Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.11.2021 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Заявлена вимога мотивована тим, що 05.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. вчинено виконавчий напис № 28249. Вказаним виконавчим написом задоволено вимоги ТОВ «Українські фінансові операції» та стягнуто з нього за період з 22.05.2019 по 28.04.2021 включно, суму у розмірі: 3000 грн заборгованість за тілом кредиту; 1653 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 16 022,97 грн заборгованість за нарахованою пенею; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувана, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувана. Загальна заборгованість становить 21 075,97 грн. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис, вчинений з порушенням діючого законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з наступним. Виконавчий напис нотаріуса містить посилання на кредитний договір № 1275325 від 29.10.2018, укладеного між ним та ТОВ «Дженесіс Фінанс». Проте, фактично нотаріусу була подана заява-приєднання №1275325 до Примірного договору про надання коштів у позику, в тому і числі і на умовах фінансового кредиту (Публічна пропозиція (Оферта) ТОВ «Дженесіс фінанс» від 29.10.2018. Вказана заява-приєднання фактично є додатком до Примірного договору, однак не може вважатися самим Договором кредиту. Дана заява-приєднання містить в собі дані кредитодавця ТОВ «Дженесіс Фінанс» в особі Хлебнікової О.І. та його - позичальника. Однак, і заява-приєднання не містить в собі ані підпису кредитодавця, ані підпису позичальника. Відповідно до умов заяви-приєднання від 29.10.2018, строк на який надається кредит визначений з 29.10.2018 до 26.11.2018. Виконавчий напис містить в собі інформацію про заборгованість на яку було звернуто стягнення за період з 22.05.2019 до 28.04.2021. ТОВ «Українські фінансові операції» позбавлене можливості стягувати з нього заборгованість за процентами за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування, оскільки у даному випадку Товариство має право на захист своїх прав на підставі статті 625 ЦК України. За таких умов, не можна вважати безспірною зазначену у виконавчому написі нотаріуса стягнуту з нього на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість по кредитному договору у розмірі 20 675,97 грн (3000 грн заборгованість за тілом кредиту; 1 653 грн і заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 16 022.97 грн заборгованість за нарахованою пенею). Крім цього, відповідач при зверненні до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, не надав, укладений між ТОВ «Дженесіс Фінанс» та ним оригінал договору кредиту, який був би посвідчений нотаріально та засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріус не повідомляв його як боржника про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису, що вказує на неможливість йому ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий і напис, оскільки ним не була перевірена безспірність вимог кредитора (відповідача). Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 28 249 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 12.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 31.12.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 16.02.2022 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 65986538 від 06.07.2021. Ухвалою суду від 13.04.2022 вирішено проводити заочний розгляд справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. Просить справу розглянути у його відсутність, у зв`язку із зайнятістю на роботі. Позов підтримує повністю, просить його задовольнити, про що подав заяву. У судове засідання представник відповідача ТОВ «Українські фінансові операції» повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець Шарков Олександр Олександрович не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. 280-283 ЦПК України. Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 28249 про стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Українські фінансові операції», якому ТОВ «Фінансова компанія «Верона» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 2-31/08-В від 31.08.2020, якому, в свою чергу, ТОВ «Дженесіс Фінанс» відступило право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги № 07-23/05 від 23.05.2019 відступило право вимоги за кредитним договором № 1275325 від 29.10.2018, укладеного між ТОВ «Дженесіс Фінанс» та [PERSON] (а.с. 53). Згідно даного виконавчого напису задоволено вимоги ТОВ «Українські фінансові операції та стягнено з [PERSON] за період з 22.05.2019 по 28.04.2021 включно за кредитним договором № 1275325 від 29.10.2018 суму у розмірі: 3 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 1 653,00 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 16 022,97 грн заборгованість за нарахованою пенею; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувана, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувана; загальна заборгованість становить 21 075,97 грн (а.с. 53). Відповідно до заяви - приєднання № 1275325 до Примірного договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (публічна пропозиція (Оферта) від 29.10.2018 [PERSON] оформленням, підписанням і направленням даної заяви - приєднання, відповідно до ст. 642 ЦК України, акцептує (приймає) публічну пропозицію (оферту) ТОВ «Дженесіс Фінанс» на укладання договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Даний договір складається із внутрішніх правил надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, кредитодавця, примірного договору про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця та цієї заявки, форма якої опублікована на веб - сайті кредитодавця https://crediton.org.ua/ (а.с. 10 - 11). Даний договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 4 заяви - приєднання № 1275325 від 29.10.2018 підписанням цієї заяви - приєднання, у відповідності ч.6 ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», позивач підтверджує укладання договору (номер договору відповідає номеру заявки - приєднання) на наступних умовах: сума кредиту (загальний розмір наданого капіталу): 3 000,00 грн; строк, на який надається кредит: з 29.10.2018 по 26.11.2018; проценти за користування кредитом: проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (а у разі часткового погашення - на непогашену частину) та встановлюються у розмірі 1,90%, що на рік становить 693,5%; тип процентної ставки: фіксована; загальний розмір (сукупна вартість) кредиту складає 4 653,00 грн; повернення кредиту (суцма кредиту та проценти за користування ним) здійснюється не пізніше останнього дня користування кредитом, а саме 26.11.2018 (а.с. 10 - 11). Як встановлено зі змісту заяви - приєднання кредит був наданий позичальнику (позивачу) виключно за допомогою веб-сайту кредитодавця (відповідача), за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 8 заяви - приєднання № 1275325 від 29.10.2018 позивач підтвердив, що дана заявка - приєднання є невід`ємним додатком до публічної пропозиції (оферти) кредитодавця, і після підписання даної заявки - приєднання між ним та кредитодавцем було укладено договір про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, примірник якого збережений на його особистій сторінці на веб - сайті кредитодавця і ним отриманий (а.с. 10 - 11). Таким чином, аналізуючи договір про надання коштів у позику, у формі заяви - приєднання № 1275325 від 29.10.2018, на підставі якого вчинений виконавчий напис нотаріусом, судом встановлено, що позивачу [PERSON] було надано кредит в сумі 3 000,00 грн, на строк з 29.10.2018 по 26.11.2018 зі сплатою процентів за користування кредитом (фіксований тип) у розмірі 1,90% на суму кредиту, що на рік становить 693,5%; загальний розмір (сукупна вартість) кредиту складає 4 653,00 грн. Так, заява - приєднання № 1275325 від 29.10.2018 умов про розмір та порядок сплати пені не містить. Згідно змісту заяви - приєднання № 1275325 від 29.10.2018 договір про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту складається із внутрішніх правил надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця, примірного договору про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця та цієї заявки, форма якої опублікована на веб - сайті кредитодавця https://crediton.org.ua/ (а.с. 10 - 11). Внутрішніх правил надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця, примірного договору про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця матеріали справи не містять. Не містить посилання на дані документи оспорюваний виконавчий напис нотаріуса. Згідно з ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 зазначається, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, правовою підставою вчинення виконавчих написів нотаріуса на підставі поданих стягувачем документів є безспірність розміру заборгованості. Проте, з доказів, наявних у матеріалів справи не вбачається, що виконавчий напис вчинений на підставі безспірної заборгованості, так як в матеріалах справи відсутні будь-які розрахунки, на підставі яких нарахована така заборгованість. Не містять матеріали справи і документів, що встановлюють розмір та порядок сплати пені. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем зазначений у написі є безспірним. Згідно спірного виконавчого напису проценти за користування кредитом нараховані за період часу із 22.05.2019 до 28.04.2021, тобто, нараховані поза межами строку кредитування на суму заборгованості (кредит видавався на строк з 29.10.2018 по 26.11.2018), що суперечить нормам чинного законодавства та не відповідає правовій позиції викладеній у Постанові ВП ВС від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Крім того, з наданого до суду Договору на підставі якого видано виконавчий напис нотаріуса не вбачається розмір та порядок сплати пені, які стягнуто з боржника [PERSON] , а тому суд не може погодитись, що розмір заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею є безспірним. Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що боржник [PERSON] повідомлявся належним чином про неодноразову заміну кредиторів у зобов`язанні. Згідно з оспорюваним виконавчим написом приватний нотаріус при вчиненні даного напису посилається на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованост проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172. Згідно з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999, в редакції постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 для одержання виконавчого напису, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Так, 10.12.2014 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Згідно вказаного Переліку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662) для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Оспорюваний виконавчий напис було вчинено 05.05.2021, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020. Крім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису № 28249 від 05.05.2021 була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 зазначається, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивачка мала заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи була вона безспірна, приймаючи до уваги той факт, що матеріалами справи не доведений факт отримання позивачкою повідомлення про наявність такої заборгованості, та чи була вона надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису, що є однією із обов`язкових умов для вчинення виконавчого напису. Неповідомлення боржнику про наявність порушення кредитних зобов`язань об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги стягувача. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, докази того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, доказів на підтвердження того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. надано розрахунок заборгованості, як і інші документи, які б містили дані про час виникнення заборгованості, період її нарахування, динаміку руху коштів за договором, відсутні відомості про те, що перед зверненням до приватного нотаріуса за вчиненням оскаржуваного виконавчого напису ТОВ «Фінансова компанія управління активами» направила [PERSON] вимогу про усунення порушення зобов`язання, вимагав сплатити поточну чи прострочену заборгованості за кредитним договором, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Ухвалою суду від 16.02.2022 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 65986538 від 06.07.2021, що здійснюється на підставі виконавчого напису № 28249, вчиненого 05.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки, позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволені, клопотання про скасування заходів забезпечення позову до суду не надходило, тому заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16.02.2022 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. При вирішенні питання про стягнення судового збору суд зазначає наступне. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір за подачу позову в сумі 908,00 грн та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у сумі 496,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому судовий збір підлягає стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved