Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

[PERSON] , в особі представника - [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., в обґрунтування якого зазначає, що у вересні 2021 року позивач дізналась, що приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О. відносно неї, як боржниці, відкрито виконавче провадження №66312532 на користь стягувача - ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на підставі виконавчого напису №76082 від 09.10.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. За заявою [PERSON] приватним виконавцем Чубаревим О.О. їй було надано для ознайомлення матеріали виконавчого провадження №66312632, а також видано копію виконавчого напису приватного нотаріуса Горая О.С. №76082 від 10.10.2020 року, зі змісту якого позивачка дізналась, що цей виконавчий напис щодо стягнення з неї 20 383,34 грн. було вчинено на підставі звернення відповідача щодо нібито невиплаченого позивачкою на користь ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» кредиту за договором кредитної лінії №752870005 від 28.05.2019 року у сумі 4 983,00 грн., а також заборгованості по несплачених відсотках 8 826,81 грн., пені 5 373,53 грн., і плати за вчинення виконавчого напису - 1 200,00 грн. (загальна сума складає 20 383,34 грн.). У вищевказаному виконавчому написі як підставу для стягнення вказано договір кредитної лінії №752870005 від 28.05.2019 року у сумі 5 000,00 грн., укладеного з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» невстановленими особами з використанням персональних даних позивачки. Позивач зазначає, що цей договір у дійсності не оформлювала, тому що його оформили шахраї шляхом подання електронної заявки по мережі інтернет з використанням персональних даних та фактично вкраденого номеру мобільного телефону позивача, про що уповноваженими особами Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020080060002150 внесено відомості за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України. Позивач стверджує, що після 07.06.2019 року вона повністю погасила перед ТОВ «ФК «Дінеро» свій кредит і більше не вступала в жодні договірні відносини з будь-якими товариствами, включаючи ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Будь-яких відносин між позивачем і відповідачем не було і жодних вимог, повідомлень та/або листів на адресу [PERSON] не надходило. [PERSON] вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Горай О.С. на підставі юридично нікчемних документів, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича №76082 від 09.10.2020 року про звернення стягнення з [PERSON] , як боржника, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», як стягувача, загальної суми 20 383,34 грн. 04.02.2022 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі, призначено розгляд у відкритому судовому засіданні із повідомленням учасників справи. Цією ж ухвалою позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви з проханням розглядати дану справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Третя особа приватний нотаріус Горай О.С. у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 09.10.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №76082 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором 752870005 від 28.05.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28.11.2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 19 183, 34 грн., а також плати за вчинення цього виконавчого напису в розмірі 1 200,00 грн. (загальна сума складає 20 383,34 грн.). 29.07.2021 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Запорізької області Чубарева О.О. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №76082, виданого 09.10.2021 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 20 383,34 грн. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язанням. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У постанові від 27.03.2019 року по справі № 133/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що віршуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Враховуючи те, що відповідачем та третьою особою по даній справі не надано будь-яких доказів, які можуть довести або спростувати доводи позивача щодо порушень процедури вчинення виконавчого напису, суд визнає порушення процедури вчинення оспорюваного виконавчого напису. Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Крім того, станом на 09.10.2021 року (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору №752870005 від 28.05.2019 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе визнати оспорюваний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Щодо розподілу судових витрат суд доходить наступних висновків. Позивачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Оскільки представником позивача документально доведено, що [PERSON] понесла витрати на правову допомогу, а саме: надано договір №12 про надання правової допомоги, платіжний документ про оплату таких послуг (квитанцію до прибуткового касового ордера №24), попередній розрахунок таких витрат, у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Разом із тим, у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат зазначено, що він складається із вже фактично понесених позивачем витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката - 1 200,00 грн., а також із орієнтовних витрат у зв`язку з розглядом справи у майбутньому - 1 600,00 грн. Так як у судові засідання представник позивача не з`явився, особисто участі у розгляді справи не приймав, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат у зв`язку з розглядом справи у розмірі 1 600,00 грн. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1200,00 грн., які є документально підтвердженими. Враховуючи те, що судом задоволені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також задоволено клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору, суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 908,00 грн. Таким чином,

Outcome: approved