Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивач ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 02.12.2019 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просив: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором №А080044 від 07.10.2005 у розмірі 48 855,59 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №А080044 від 07.10.2005, позивач ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» посилається на наступне. Так, між позичальником [PERSON] та ПАТ «Кредо Банк» 07.10.2005 був укладений Кредитний договір №А080044, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 33 690,00 грн. зі сплатою 18% річних. За умовами Кредитного договору, Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а Позичальник в свою чергу зобов`язався здійснювати сплату грошових коштів шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових нарахувань з метою погашення заборгованості за виданим Кредитом та нарахованими процентами (п. 4 Кредитного договору). Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 33 690,00 грн. Позивач посилається на те, що 06.10.2010 між ПАТ «Кредо Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредо Банк» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в том числі за Договором кредиту №А080044. Як вказує позивач, за період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню станом на 20.10.2020, відповідно до розрахунку заборгованості, становить - 108 390,87 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 33 690,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату закінчення розрахунку заборгованості) - 60 876,65 грн., залишок заборгованості по пеням та штрафам - 13 824,22 грн. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви, відповідач не повернув отримані кредитні кошти згідно Кредитного договору №А080044 від 07.10.2005. Таким чином, з огляду на те, що Позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню Кредитних коштів отриманих на підставі Кредитного договору №А080044 від 07.10.2005, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» вважає, що у нього виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню станом на 20.10.2020, відповідно до розрахунку заборгованості, становить - 48 855,59 грн., з яких: нараховані 3% річних - 3 035,41 грн.; інфляційні втрати - 5 565,59 грн., нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ - 6 564,59 грн., заборгованість за тілом кредиту - 33 690,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. 02 грудня 2019 року в провадження Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 17.01.2020 ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скерована до Ленінського районного суду м. Миколаєва для розгляду за підсудністю. 27 березня 2020 року цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скерована до Солом`янського районного суду м. Києва за підсудністю. 09.09.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09.09.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. 05.10.2020 від представника відповідача - [PERSON] надійшло клопотання про зупинення виконавчого провадження. 09.10.2020 року від представника відповідача - адвоката Ткаченко Ю.Б. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з пропуском строку позовної давності. У відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається на те, що між відповідачем та ПАТ «Кредо Банк» було укладено кредитний договір №А080044 від 07.10.2005 року. У відповідності до Кредитного договору, строк повернення кредитних ресурсів встановлено 05 жовтня 2010 р. Таким чином, строком закінчення зобов`язання відповідача з повернення кредитних коштів слід вважати 05 жовтня 2010 р. Тобто датою перебігу строку позовної давності слід вважати 06.10.2010 р. Статтями 257, 261, 262, 266 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки..., позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені)…, Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила…., заміна сторони у зобов`язанні не змінює порядку обчислення перебігу позовної давності…, зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги…, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. А отже, з моменту укладання договору про відступлення права вимоги - з 06.10.2010 по 02.12.2019 (дата звернення до суду) ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не звертався до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №А080044 від 07.10.2005. У зв`язку з чим, позовну заяву подано з пропущенням строку позовної давності. А тому, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 28.10.2020 до суду від представника позивача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача вказує на необґрунтованість тверджень представника відповідача щодо спливу позовної давності, викладених у відзиві на позовну заяву. Представник позивача звернув увагу суду на те, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» мав право здійснювати нарахування інфляційних та 3% річних згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України. Вважає, що вимоги щодо стягнення 3% річних з відповідача нараховані в межах строків загальної позовної давності, ґрунтуються на нормах матеріального права. 03.11.2020 до суду від представника відповідача - адвоката Ткаченко Ю.Б. надійшло клопотання про залучення доказів. 05.11.2020 до суду від позивача ТОВ «Вердикт Капітал» надійшло клопотання про залучення доказів. Ухвалою суду від 11.04.2022 у задоволенні клопотання відповідача про зупинення виконавчого провадження, відмовлено. 11.04.2022 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №А080044 в частині заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26 665,00 грн. - закрито. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 07.10.2005 між ПАТ «Кредо Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №А080044, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 33 600,00 грн. зі сплатою 18% річних. Згідно Кредитного договору, Позичальник зобов`язався повністю повернути Кредитні ресурси, отримані за цим Договором, до 05 жовтня 2010 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на Позичковий рахунок. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12). Як визначено ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зіст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 06.10.2010 між ПАТ «Кредо банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредо банк» відступило ТОВ «Кредекс Фінанс», а ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в том числі за Договором кредиту №А080044 від 07.10.2005. Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Кредекс Фінанс» за №01/08-2018 від 01 серпня 2028 року «Про перейменування ТОВ «Кредекс Фінанс» на ТОВ «Вердикт Капітал»», у зв`язку з чим - ТОВ «Вердикт Капітал» виступає правонаступником прав та обов`язків ТОВ «Кредекс Фінанс». Згідно із вимогами статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тобто, за змістом цього положення несприятливі умови для нового кредитора пов`язуються із виконанням боржником обов`язку первісному кредитору, а не у звільненні від такого обов`язку в цілому. Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №А080044 від 07.10.2005 ,яка . станом на 20.10.2020 складається з: тіла кредиту- 7025,00 грн., 3% річних - 3 035,41 грн.; інфляційні збитки - 5 5654,59, нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ - 6 564,59 грн. При цьому, позивач посилається на те, що за період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви, відповідач не повернув отримані кредитні кошти згідно Кредитного договору №А080044 від 07.10.2005 р. Таким чином, з огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі Кредитного договору №А080044 від 07.10.2005, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» вважає, що у нього виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку зі спливом позовної давності, про що надав відповідну заяву. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до п. 3.2 Кредитного договору №А080044 від 07.10.2005, строк повернення кредитних ресурсів сторонами встановлено 05.10.2010. При цьому, матеріали справи не містять даних про зміну терміну повернення кредиту та доказів того, що між Банком та Позичальником укладалися будь-які додаткові угоди з даного питання. Крім того, як свідчать матеріали справи 09.12.2008 Ленінським районним судом м. Миколаєва було розглянуто цивільну справу № 2-5957/2008 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредобанк» в особі Миколаївської філії до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та позовні вимоги задоволені, стягнуто з останнього на користь Відкритого акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 39 462,64 грн. Із рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.12.2008 справа № 2-5957/2008 вбачається, що предметом спору було стягнення заборгованості за кредитним договором №А080044 від 07.10.2005, у тому числі: за тілом кредиту-26665,00 грн., заборгованість по відсоткам -6661,30 грн., пеня за порушення терміну повернення кредиту-5710, 84 грн., комісія-425,00 грн. Дане рішення набрало законної сили 20.12.2008. Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що у вересні 2008 року кредитором було пред`явлено вимогу до боржника про стягнення заборгованості достроково, що в свою чергу свідчить про зміну строку виконання зобов`язання за спірним кредитним договором. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Статтею 258 ЦК України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Однак, стаття 259 ЦК України передбачає, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Позов до суду до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №А080044 від 07.10.2005 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» пред`явило 02 грудня 2019 р. Таким чином є очевидним, що позивачем пропущено трирічний строк на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по тілу кредиту, 3-х відсотків річних та індексу інфляції. Доказів того, що відповідачем добровільно здійснювалися платежі на виконання Кредитного договору №А080044 від 07.10.2005,тим самим останній визнавав свої зобов`язання за спірним кредитним договором , матеріали справи також не містять. Як свідчать матеріали справи, стягнення заборгованості за спірним кредитним договором здійснюється у примусовому порядку за виконавчим документом. Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні, у зв`язку з відступленням від ПАТ «Кредо Банк до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитним договором, не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Позовна вимога про стягнення неустойки може бути додатковою як до вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, так і до вимоги про стягнення процентів за кредитом. Оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової його вимоги про стягнення з відповідача штрафу та пені. Відтак, не може бути стягнута неустойка, нарахована на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена. Частини 3, 4 статті 267 ЦК України регламентують, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Проте, позивач не робив заяв та клопотань щодо поважності причин пропущення позовної давності, а також не встановлені такі поважні причини й при розгляді справи. Враховуючи викладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed