Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, як матері з якою проживає дитина віком до трьох років в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову позивач вказує, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем від 28.02.2020 року. У шлюбі з відповідачем у них народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає спільно із позивачкою. З відповідачем нині проживають окремо. На противагу нормам законодавства, відповідач самоусунувся від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свою дитину. Це, зокрема, виявилося у тому, що відповідач добровільно не надає кошти на утримання дитини, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Дитина знаходяться на утриманні позивача. При цьому, договору про стягнення аліментів між сторонами не існує. В позовній заяві також зазначає, що відповідач отримує постійні доходи у вигляді заробітної плати в сумі 21 000 грн. працюючи на посаді лікаря-хірурга і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття сина, які край необхідні для його існування і становлення, та на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, отримує допомогу в розмірі 860 гривень, що є недостатнім для свого існування та утримання дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Разом з тим подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 29). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.\~Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Суд, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду стало наступне. Згідно із свідоцтвом про шлюб, виданим Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 03.06.2020, серії [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі від 28.02.2020 (а.с. 9). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 29.08.2020 (а.с.10). Згідно довідки Департаменту соціальної політики №35 від 06.12.2021, позивач [PERSON] знаходиться на обліку та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини у розмірі 860 гривень (а.с.14). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що у судове засіданні відповідач не з`явився, відзиву не подав, а також будь-яких інших доказів наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів, не заперечив факту проживання малолітньої дитини разом з позивачем, а тому суд доходить висновку, що позивач [PERSON] набула права на стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини, а також на своє утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема, що відповідач офіційно працевлаштований, стан здоров`я задовільний, інших утриманців не має, дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Оцінивши в сукупності обставини, визначені ст.182 СК України, суд вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини: сина [PERSON] , [INFO] , з дня пред`явлення позову, тобто з 13 січня 2022 року в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з\~вимогами ч.2\~ст.84\~СК України дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років.\~Статтею 77\~СК України\~передбачено,\~що за\~рішенням суду\~аліменти присуджуються\~одному з\~подружжя,\~як правило,\~у грошовій\~формі.\~Відповідно до\~вимог ч.1\~ст.79\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача до досягнення їхньою дитиною трьох років, суд враховує, що позивачка отримує лише допомогу у зв`язку з народженням дитини у сумі 840 гривень щомісяця, інших доходів не має. Стан її здоров`я задовільний. Також суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Викладене дає підстави суду для висновку, що для утримання позивачки буде достатнім стягнути з відповідача на користь позивачки аліментів до досягнення 3-х річного віку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно з моменту звернення до суду з даним позовом до досягнення дитиною трирічного віку. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що згідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1984,80 грн. за сумою ставок двох вимог майнового характеру.

Outcome: approved