Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

13 листопада 2021 року позивач [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на його користь аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позову вказував, що відповідач є його рідним батьком. 18 травня 2021 року Білоцерківським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з відповідача на його утримання та утримання його малолітньої сестри аліментів в розмірі 1\\3 частини з усіх доходів. 31 жовтня 2021 року він досяг повноліття, тому на його утримання припинено нарахування аліментів.\~ Він є студентом І курсу Національного авіаційного університету і відповідно до укладеного договору з університетом, загальна вартість навчання складає 112000 грн. Також він потребує матеріальної допомоги за проживання в гуртожитку, придбання техніки, продуктів харчування. На даний час він не має можливості працювати, оскільки навчається на денній формі навчання. Крім цього, на утриманні у його матері є менша сестра, [PERSON] , [INFO] .\~ Батько йому в добровільній формі матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість так як постійно їздить закордон на заробітки. Постійного місця роботи батько немає, працює неофіційно та має мінливий дохід. 18 листопада 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 10 грудня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Судовий розгляд призначено на 15 лютого 2022 року. У звязку знеявкою сторін в судове засідання, судовий розгляд у справі відкладено на 17 березня 2022 року. Через повторну неявку сторін в судове засідання, призначене на 17 березня 2022 року, судовий розгляд у даній справі відкладено на 11 травня 2022 року. В судовому засіданні 11 травня 2022 року позивач [PERSON] підтримав свої вимоги та просив суд їх задоволити. Пояснив суду, що він є студентом І курсу денної форми навчання. Навчається за контрактом та сплачує 28 000 грн. за навчання щорічно, крім цього оплачує проживання у гуртожитку, вартість за яке у першому семестрі навчального року складала 2600 грн, у другому семестрі 4000 грн. Стипендію він не отримує. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснивши суду, що він не працевлаштований, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, працював за кордоном на автозаводі в Чехії, звідки повернувся в січні 2022 року. За кордон на роботу їздить один раз на пів року, на 2,5 місяці. Грошові кошти надає дитині надає добровільно, крім цього залишив сину 1\\4 квартири по [ADDRESS] , за яку колишня дружина мала йому сплатити 7000 доларів США, але він відмовився від грошових коштів на користь дитини. Нотаріально посвідченого договору про надання дитині частки нерухомості взамін аліментів, вони з колишньою дружиною не укладали. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Позивач, [INFO] , є рідним сином відповідача. Білоцерківським міськрайонним судом 18 травня 2018 року винесено судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання, у тому числі позивача, до досягнення ним повноліття. Матір`ю позивача, [PERSON] , [INFO] укладено із Національним авіаційним університетом договір про навчання позивача в даному навчальному закладі на період з 2021 року по 2024 рік. Вартість навчання, згідно даного договору, становить 28 000 грн. на рік. Національним авіаційним університетом 12.10.2021 року видано довідку про те, що [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання факультету кібербезпеки, комп`ютерної та програмної інженерії. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр становить з 01.09.2021 року до 30.06.2025 року. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з вимогами ст. 200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи наявність визначеного законом обов`язку обох батьків утримувати власних дітей, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача аліментів на його утримання у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення позивачем 23 років, за умови, що він буде продовжувати навчання. Посилання відповідача на неможливість надання повнолітньому сину матеріальної допомоги, судом не беруться до уваги так як відповідач є особою працездатного віку, з урахуванням пояснень останнього періодично виїжджає на роботу за кордон, де працює на автозаводі в Чехії. Доказів щодо неможливості працевлаштуватися відповідач не надав, а тому на думку суду, він має обов`язок утримувати свого повнолітнього сина до досягнення ним 23 річного віку, за умови що останній буде продовжувати навчатися. Твердження відповідача про те, що він відчужив на користь позивача свою частку квартири не береться судом до уваги так як доказів укладення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно, останнім не надано. Крім цього, згідно пояснення відповідача, наданого в судовому засіданні, такий договір не укладався. Посилання відповідача на завищений розмір аліментів відхиляється судом у зв`язку з тим, що позивач потребує значної матеріальної підтримки через навчання в університеті на контрактній основі, необхідність сплати грошових коштів за проживання в гуртожитку, придбання техніки, купівлю одягу та продуктів харчування. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приймаючи до уваги те, що позивач звільнений від сплати судових витрат, а відповідач ні, з останнього на користь держави підлягає стягнення судовий збір в розмірі 0, 4 прожиткового мінімуму доходів громадян, що становить 908, 00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved