Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просить відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері дітей гр. [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав та передати дітей органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, а також стягнути з гр. [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначає наступне. Батько вищезазначених дітей, [PERSON] , з яким відповідачка перебувала в шлюбі, помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідач [PERSON] неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Дана сім`я також потрапляла в поле зору служби у справах дітей Ужгородської міської ради, у результаті чого з нею неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо необхідності належно виконувати батьківські обов`язки, однак на поведінку [PERSON] це не вплинуло та остання продовжує нехтувати своїми батьківськими обов`язками, що порушує права малолітніх [PERSON] , [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] . 10.12.2021 року о 18:32 год. на спец. лінію «102» надійшло повідомлення від гр. [PERSON] про те, що 09.12.2021 року о 08:00 год. троє малолітніх дітей його співмешканки, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мешканці [ADDRESS] , учні Ужгородської ЗОШ №8, пішли зранку на навчання та до цього часу не повернулися. В ході відпрацювання м. Ужгорода працівниками сектору ювенальної превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на вулиці Загорській біля будинку № 26 вищевказаних дітей було знайдено. Діти повідомили, що вони втекли з дому, тому що їхня мати гр. [PERSON] та її співмешканець [PERSON] їх б`ють. Діти просили не повертати їх матері. При огляді дітей у малолітньої [PERSON] було виявлено забій на лобі, який перейшов в гематому та синці під очима. Мати дітей пояснила, що таке сталося вперше і обіцяла більше такого не вчиняти. Відносно матері та її співмешканця складено адміністративні протоколи по ст. 173-2 КУпАП та встановлено тимчасові заборонні приписи терміном на 10 днів із забороною наближатись до дітей. Наведене свідчить про те, що мати дітей систематично злісно ухиляється від належного виконання батьківських обов`язків. Здоров`ям, фізичним та духовним розвитком дітей належним чином не займається. Застосовує фізичне насильство по відношенню до дітей. Наслідком таких дій матері є небажання дітей повертатись додому. Ухвалою від 17.02.2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15.03.2022 року. Ухвалою від 28.03.2022 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 18.04.2022. Представник позивача з`явився в судове засідння, доводи позовної заяви підтримав, просив суд прийняти їх до уваги та задоволити позов. Відповідач письмового відзиву на позов не подала, у судовому засіданні просила повернути їй дітей, вказала, що хоче отримати другий шанс, буде більше займатись дітьми, таке більше не повториться. Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши представника позивача, відповідача, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] являється матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження: свідоцтво про народження (повторне) серії [NUMBER] від 31.05.2012 року, свідоцтво про народження (повторне) серії [NUMBER] від 31.05.2012 року, свідоцтво про народження (повторне) серії [NUMBER] від 31.05.2012 року. Внаслідок описаної події від 10.12.2021 щодо втечі дітей із дому через застосування насильства до них, 11.12.2021 року відповідно до п.31 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ №866 від 24.09.2008, малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як дітей, які постраждали від насильства в сім`ї було влаштовано до Притулку для дітей служби у справах дітей Закарпатської ОДА, де наразі вони і перебувають. Вказане стверджується відповідними актами прийому передачі дитини від 11.12.2021. На [PERSON] та [PERSON] було складено термінові забороні приписи стосовно кривдника від 11.12.2021, що підтверджується їх копіями, доданими до матеріалів справи. Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] складено висновок про небезпечний рівень безпеки дитини (необхідність вжиття негайних дій у межах сім`ї, зокрема, проведення оцінювання потреб дитини та її сім`ї). За коментарем матері стосовно [PERSON] таке вчинила вперше, а щодо інших дітей - не вчиняла, однак, за коментарем спеціаліста - мати, її співмешканець вчиняють фізичне насильство стосовно дітей. 13 грудня 2021 року на позачерговому засіданні комісії було розглянуто питання доцільності відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері дітей гр. [PERSON] , [INFO] . На засіданні комісії було заслухано матір дітей гр. [PERSON] , яка повідомила, що не справляється з вихованням своїх дітей. Згідно Висновку № 1368/23/01-12 від 29.12.2021 виконавчим комітетом, як органом опіки та піклування Ужгородської міської ради, відібрано малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері дітей гр. [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , без позбавлення її батьківських прав. Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги те, що до дітей застосовується фізичне насильство та вони не бажають повертатися додому, на думку суду наведене свідчить про те, що мати дітей систематично злісно ухиляється від належного виконання батьківських обов`язків, що підтверджується доказами притягнення [PERSON] до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, терміновими заборонними приписами стосовно дітей. Здоров`ям, фізичним та духовним розвитком дітей належним чином не займається. Застосовує фізичне насильство по відношенню до дітей. Наслідком таких дій матері є небажання дітей повертатись додому. Вищенаведені обставини стверджуються наступними доказами, наявними в матеріалах справи: оригіналом висновку органу опіки та піклування про доцільність відібрання малолітніх дітей; копією свідоцтва про народження [PERSON] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] ; копіями термінових заборонних приписів стосовно кривдника від 11.12.2021 року; копією акту обстеження умов проживання від 18.12.2021 року; копією клопотання у притулок для дітей 11.12.2021 року №1343/23/01-16; копіями актів прийому передачі від 11.12.2021 року; копією свідоцтва про смерть батька дітей [PERSON] ; копіями проведення актів проведення рівнів безпеки дітей від 11.12.2021 року; копіями постанов Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справам № 308/13638/21, № 308/10452/21, № 308/2353/21, № 308/15026/21 та № 308/5769/21, психолого-педагогічними характеристиками дітей та даними притулку для дітей згідно листа від 23.03.2022 №01-14/206 про те, що з 11.12.2022 по 23.03.2022 мати дітей навідувалась два рази, приносила їм солодощі та цікавилася їхнім життям та здоров`ям в ході телефонних розмов. Представником позивача до матеріалів справи додано психолого-педагогічні характеристики на дітей, складені після доставлення дітей до притулку. Так, згідно психолого-педагогічної характеристики [PERSON] при первинному психодіагностичному обстеженні та завдяки педагогічним спостереженням було встановлено, що що рівень розумового розвитку відповідає віковій нормі. Рівень навчальної програми засвоєно частково, є ознаки педагогічної та мікросоціальної занедбаності через недостатній контроль з боку батьків. У притулку хлопчик поводить себе врівноважено, спокійно, поведінка адекватна. Товариський, легко йде на спілкування із незнайомими людьми, встановлює контакт сміливо, любить спілкуватися з іншими дітьми у закладі. Добре володіє навичками самообслуговування, орієнтується у побутових ситуаціях. На заняттях уважний, іноді відволікається на сторонні подразники, але продовжує працювати, похвала дуже активізує, результати його діяльності покращуються, виявляє бажання вивчати все нове та цікаве. Словниковий запас багатий, використовує його адекватно, розмовляє на українській мові, у дитячому колективі спілкується та товаришує з однолітками, завжди готовий допомогти, з дорослими у притулку спілкується добре. Контролювати свою поведінку та свої емоції хлопчик взмозі, на труднощі реагує спокійно, бурхливих реакцій на певні ситуації не виникало. Фізичний розвиток відповідає віковим особливостям. Виконує всі трудові доручення. Проявляє зацікавленість до співпраці з вихователями. Дотримується правил, поведінки та режиму дня в притулку. Згідно психолого-педагогічної характеристики [PERSON] при первинному психодіагностичному обстеженні та завдяки педагогічним спостереженням було встановлено, що рівень розумового розвитку відповідає віковій нормі. Рівень навчальної програми, засвоєно частково, є ознаки педагогічної та мікросоціальної занедбаності, через недостатній контроль з боку батьків. За період перебування у притулку дівчинка стала більш веселою, грайливою, спокійнішою, проявила такі риси характеру як комунікативність, дружелюбність. На заняттях стала більш уважною, старанною, краще зосереджується на певному завданні, менше відволікається на сторонні подразники, частково виявляє бажання вивчати новий матеріал, похвала іще більше активізує дівчинку, результати її діяльності покращуються. Під час перебування у притулку з дитиною проведено ряд бесід на різну тематику та комплекс заходів, який включає різні види навчальновиховної, профілактичної та психологічної роботи. За висновками - емоційно-вольова сфера дитини стійка, рівень психічних процесів відповідає вікові дитини. Фізичний розвиток відповідає віковим особливостям. Добросовісно виконує всі трудові доручення. Проявляє зацікавленість до співпраці з вихователями. Дотримується правил поведінки та режиму дня в притулку. Згідно психолого-педагогічної характеристики [PERSON] при первинному психодіагностичному обстеженні та завдяки педагогічним спостереженням було встановлено, що рівень розумового розвитку відповідає віковій нормі. Рівень навчальної програми засвоєно частково, є ознаки педагогічної та мікросоціальної занедбаності, через недостатній контроль з боку батьків. За період перебування у притулку дівчинка стала більш спокійнішою, врівноваженою, проявила такі риси характеру як привітність, взаємодопомога. На заняттях стала більш уважною, старанною, краще зосереджується на певному завданні, менше відволікається на сторонні подразники, виявляє бажання пізнавати щось нове, результати її діяльності покращуються, полюбляє грати у волейбол. Під час перебування у притулку з дитиною проведено ряд бесід на різну тематику та комплекс заходів, який включає різні види навчальновиховної, профілактичної та психологічної роботи. За висновками - емоційно-вольова сфера дитини стійка, рівень психічних процесів відповідає вікові дитини. Фізичний розвиток відповідає віковим особливостям. Добросовісно виконує всі трудові доручення. Проявляє зацікавленість до співпраці з вихователями. Дотримується правил поведінки та режиму дня в притулку. Відповідно до частини 7 статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Як передбачено статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частиною 1 статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини 1 статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам-за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до пунктів 2-5 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Позивач зазначаючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] з урахуванням небезпеки для їх життя і здоров`я, неодноразового притягнення матері до адміністративної відповідальності, звернувся до суду з позовом. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України»). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України»). Як вже зазначалося, основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків чи їх особистих негативних звичок, а і з їх байдужості. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. При ухваленні рішення суд також враховує положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27.02.1991, в якій зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відібрання дитини від батьків тягне за собою припинення таких особистих немайнових прав батьків як право на виховання, право на захист дитини, право на спілкування з нею. Частина друга статті 155 СК України містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Небезпека спілкування дитини з батьками являє собою крайній вид такої суперечності. Нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками щодо виховання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] , становить загрозу для благополуччя останніх, а тому зазначені фактори можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дітей та свідоме нехтування своїми обов`язками, що підтверджується наданими суду доказами: постановами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про притягнення матері до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, актами проведення оцінки рівня безпеки дитини. Останні, а також психолого-педагогічні характеристики дітей свідчать про вжиті стосовно дітей тимчасові заходи спрямовані та сприяють забезпеченню їх найкращих інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 2, 3 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, така особа не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина четверта статі 170 СК України). З вказаних підстав, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вище наведені обставини та інтереси малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність підстав для відібрання дитини від [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, оскільки остання ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а також своєю поведінкою ставить під загрозу їх життя та здоров`я. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей. Заперечення відповідача, надані у судовому засіданні, спростовуються поданими суду доказами. Згідно ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved