Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.02.20221 звернувся з позовом до Диканської селищної ради Полтавської області про визнання в порядку спадкування за законом права власності на житловий будинок. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що після смерті його дядька [PERSON] відкрилась спадщина у виді будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] . Вказане нерухоме майно останній набув шляхом спадкування Ѕ частини такого після смерті батька [PERSON] , а іншу Ѕ частину, як спадкоємець за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка в свою чергу фактично успадкувала її після смерті чоловіка [PERSON] .. Однак, [PERSON] за життя у встановленому законом порядку не оформив своє право власності на даний житловий будинок в органах БТІ, що позбавляє його на даний час можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, як спадкоємцю за законом. Вказані обставини і слугували підставою для його звернення з позовом до суду. 17.02.2022 ухвалою судді позов залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків, які усунуто 24.02.2022. 02.03.2022 відкрито провадження та призначено справу до підготовчого розгляду. Крім цього, вказаною ухвалою залучено в якості третьої особи [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Диканської селищної ради Полтавського району Полтавської області в підготовче засідання не з`явився, а вказаним органом надіслано на адресу суду відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов в повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника. Третя особа - приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Шимка О.І. в підготовче засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату судового розгляду. Письмових пояснень та заперечень проти позову не подав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи те, що позивач позов підтримав, відповідачем подано відзив на позов, у якому він зазначив про визнання позову, його визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи, інтереси інших осіб, треті особи заперечень щодо заявленого позову не подали, судом розгляд справи по суті проведено в підготовчому засіданні з ухваленням рішення, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. З огляду на вказані заяви подані сторонами по справі, суд провів розгляд справи у відсутність сторін та третьої особи, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. [INFO] в [ADDRESS] помер [PERSON] , що підтверджується належно завіреною копією свідоцтва про смерть (а.с.26). Судом встановлено, що 01.07.1968 укладено договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] придбав житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Даний договір нотаріально посвідчений та зареєстрований Великобудищанською сільською радою Диканського району Полтавської області за №1114, тобто виконано вимоги ст. 227 ЦК УРСР, який діяв на момент укладення цього договору. Разом із тим реєстрація права власності на зазначений будинок в ПБТІ «Інвентарізатор» не проводилась, про що зазначено у довідці ПП БТІ «Інвентарізатор». За змістом статтей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. В той же час, як вбачається з договору купівлі-продажу, нині померлий [PERSON] як покупець, повністю виконав умови договору купівлі-продажу житлового будинку, сплатив визначену договором суму за придбане майно, договір відповідно до статті 227 ЦК УРСР нотаріально посвідчений. Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року за №1952-IV право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Згідно зі ст. 2 зазначеного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Отже, враховуючи те, що [PERSON] набув право власності на житловий будинок правомірно, проживав в ньому та користувався ним як власник, хоча за життя не здійснив реєстрацію такого в органах БТІ, тому дане нерухоме майно належало йому на законних підставах, а отже є спадковим. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого - ст. 529 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON] . Відповідно до довідки виданої ЦНАП Диканської селищної ради 23.06.2021, [PERSON] був зареєстрований і постійно проживав до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Крім того, з даної довідки вбачається, що нині померлий був зареєстрований та проживав за вище вказаною адресою разом з [PERSON] - дружиною (копія свідоцтва про шлюб а.с.8) та [PERSON] - сином (копія свідоцтва про народження а.с.15), які фактично прийняли спадщину після його смерті, шляхом управління майном . Жодних дій, які б свідчили про відмову від прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , в розумінні ст.. 553 ЦК УРСР [PERSON] та [PERSON] не вчиняли. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відтак, спадкоємцями майна померлого, як спадкоємці за законом першої черги, в рівних частинах є його син [PERSON] та дружина [PERSON] , тобто по Ѕ частині, однак свої спадкові права на успадкований ними житловий будинок, розташований по [ADDRESS] не оформили. [INFO] в м. Полтава померла [PERSON] , що підтверджено належно завіреною копією свідоцтва про смерть (а.с.27). Відповідно до ст. 316 та ст. 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, хоча нині померла [PERSON] належним чином і не зареєструвала за собою право власності на Ѕ частину вказаного вище нерухомого майна, яке відкрилось після смерті чоловіка, однак володіла ним, як власник, тому суд приходить до висновку, що воно належало їй на законних підставах, а тому є спадковим майном. Судом встановлено, що нині померла [PERSON] за життя склала заповіт, який посвідчено 30.01.2004 секретарем Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області, яким все своє майно заповіла синові [PERSON] (а.с. 6), який прийняв спадщину після смерті матері шляхом постійного проживання з нею (а.с.7). Матеріали справи не містять відомостей про скасування чи визнання заповіту складеного [PERSON] недійсним. В той же час, прийняту спадщину у виді спірного нерухомого майна, після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] у встановленому законом порядку [PERSON] не встиг зареєструвати, оскільки [INFO] помер, що підтверджується належно завіреною копією свідоцтва про смерть (а.с.45). За таких обставин, хоча нині померлий [PERSON] належним чином і не зареєстрував за собою право власності на вказане вище нерухоме майно, яке відкрилось після смерті батька та матері, однак володів ним, як власник, тому суд приходить до висновку, що воно належало йому на законних підставах, а тому є спадковим майном. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого станом на 19.09.2021 ПП Полтавське Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] складається з житлового будинку - літ.А-1, погріба - літ. а1, сарая - літ Б, колодязя питного №1. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня спорідненості включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення - ст. 1265 ЦК України. Судом встановлено, позивач [PERSON] являється племінником нині померлого [PERSON] , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження, зокрема позивача, його матері [PERSON] (після шлюбу [PERSON] ) - третя особа по справі, а також померлого [PERSON] . Таким чином, позивач [PERSON] , у відповідності до ст.. 1265 ЦК України являється спадкоємцем п`ятої черги після смерті [PERSON] .. Відповідно до довідки ЦНАП Диканської селищної ради від 22.02.2022, [PERSON] , який помер [INFO] на момент смерті був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , зреєстрований та проживав один. Як вбачається з довідки приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимки О.І., після смерті [PERSON] , на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, 01.07.2021 заведено спадкову справу. Крім вказаної заяви позивача про прийняття спадщини, інші заяви про прийняття або відмову від прийняття спадщини у спадковій справі відсутні. Однак, приватним нотаріусом Шимкою О.І. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність реєстрації права власності в органах БТІ за спадкодавцем на спадкове майно. Враховуючи те, що спірний житловий будинок належав [PERSON] на законних підставах, позивач прийняв спадщину після смерті дядька, як спадкоємець за законом, інші особи до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не звертались, в матеріалах справи відсутні відомості про наявність інших спадкоємців, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадкове будинковолодіння. На підставі викладеного,

Outcome: approved