Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення з нього аліментів, посилаючись на наступне. Він перебував з відповідачем по справі [PERSON] в шлюбі з 20 серпня 2013 року по 31 липня 2015 року, який було розірвано рішенням Ставищенського районного суду Київської області. Від цього шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . 26 серпня 2016 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». 13 червня 2019 року на прохання колишньої дружини та її чоловіка, він та [PERSON] надали нотаріально посвідчені згоди на усиновлення їх неповнолітньої доньки - [PERSON] , [PERSON] , з присвоєнням їй прізвища та по-батькові - за розсудом заявників. 27 листопада 2019 року у справі № 705/4847/19 Уманський міськрайонний суд Черкаської області ухвалив рішення, яким було усиновлено неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , громадянином [PERSON] , [INFO] , змінено прізвище усиновленої дитини зі « [PERSON] » на « [PERSON] », а по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », з внесенням відповідної зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Рішення суду набрало законної сили 28 грудня 2019 року. На підставі рішення Ставищенського районного суду Київської області від 05 січня 2016 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] . 01.06.2016 року було відкрито виконавче провадження, яке знаходиться на виконанні у Золотоніському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Вказане виконавче провадження не закрите. При цьому, не зважаючи на те, що він після ухвалення судом рішення про усиновлення дочки [PERSON] , звертався до відповідача [PERSON] з проханням подати до виконавчої служби заяви про повернення виконавчого документу, чого відповідач не зробила, тому вирішити питання припинення стягнення аліментів у позасудовому порядку не надалося можливим. У зв`язку з тим, що виконавче провадження не закрите, аліменти з нього продовжують нараховувати. Просить суд визнати його, [PERSON] , обов`язок по утриманню неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , таким, що припинено з 28 грудня 2019 року та звільнити його з цієї дати від сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] . Також просить повернути без виконання виконавчий лист №2/378/16/16, виданий 05.01.2016 року Ставищенським районним судом Київської області про стягнення аліментів зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Пояснив, що його довіритель, позивач по справі [PERSON] , перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який на цей час розірвано. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дочку, [PERSON] , 2009 року народження, на утримання якої з його довірителя стягуються аліменти на підставі рішення суду. Відповідач по справі вдруге вийшла заміж, змінила своє прізвище і її новий чоловік виявив бажання усиновити їх дочку. На прохання новоствореного подружжя, [PERSON] надав нотаріальну згоду на усиновлення його дочки, тому судом було прийнято відповідне рішення, яке вступило в законну силу. Аліменти з його довірителя стягувалися на підставі відкритого виконавчого провадження, яке не закрито, і нарахування згідно якого продовжують здійснюватися. Відповідач добровільно не бажає звертатися до виконавчої служби із заявою про припинення стягнення з позивача аліментів у зв`язку із усиновленням їх дочки другим чоловіком, тому позивач і був вимушений звернутися до суду з цим позовом. З урахуванням зазначеного, вважає, що стягнення аліментів з позивача по справі [PERSON] порушують права останнього, тому просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Разом з цим представник позивача просив залишити без розгляду позовні вимоги в частині повернення без виконання виконавчого листа №2/378/16/16, виданого 05.01.2016 року Ставищенським районним судом Київської області про стягнення аліментів зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена, у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляла, заяв про розгляд справи у її відсутність, на адресу суду не надходило. У зв`язку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, вислухавши представникам позивача та дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК). Судом було встановлено, що згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 липня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 20 серпня 2013 року у відділі ДРАЦС по м. Золотоноші реєстраційної служби Золотоніського МРУЮ у Черкаській області за актовим записом № 128, розірвано. У вказаному шлюбі [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ставищенського районного управління юстиції у Київській області. Актовий запис про народження № 41, від 26.05.2009 року. Батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 01.06.2016 року старшим державним виконавцем Міклащук О.Ю. Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, відкрито виконавче провадження, на підставі виконавчого листа № 2/378/16/16, виданого 05.01.2016 року Ставищенським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12.12.2016 року. Вказане виконавче провадження не закінчено, в його межах здійснюються відрахування та виплати, що підтверджується інформацією про виконавче провадження з Єдиного реєстру виконавчих проваджень, сформованою 22.03.2021 року. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Ставищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, мати дитини, [PERSON] , 26 серпня 2016 року зареєструвала шлюб із [PERSON] . Актовий запис про шлюб № 71. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 листопада 2019 року, яке вступило в законну силу 28.12.2020 року, неповнолітню [PERSON] , [INFO] , усиновлено [PERSON] , [INFO] , про що внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Записано громадянина [PERSON] , [INFO] батьком усиновленої дитини [PERSON] , та змінено прізвище та по батькові останньої з « [PERSON] » на « [PERSON] », з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 232 Сімейного Кодексу України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і покладає на нього обов`язки щодо матеріального забезпечення дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до ст. 225 СК України, усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Згідно частини 2 статті 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до п. 22 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, суд, у випадках передбачених ст.197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Викладене повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові №343/860/17 від 21.11.2018 року та №344/12158/16-ц від 01.08.2018 року. Відповідно до матеріалів справи неповнолітня дочка позивача усиновлена [PERSON] , а отже обов`язок позивача щодо сплати аліментів на її утримання припиняється з цього часу оскільки з моменту здійснення усиновлення особисті та майнові права і обов`язки між [PERSON] та його усиновленою дитиною припинились, що було в повному обсязі доведено позивачем належним чином. У зв`язку з встановленими обставинами позивач також підлягає звільненню й від наявної в нього заборгованості за аліментами, яка утворилась вже після здійснення усиновлення. Таким чином суд вважає доведеним необхідність визнання припиненим обов`язку позивача [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] з моменту її усиновлення іншою особою, а саме з 28 грудня 2019, тому позов вважає обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved