повноліття дитини. На основі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до її повноліття; також просить стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2022 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 09.03.2022 року. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.03.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак спрямувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність без застосування технічних засобів. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Вказала, що вона остаточно втратила почуття любові та поваги до відповідача. Подружні стосунки сторони не підтримують з січня 2022 року. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час, дату і місце розгляду справи у суді, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву відповідач не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та постановити заочне рішення. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, в яких достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.3, п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247, ст.280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що 18 квітня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №347, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від спільного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри та взаєморозуміння. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо з січня 2022 року. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та заявою позивачки. \~ \~ \~ \~ \~ Беручи\~до уваги\~вище викладене,\~суд вважає,\~що подальше\~спільне проживання\~ подружжя\~і збереження\~шлюбу суперечило\~б інтересам\~подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Стосовно позовних вимог з приводу стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON] , як батько неповнолітньої доньки [PERSON] ,\~зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік»\~установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідач є працездатною особою, неповнолітніх дітей або інших непрацездатних членів сім`ї на утриманні у відповідача немає. Також, суд враховує також і ту обставину, що письмових заперечень від повідомленого про дату, час та місце розгляду справи відповідача - до суду не надходило. Сама ж позивач по справі також є працездатною особою, а тому, на думку суду, також спроможна приймати участь в матеріальному забезпеченні дитини, що має враховуватись судом при визначенні аліментів. На підставі\~викладеного,\~суд приходить\~до висновку,\~що відповідач [PERSON] , як батько неповнолітньої доньки [PERSON] ,\~ зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 2500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 лютого 2022 року до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Наведене вище, на думку суду, свідчить про спроможність відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі. Що стосується заявлених позивачем вимог про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн., то суд вважає за доцільне зазначити наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.1 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно з ч.2 ст.134 ЦПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Так, судом встановлено, що позивачем [PERSON] не надано належний попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, які [PERSON] понесла чи які очікує понести, пов`язані з правничою допомогою адвоката. При цьому, до позовної заяви долучено розрахунок витрат позивача [PERSON] , які ж нею і підписані, без зазначення адвоката, з яким укладено договір про надання правничої допомоги та який надавав їй правову допомогу. (а.с. 12). А також, позивачем, до позовної заяви не прилучено ордеру та договору про надання правничої допомоги, який позивач [PERSON] уклала з адвокатом. Таким чином, суд вважає, що оскільки під час розгляду справи ні позивачем [PERSON] , ні її представником разом з позовною заявою не подано суду належний попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач [PERSON] очікує понести у зв`язку з розглядом позовної заяви, а також позивачем не прилучено до позовної заяви ордеру та договору про надання правничої допомоги, в задоволенні клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної позовної заяви необхідно відмовити. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі №904/4494/18. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: partial