Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», звернувся до суду з вищевказаним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 30 грудня 2021 року та відповідно до автоматизового розподілу судової справи між суддями переданий на розгляд судді Бебешко М.М. В обґрунтовання позовних вимог вказано, що між 07 грудня 2016 року Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було підписано Заяву про приєднання № 1626539/071216 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Шляхом підписання вказаної заяви відповідач приєднався до Договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви була розміщена на офіційній інтернет-сторінці www.oschadbank.ua та уклав з банком Договір, складовою частиною якого є умови Договору банківського рахунку, Кредитного договору (п.п. 3.1 п.3 «Умова про приєднання до Договору Заяви про приєднання). У свою чергу, відповідно до умов договору, банк відкрив на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) за дебетово-кредитною схемою (п.п.3.2 п.3 «Умов про приєднання до Договору» Заяви приєднання). Відповідно до п.п.6.1 п.6 «Умови кредитування» Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, підписанням цієї заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, відповідач ініціював одержання та погодився з умовами користування кредитом та підтвердив укладання між ним та банком кредитного договору. У відповідності до умов договору банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, відповідач зі своєї сторони свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 16 грудня 2020 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 3 123 грн. 96 коп., з яких: 1 492 грн. 81 коп. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 1 049 грн. 89 коп. - проценти за користування кредитом; 12 грн. 00 коп. - комісія; 379 грн. 67 коп. - пеня за несвоєчасне погашення боргу (кредиту); 67 грн. 95 коп. - 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 49 грн. 57 коп. - 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 72 грн. 07 коп. - втрати від інфляції на суму нарахованих процентів. На підставі наведеного позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь заявлену заборгованість Посилаючись на те, що у добровільному порядку відповідач борг не сплачує, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» суму кредитної заборгованості у розмірі 3 123 грн. 96 коп. та витрати по справі судового збору у розмірі 2 270 грн. Ухвалою суду від 27 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 13 травня 2022 року від представника позивача Д.В.Смоляренко на електронну адресу суду надійшло клопотання з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судові засідання 17 березня 2022 року, 12 травня 2022 року та 13 травня 2022 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що наявні докази у справі. У відповідно до ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч.1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст. 049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч.1 та 2 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що 07 грудня 2016 року між ПАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО, Договір), шляхом підписання Заяви про приєднання № 1626539/071216 до договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (кредитної картки), що складається з шести блоків та включає в себе заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 07 грудня 2016 та паспорт споживчого кредиту (кредитної лінії на БПК) Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. За умовами даного договору Банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Банк надає клієнту платіжну картку та ПІН конверт до неї. Відповідно до Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою заяви про приєднання, відповідач просив Банк надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № [NUMBER] (п.6.2). Відповідно до пункту 6.3 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), Клієнт погодився, що йому можуть бути встановлені наступні максимальні параметри кредитування: бажаний розмір Кредиту: 1 500,00 грн., максимальний розмір Кредиту: 100 000,00 грн., строк кредитування 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Згідно з пунктом 6.5. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає: 30,00% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки; проценти за користування Кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору. Отже, підписанням даної заяви, позичальник підтвердив, що до підписання даної заяви банк ознайомив його з орієнтовною сукупною вартістю Кредиту, а позичальник ознайомився з детальним розписом сукупної вартості кредиту, який міститься в додатку до цієї заяви. Повідомлення про умови кредитування, з яким ознайомлений відповідач під особистий підпис до укладення договору про споживчий кредит, містить всі відомості щодо вартості кредиту, умов та строків і разом із копією таблиці про визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки доданий до позову. Відповідно до вимог ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті 615 ЦК України). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не заперечував проти отримання кредиту в розмірі, встановленому договором. Відповідно до наданого суду розрахунку, станом на 16 грудня 2020 року у відповідача виникла заборгованість, яка становить 3 123 грн. 96 коп., з яких: 1 492 грн. 81 коп. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 1 049 грн. 89 коп. - проценти за користування кредитом; 12 грн. 00 коп. - комісія; 379 грн. 67 коп. - пеня за несвоєчасне погашення боргу (кредиту); 67 грн. 95 коп. - 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 49 грн. 57 коп. - 3 відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 72 грн. 07 коп. - втрати від інфляції на суму нарахованих процентів. Отже, позивачем надано докази на підтвердження укладення кредитного договору, що підтверджується матеріалами справи, а саме: заявою про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), підписаної відповідачем. Наданий банком до позовної заяви розрахунок заборгованості підписаний уповноваженою особою АТ «Ощадбанк», містить інформацію щодо предмета доказування, а отже згідно ст. 77 ЦПК України є належним доказом на підтвердження позовних вимог. Матеріали справи не містять доказів спростування наданого позивачем розміру заборгованості. Наведені обставини свідчать про доведеність вимог позивача про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором від 07 грудня 2016 року, укладеним у вигляді заяви про приєднання № № 1626539/071216 до договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (кредитної картки). За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач [PERSON] не скористався своїми процесуальними правами на надання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. (а.с.5) В силу ст.141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved