Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 25.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №60080, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в сумі 15888,00 грн; судові витрати просить покласти на відповідача. В обгрунтування вимог вказала, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус не перевірила, чи є заборгованість за кредитним договором безспірною, оскільки наданий для вчинення виконавчого напису кредитний договір №921835927 від 04.07.2019 року не підписаний позивачем, за умовами договору сума кредиту становить 3000,00 грн, а у виконавчому написі заборгованість за тілом кредиту вказала у розмірі 6000,00 грн. Крім того, у кредитному договорі була розрахована та зафіксована у графіку розрахунків сума нарахованих відсотків за користування кредитом, що становить 1428,00 грн, а у виконавчому написі сума заборгованості за відсотками становить 9838,00 грн. Наведені вище обставини, на думку позивача, вказують на відсутність безспірності вимог кредитора, що виключає правомірність виданого виконавчого напису. Крім того, позивач вказала, що кредитний договір №921835927 від 04.07.2019 року не був посвідчений нотаріально, укладений у простій письмовій формі та, відповідно, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надав нотаріусу оригінал нотаріально-посвідченої угоди для вчинення виконавчого напису. ІІ. Процедура і позиції сторін Ухвалою суду від 31.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копію ухвали про відкриття провадження позивач отримала 10.02.2022 року. 16.03.2022 року від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав на безпідставність та необгрунтованість позовних вимог [PERSON] , просив відмовити в їх задоволенні, оскільки виконавчий напис від 25.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №60080, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. з дотриманням вимог чинного законодавства. В поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача просив проводити розгляд справи без їх участі. Інші заяви по суті справи до суду не надходили. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. В пункті 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі за текстом - Перелік). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений договір №921835927 від 04.07.2019 року (далі - Кредитний договір). Згідно умов Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати [PERSON] кредит у розмірі 3000,00 грн, строк кредитування становить 28 днів, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня та до закінчення строку надання кредиту, що передбачений п. 1.3 договору. Відповідно до п. 4.4 Кредитного договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку юридичну силу, як і власноручний підпис. Додатком до Кредитного договору є Графік розрахунків, згідно якого сукупна вартість кредиту складає 147,60% від суми кредиту або 4428,00 грн, включає в себе проценти за користування кредитом у розмірі 1428,00 грн та суму кредиту в розмірі 3000,00 грн. Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку ви отримуєте за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або СМС-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення. Отже, на підставі досліджених письмових доказів, суд дійшов висновку, що Кредитний договір підписаний в електронній формі, і такі дії сторін відповідають приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію», а тому суд вважає доведеним, що договір між позивачем і відповідачем був укладений в електронному вигляді. З огляду на викладене, не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що вона не підписувала кредитний договір. 25.05.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №60080, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в сумі 15888,00 грн. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є правонаступником прав та обов`язків ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за даним кредитним договором. Згідно виконавчого напису заборгованість стягується за кредитним договором №921835927 від 04.07.2019 року, яка утворилась за період з 28.05.2020 року по 30.04.2021 року, на загальну суму 15888,00 грн, з якої 6000,00 грн - заборгованість по основаному боргу, 9838,00 грн - заборгованість по відсоткам, 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р.) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Зі змісту наданого нотаріусу для вчинення виконавчого напису кредитного договору №921835927 від 04.07.2019 року вбачається, що він не посвідчений нотаріально, був укладений в електронній формі, тоді як відповідно до п. 1 Переліку документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), тобто на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом зазначеної вимоги закону дотримано не було. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21 березня 2021 р. № 910/10374/17. Щодо безспірності заборгованості за кредитним договором. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі N 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі N 916/3006/17, від 15 січня 2020 року у справі N305/2082/14ц, яка є послідовною і незмінною. Судом встановлено, що за умовами Кредитного договору тіло кредита становить 3000,00 грн, розмір відсотків - 1428,00 грн, строк кредитування 28 днів. При цьому, у виконавчому написі вказано, що тіло кредиту становить 6000,00 грн, а розмір відсотків - 9 838,00 грн. Крім того, відсотки за користування кредитом нараховано після закінчення строку дії Кредитного договору, тобто після 25.07.2019 року. Матеріали справи не містять доказів, що між сторонами була досягнута згода щодо збільшення суми кредитних коштів та що строк кредитування був продовжений у встановленому порядку шляхом підписання додаткових угод. Всупереч положенням ст.ст. 12,13,81 ЦПК України, відповідач не надав докази, які б спростували доводи позивача, що стягнута за виконавчим написом заборгованість не є безспірною і що заявлена до стягнення заборгованість нарахована відповідно до умов укладеного між сторонами договору. У постанові від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не бере, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). В матеріалах справи відсутні докази про повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Сікан С.В. про наявність заборгованості, вимоги щодо її погашення із зазначенням відповідних наслідків. Таким чином, дослідивши надані сторонами докази на предмет їх належності, достовірності і достатності у взаємозв`язку та в сукупності, суд вважає, що виконавчий напис від 25.05.2021 року про стягнення заборгованості з позивача вчинений на виконання не нотаріально посвідченого кредитного договору, на суму заборгованості, яка не є безспірною, а відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. V. Розподіл судових витрат На підставі частин 1, 6 статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а позивач звільнена від сплати судового збору при зверенні до суду з даним позовом.

Outcome: approved