Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

16.12.2021 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Миргородської міської ради Полтавської області, та виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області в особі відділу реєстрації виконавчого комітету Миргородської міської ради про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання права власності в порядку спадкування. З позову вбачається, що [PERSON] , є єдиним спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] в місті Миргороді Полтавської області.03 листопада 2021 року приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Ряжко О.В. надала [PERSON] постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вивчивши документи, подані ним для оформлення спадщини за законом після померлого батька [PERSON] , встановила, що 03 листопада 2021 року [PERSON] звернувся з усною заявою для оформлення свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Проте, з поданихспадкоємцем правовстановлюючих документів на вищезазначений житловий будинок виходить, що 11.08.2008 року батько спадкоємця, [PERSON] , отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після своєї матері [PERSON] на Ѕ частку житлового будинку за вищевказаною адресою. Проте, не звернувся до органів техінвентаризації для реєстрації права власності на майно, як того вимагало законодавство, що діяло на той час. Одночасно нотаріусу подане рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 листопада 2012 року, яким припинено право спільної часткової власності на житловий будинок за даною адресою. Відповідно до цього рішення другий співвласник цього житлового будинку зареєстрував своє право власності та отримав нову поштову адресу : [ADDRESS] , тоді як [PERSON] не звернувся до відповідних органів для присвоєння поштової адреси та реєстрації свого права власності. Пізніше,29.05.2013 року він зареєстрував право власності на Ѕ частку на об`єкт, який фактично перебував в процесі поділу та присвоєння окремих адрес. Таким чином, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявна суперечність між поданими документами та зареєстрованими правами. На даний час, відповідно до інформації з реєстру речових прав, право власності на даний об`єкт (житловий будинок) за адресою [ADDRESS] , зареєстроване в Ѕ частці за [PERSON] (батьком спадкоємця), а відповідно до рішення Миргородського міськрайонного суду, про яке зазначалось вище, право власності [PERSON] має бути не в частці, а в цілому на весь будинок, так як співвласника не існує (його право зареєстроване на інший об`єкт з іншою адресою). Зважаючи на указані обставини, позивач вимушений був звернутися до суду з проханням про захист його законних прав та інтересів. Ухвалою судді від 04.04.2022 року змінену позовну заяву після зміни предмету позову прийнято до провадження та надано строк відповідачам для подачі відзиву на позовну заяву, розгляд справи призначено на 14.04.2022. В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, від позивача надійшла заява про розгляд справи у його та його представника відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, від відповідачів по справі заяви, клопотання і заперечення на змінену позовну заяву не надійшли. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні без фіксування судового процесу та з врахуванням визнання позовних вимог відповідно до ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем в 1/2 частині майна [PERSON] , померлої [INFO] , є син [PERSON] , що проживає [ADDRESS] . Спадкове майно на яке у вказаній частині видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (буд. по [ADDRESS] переіменовано і перенумеровано на [ADDRESS] ) та в цілому складається з : жилого будинку А-1 жилою площею 31,1 кв.м., сараю з прибуд. Б, сараю Г, убиральні Д, погрібу, споруд, на не приватизованій земельній ділянці розміром 1046 кв.м., який належав померлій [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Миргородською ДНК.Свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину житлового будинку видане на ім`я [PERSON] (а.с. 17). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 листопада 2012 року у справі №2/1620/476/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спадкового домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою, позов [PERSON] задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] , припинено право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] . Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 1046 кв.м. по [ADDRESS] , виділивши у користування [PERSON] земельну ділянку площею 557 кв.м., відповідно до плану-додатку та висновку експертизи.Судове рішення набрало законної сили 22 травня 2013 року (а.с. 18-19). Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України (в редакції станом на 04.06.2013 року), судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №268507544 від 02.08.2021, державний реєстратор Миргородського міськрайонного управління юстиції Гринь Жанна Олексіївна прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 2829023 від 04.06.2013, яким на підставі рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 14.11.2012 у справі №2/1620/476/2012, зареєструвала приватну спільну часткову власність у розмірі 1/2частки за [PERSON] на житловий будинок з надвірними побудовами по [ADDRESS] , що складається з житлового будинку А-1 загальною площею 56,8 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м.; сараю з приб. Б; сараю Г; убиральні Д; погріба, споруд. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №268508862 від 02.08.2021, державний реєстратор Миргородського міськрайонного управління юстиції Гринь Жанна Олексіївна прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 2829023 від 04.06.2013, яким на підставі рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 14.11.2012 у справі №2/1620/476/2012, зареєструвала приватну спільну часткову власність у розмірі Ѕ частки за [PERSON] на житловий будинок з надвірними побудовами по [ADDRESS] , що складається з житлового будинку А-1 загальною площею 33,2 кв.м., житловою площею 22,9 кв.м. Складовими частинами об`єкта нерухомого майна є: тамбур, а2; вбиральня, Ж; огорожа, 1; газопровід, 2; водопровід, 2; ворота, 4 (23-24). Суд вважає що такі реєстраційні дії не відповідали положенням рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 14.11.2012 у справі №2/1620/476/2012, оскільки цим рішенням припинено право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] . В технічній частині [PERSON] виконав указане рішення суду, доказами чого є:копія технічного паспорта на будинок по [ADDRESS] від 9.07.2008 (а.с. 25-27);копія містобудівного розрахунку об`єкту: "Будівництво місцевих водопровідних мереж за адресою: [ADDRESS] від р., де замовником є [PERSON] (а.с. 28-40); копія робочого проекту газопостачання житлового будинку [ADDRESS] від 04.06.2013 р., де замовником є [PERSON] (а.с. 41-49); копія технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] від 22 червня 2021 року. Згідно змісту Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] від 22 червня 2021 року, будинок А-1 житловою площею 22,9 кв.м., загальною площею 33,2 кв.м., що складається із: кухні 1-1 площею 8,2 кв.м., кімнати житлової 1-2 площею 14,5 кв.м., кімнати житлової 1-3 площею 8,4 кв.м., тамбура а2 (III) площею 2,1 кв.м.; вбиральні «Ж»; господарських споруд «№1-4» (а.с. 50-56). Згідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 24 червня 2021 р. №438-Д, в ДКП «Миргородтехінвентаризація» станом на 31 грудня 2012 року право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (попередня адреса: [ADDRESS] ) зареєстровано за реєстровим №810 в реєстровій книзі 4 за [PERSON] : -1/4 частина, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.01.1978року, виданого державним нотаріусом Миргородської ДНК за №344; -1/4 частина, згідно свідоцтва про право на спадщину по закону від 11.05.1960року, виданого державним нотаріусом Миргородської ДНК за №2008. Коротка технічна характеристика: -житловий будинок «А-1» - житлова площа 22,9 кв.м., загальна площа 33,2 кв.м.; -тамбур «а2»; -вбиральня «Ж»; -господарські споруди «№1-4». За даними технічної інвентаризації станом на 22.06.2021 року встановлено, що: -тамбур «а2» входить до складу житлового будинку «А-1»; -побудовані тамбур «а2» (без фундаменту) та вбиральня «Ж» не потребують вводу в експлуатацію згідно Постанови КМУ №406 від 07.06.2017 року «Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» (а.с. 57). Згідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 15.11.2021 р. №1513, станом на 31 грудня 2012 року за даними інвентаризаційної справи право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (попередня адреса: [ADDRESS] ) зареєстровано в ДКП «Миргородтехінвентаризація» за реєстровим №180 в реєстровій книзі 4 за [PERSON] : -1/4 частина, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від23.01.1978 року, виданого державним нотаріусом Миргородської ДНК за р.№344; -1/4 частина, згідно свідоцтва про право на спадщину по закону від 11.05.1960року, виданого державним нотаріусом Миргородської ДНК за№2008. 22.06.2021 р. було проведено інвентаризацію та оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами згідно «Збірника укрупнених показників вартості відтворення функціональних об`єктів-аналогів для оцінки малоповерхових будинків, будівель і споруд», таких будівель: «А-1» - житловий будинок - вартістю 27787 грн.; «а» - тамбур - вартістю 6474 грн.; «Ж» - вбиральня - вартістю 3831 грн.; №1-4 - господарські споруди загальною вартістю 3895 грн. Загальна вартість будинковолодіння згідно оцінки складає 41987 грн (а.с. 58). Суд приходить до висновку, що, рішення про державну реєстрацію прав [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку не відповідає положенням ч.1 ст.14 ЦПК України (в редакції станом на 04.06.2013 року), а тому повинно бути визнано недійсним та скасовано. Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а " пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтялсень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). У Постанові Касаційного господарського суду від 28.10.2020 року у справі №910/10963/19 зазначено: «Виконанню підлягають виключно судовірішення:про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень;про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.» Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20.06.2018 р. у справі №820/4146/17, від 18.09.2018 р. у справі №823/235/16, від 29.08.2018 р. у справі №807/719/15 звертає увагу, що оскарження рішення про державну реєстрацію, яке є наслідком реалізації сторонами у справі прав на спірне нерухоме майно, підлягає розгляду за правилами господарського чи цивільного судочинства. Що стосується права спадкування [PERSON] житлового будинку та спорудами за адресою: [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , то дане право підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.08.2008 року ВКР №667829 яке видане [PERSON] (а.с.17), Свідоцтвом про смерть [PERSON] від 30.11.2020 (а.с. 20), свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 59), постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої підставою у відмові видачі свідоцтва на право на спадщину позивачу [PERSON] стало відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок - як окремий об`єкт. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст.316 - 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодекса України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1216 - 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. В зв`язку з тим, що позивачі не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved