Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Рух справи 28.08.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 26.08.2021, за підписом представника позивача - адвоката Ярошенко Д.В. (діє на підставі ордеру), в якій ставиться питання про: - визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 185585 від 17.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Остапенко Є.М. щодо звернення стягнення на транспортний засіб марки Chevrolet Tacuma, 2008 року випуск, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , реєстраційний державний номер [NUMBER] ; - стягнути з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 62 555,23 грн, з яких: 62 237,22 грн безпідставно отримані кошти; 255,77 грн - 3% річних; 62,24 грн - втрати від інфляції; - стягнути з приватного виконавця Крегул І.І. отриману в межах виконавчого провадження № 65997560 основну винагороду в розмірі 6 223,72 грн; - судові витрати покласти на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06.09.2021 вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні). Клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло. Оскільки, розгляд справи відбувався у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання у справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/). Обґрунтування позову Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства. Зокрема, позивач зазначає, що про існування оскарженого виконавчого напису йому стало відомо 07.07.2021 після того, як приватним виконавцем Крегул І.І. було здійснено опис та арешт транспортного засобу, а також, передано його на відповідальне зберігання ДП «СЕТАМ». При цьому, зазначає, що 27.07.2021 транспортний засіб було реалізовано ДП «СЕТАМ» за 73 111,11 грн, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів. Позивач вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», зокрема, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив безспірність вимог кредитора, а також нотаріусом не було перевірено дотримання строку, встановленого законом для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Зазначає, що виконавчий напис вчинений на договорі застави від 04.08.2008, який забезпечує виконання зобов`язань за кредитним договором № 1806-0201001/1/ФКВ-08 від 04.09.2008, що укладений між позивачем та ТОВ «УКРПРОМБАНК» (новий кредитор ТОВ «ФК «Еліт Фіанс»). Вказує, що відповідно до положень розділу 1 кредитного договору та п. 1.1. договору застави, банк надає позичальнику кредитні кошти в сумі 15 929,00 доларів США строком на 84 місяці, для придбання легкового автомобіля. При цьому, датою повернення кредиту сторони визначили 03.09.2015. Таким чином, позивач звертає увагу на те, що право вимоги про стягнення коштів, та як наслідок звернення стягнення на предмет застави, у кредитора виникло 04.09.2015, тобто на момент вчинення оскарженого виконавчого напису (17.06.2021) з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Також, позивач зазначає, що вимоги про стягнення з позивача відсотків за користування кредитом та пені в період з 02.07.2020 по 14.06.2021 є незаконними в силу положень ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки позивач має статус військовослужбовця (учасника бойових дій) підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER] виданого 24.12.2015 головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних сил України. При цьому позивач зауважує, що звертався до AT «ДЕЛЬТА БАНК» (яке станом на 22.12.2014 було кредитором за вказаним кредитним договором) з повідомлення про те, що він проходить військову службу в зоні АТО, але дане повідомлення було проігнороване. Крім того, позивач звертає увагу на те, що кредитор за кредитним договором № 1806-0201001/1/ФКВ-08 від 04.09.2008 втратив право нараховувати проценти за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування тобто після 03.09.2015, проте приватним нотаріусом у виконавчому написі зазначено, що заборгованість за відсотками в період з 02.07.2020 по 14.06.2021 складає 27 586,91 грн. Отже, на думку позивача, заборгованість за кредитним договором є спірною та нотаріусом включено у виконавчий напис вимоги відповідача, які є необґрунтованими. Окремо позивач зауважує, що оскільки сума простроченого платежу складає 44 814,32 грн, згідно ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не повинна перевищувати 6 722,15 грн, а тому позивач вважає, що стягнення пені в сумі 232 401,23 грн є незаконним, а отже виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Разом з цим, позивач зазначив, що відповідач не повідомив його про намір звернути стягнення на предмет застави, як це передбачено ч. 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Підсумовуючи позивач вказує, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства, що регулює порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусом, зокрема: виконавчий напис вчинено за відсутності належним чином направленої на адресу позивача вимоги про усунення порушень за кредитним договором; виконавчий напис вчинено з порушенням трирічного строку встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат»; у виконавчому написі запропоновано стягнути відсотки та пеню, які не могли бути стягнуті в силу закону. Також, позивач зазначив, що 28.07.2021 в межах виконавчого провадження № 65997560 з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису відбулись прилюдні торги, на яких був реалізований транспортний засіб за ціною продажу 73 111,11 грн. Вказані кошти були розподілені наступним чином: -62 237,22 грн - передано ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в рахунок виконання зобов`язань за виконавчим написом; -6 223,72 грн - основна винагорода приватного виконавця; -925,61 грн - кошти направлені на компенсацію витрат виконавчого провадження -3 724,56 грн - винагорода ДП «СЕТАМ». Оскільки позивач вважає, що відповідний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Остапенко Є.М. 17.06.2021 за реєстровим № 85585 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, то, на його думку, кошти, отримані ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», підлягають поверненню йому на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України. Крім того, вказуючи, що його фактично було позбавленого належного майна 07.07.2021, що підтверджується копією постанови про опис та арешт транспортного засобу, позивач вважає, що з ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» підлягає стягненню 3% відсотки річних та втрати від інфляції в сумі 318,01 грн. Підсумовуючи зазначає, що з ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» підлягає стягненню 62 555,23 грн, з яких: 62 237,22 грн - безпідставно отримані кошти, 255,77 грн - 3% річних та 62,24 грн - інфляційного збільшення. Окрім цього, на думку позивача, з огляду на те, що виконавчий напис на підставі якого було відкрито виконавче провадження підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, то з приватного виконавця в розумінні ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає стягненню отримана ним основна винагорода в розмірі 6 223,72 грн. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи в позові вказано у розмірі 50 000,00 грн з приміткою, що дана сума включає в себе судовий збір, а також орієнтовану суму витрат на професійну правничу допомогу, та зауваженням про те, що детальний розрахунок та документи, які підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Щодо правової позиції відповідачів Станом на день винесення рішення відзивів на позовну заяву не надійшло. При цьому, суд враховує, що наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень підтверджується отримання ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" - 07.10.2021 та приватним виконавцем Крегул І.І. - 13.10.2021 ухвали суду від 06.09.2021, яка направлялась відповідачам разом з копіями позовної заяви та всіма додатками до неї. Зазначеним підтверджується, що станом на день винесення рішення відповідачам відомо про існування даного судового провадження. Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву, сплив (навіть з урахуванням строку поштового обігу). При цьому, будь-яких заяв від відповідачів не надходило, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості встановити їх правову позицію щодо предмета спору. Відповідно до ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2008 між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1806-0201001/1/ФКВ-08, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит в розмірі 15 929,00 доларів США, строком кредитування на 84 місяці, з датою повернення кредиту: 03.09.2015, метою кредитування - придбання легкового автомобіля для особистих/сімейних потреб, процентною ставкою за користування кредитом: 12,21% річних, за умови виконання Позичальником п. 4.2.10 цього Договору, 14,5 % річних у разі невиконання Позичальником п. 4.2.10 цього Договору, комісією за надання кредиту - 0,5 % від суми Кредиту (а.с. 32-37). Того ж дня - 04.09.2008 між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу № 1806-0201001/Zфкв-08, за умовами якого: - застава за цим договором забезпечує вимоги Заставодержателя за кредитним договором № 1806-0201001/1/ФКВ-08 від 04.09.2008; - предметом застави є автомобіль марки Chevrolet Tacuma, 2008 року випуску, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; - предмет застави належить Заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого Ірпінським МРЕВ ДАІ у Київській області 02.09.2008 (а.с. 24-31). З наявної в матеріалах справи копії вбачається, що договір застави транспортного засобу від 04.09.2008 № 1806-0201001/Zфкв-08 нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткачуком С.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2005 (а.с. 31). 17.06.2021 приватним нотаріусом Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 185585 (а.с. 15) за змістом якого: - Запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки CHEVROLET TACUMA, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний державний номер [NUMBER] , що належить на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: [NUMBER] , виданого Ірпінським МРЕВ ДАІ у Київській області 02.09.2008, [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , [INFO] , місце народження: невідомо, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] місце роботи: невідомо; -Зазначений транспортний засіб на підставі Договору застави транспортного засобу № 1806-0201001/Zфкв-08, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткачуком С.В. 04.09.2008 за реєстровим № 2005, був переданий в заставу товариству з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», код ЄДРПОУ: 19357325, яке на підставі Договору про передачу Активів та Кредитних зобов`язань ПАТ «Укрпромбанк» на користь АТ «ДЕЛЬТА БАНК», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. 30.06.2010 за реєстровим № 2258, відступило право вимоги публічному акціонерному товариству «ДЕЛЬТА БАНК», код ЄДРПОУ: 34047020, яке в свою чергу на підставі Договору № 2273/К про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В. 02.07.2020 за реєстровим номером 170, відступило право вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», код ЄДРПОУ: 40340222, місцезнаходження: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2; -За рахунок коштів отриманих від реалізації транспортного засобу, запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», за період з 02.07.2020 по 14.06.2021 включно, у розмірі: -44 814, 32 грн. - заборгованість по тілу кредиту; -27 586,91 грн. - заборгованість за відсотками; -232 401,23 грн - штрафні санкції; -50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 304 852,46 грн. Постановою приватного виконавця Крегул І.І. від 06.07.2021 (а.с. 16-17) відкрито виконавче провадження ВП № 65997560 з примусового виконання виконавчого напису № 185585, вчиненого 17.06.2021 приватним нотаріусом Остапенко Є.М. про звернення стягнення на транспортний засіб марки CHEVROLET TACUMA, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний державний номер [NUMBER] , що належить на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: [NUMBER] , виданого Ірпінським МРЕВ ДАІ у Київській області 02.09.2008, [PERSON] , на користь відповідача. Матеріалами справи підтверджено, що 28.07.2021 в межах виконавчого провадження № 65997560 з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису відбулись прилюдні торги, на яких був реалізований транспортний засіб за ціною продажу 73 111,11 грн (а.с. 22-23). Вказані кошти були розподілені наступним чином: -62 237,22 грн - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в рахунок виконання зобов`язань за виконавчим написом (а.с. 43); -6 223,72 грн - приватному виконавцю Крегул І.І., як основна винагорода приватного виконавця (а.с. 44); -925,61 грн - приватному виконавцю Крегул І.І., як витрати виконавчого провадження (а.с. 45); -3 724,56 грн - винагорода ДП «СЕТАМ». Відповідачем та приватним нотаріусом не надано суду доводів та доказів щодо правомірності їхніх дій під час ініціювання та вчинення виконавчого напису № 185585 від 17.06.2021. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Щодо виконавчого напису За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595). Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 (в редакції постанови КМУ від 29.11.2001). Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 2 Глави 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595) виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа. Судом встановлено, що виконавчий напис був вчинений на договорі застави від 04.08.2008, який забезпечує виконання зобов`язань за кредитним договором № 1806-0201001/1/ФКВ-08 від 04.09.2008, що укладений між [PERSON] та ТОВ «УКРПРОМБАНК» (новий кредитор ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»). Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов`язання застава зберігається в початковому обсязі. Відповідно до п. 1.1. Договору застави транспортного засобу № 1806-0201001/Zфкв-08 від 04.09.2008, застава за цим договором забезпечує вимоги Заставодержателя за Кредитним договором № 1806-0201001/1/ФКВ-08 від 04.09.2008, укладеного між Заставодержателем і [PERSON] , за умовами якого останній зобов`язаний заставодержателю по 03.09.2015 року включно у порядку, строки та на умовах, встановлених Кредитним договором, повернути кредит у розмірі 15 929 доларів США, 00 центів сплатити проценти за користування ним у розмірі 12,21 % річних за умов виконання Позичальником п. 4.2.10 Кредитного договору, або у розмірі 14,5 %річних в разі невиконання Позичальником п. 4.2.10 Кредитного договору, та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, право вимоги про стягнення коштів, та як наслідок невиконання зобов`язань за кредитним договором - звернення стягнення за договором застави у кредитора/відповідача виникло 04.09.2015. Суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) вказала, що строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. Дійсно, строк визначений у ст. 88 Закону України «Про нотаріат» відноситься до строків захисту цивільних прав, однак це не свідчить про розповсюдження на нього правил ст. 264 ЦК України щодо переривання перебігу позовної давності. Позовну давність слід відрізняти від інших видів строків захисту цивільних прав. Так, не є позовною давністю строк для вчинення виконавчих написів та деякі інші строки. До вказаних строків правила глави 19 ЦК України про зупинення, переривання, поновлення позовної давності не застосовуються. Таким чином, суд приходить висновку, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса вчинено поза межами трирічного строку, передбаченого ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та перериватися чи поновлюватися такий строк не може, оскільки він є присічним. Крім того, судом береться до уваги, що у постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У постанові від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла аналогічного висновку, викладеного вищевказаній постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). При цьому, у справі, яка переглядається, відповідачем не доведено, що сума заборгованості була такою, як зазначено у оскарженому виконавчому написі нотаріуса. Разом з цим, з матеріалів справи не вбачається, що при винесенні оскарженого виконавчого напису приватний нотаріус вчинив дії щодо перевірки безспірності заборгованості. Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимоги щодо визнання виконавчого напису від 17.06.2021 № 185585 таким, що не підлягає виконанню. Щодо вимоги про повернення безпідставно отриманих коштів Главою 83 Цивільного кодексу України визначені підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку із набуттям, збереження майна без достатньої правової підстави. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.08.2018 року у справі № 334/2517/16-ц під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Також, судом враховується, що як зазначено в постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі № 6-1216цс17, сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул від нього. Крім того, за змістом постанови Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18 якщо правові підстави набуття відповідачем коштів на виконання виконавчого напису, визнаного судом таким, що не підлягає виконанню, відсутні, то до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України. Отже, оскільки, виконавчий напис, вчинений 17.06.2021 приватним нотаріусом Остапенко Є.М. та зареєстрований за № 185585 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, то отримані ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» грошові кошти внаслідок реалізації предмету застави в сумі 62 237,22 грн підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України, оскільки правова підстава, на якій вони були отримані, відпала. Щодо стягнення річних на інфляційних Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд враховує, що як зазначено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК. Позивача фактично було позбавленого його майна 07.07.2021, що підтверджується копією постанови про опис та арешт транспортного засобу. Період прострочення грошового зобов`язання з 07.07.2021 до 25.08.2021, 62 237,22 х 3% х 50:365:100, кількість днів 50, сума 255,77 грн, тобто 3% річних 255,77 грн. Розрахунок інфляції здійснюється за формулою: ІІС = (111: 100 ) х ( N2 :100 ) х (113 :100 ) х ... (IIZ : 100 ) 111 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, IIZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Не (100,10 : 100) = 1.00100000 Всього інфляційне збільшення: 62 237,22 х 1.00100000 - 62 237,22 = 62,24 грн. Отже, з ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» на користь позивача підлягає стягненню 62 237,22 грн безпідставно отриманих коштів, а також 255,77 грн - 3% річних та 62,24 грн інфляційних. Щодо стягнення з приватного виконавця суми основної винагороди Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Згідно ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. З огляду на те, що виконавчий напис на підставі якого було відкрито виконавче провадження ВП № 65997560 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, то з приватного виконавця Крегул І.І. в порядку ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає стягненню отримана ним в межах такого виконавчого провадження основна винагорода в розмірі 6 223,72 грн. Щодо судового збору Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 9 ст. 141 ЦПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. З урахуванням задоволення позову, з огляду на те, що спір у справі виник внаслідок неправильних дій ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», на підставі ст. 141 ЦПК України, саме з цього відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 816,00 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі (908,00 грн + 908,00 грн, а.с. 13, 14). Враховуючи викладене,

Outcome: approved