Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 11.03.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з розміру 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття на 1/6 частину заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що на даний час його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти у розмірі ј частини, оскільки у нього з`явилася друга дитина та на даний час він ніде не працює, має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 77597,58 грн., в зв`язку з чим він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі визначеному рішенням суду. Ухвалою судді від 23 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач\~ [PERSON] був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибув, але надав суду заяву, в якій просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі та справу розглянути без його участі. Відповідач\~ [PERSON] \~була належним чином повідомлена про\~дату, час та місце розгляду справи, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, проти наданого позову заперувала. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи,\~всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, 11.03.2013 року Глобинським районним судом Полтавської області ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що на даний час матеріальне та сімейне положення у нього змінилося, оскільки у нього з`явилася друга дитина [PERSON] та на даний час він ніде не працює та має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 77597,58 грн., тому відповідно сплата аліментів у встановленому судом розмірі є неможливою. На підтвердження зазначених обставин позивач надав суду: свідоцтво про народження [PERSON] (а.с.12); розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (а.с.10-11); постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.8-9); постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.7). Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статей 150,180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. (частина 1статті 192 СК України). У пункті 23постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справи\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася донька, та він ніде не працює. Статтею 192\~СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила відповідний позов. З постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.06.2021 року вбачається, що боржник [PERSON] отримує дохід у ФГ «Тукалівське». Заборгованість станом на 01.06.2021 року складає 77555,75 грн. (а.с.8-9). З`ясувавши обставини справи, суд відхиляє доводи позивача про те, що існують підстави для зменшення розміру аліментів, у зв`язку зі зміною сімейного стану, а саме: народження доньки, оскільки дана обставина не є безумовною підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів. В обґрунтування доводів позову позивачем не надано доказів які б свідчили, що зміна сімейного стану, у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, погіршує його матеріальний стан. При цьому слід зазначити, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Щодо доводів позивача про зміну матеріального стану суд зазначає наступне. З матеріалів справи (постанови про звернення стягнення на заробітну плату… від 04.06.2021 року) вбачається, що позивач є працездатним, має стабільний заробіток. Позивач не надав суду належних письмових доказів, які б підтверджували погіршення його майнового стану. Також суд зазначає, що наявність чи відсутність заборгованості по сплаті аліментів, на яку вказує позивач, не є підставою для зменшення розміру аліментів, розв`язання спору щодо незгоди із вказаною заборгованістю може бути предметом окремого судового розгляду. Враховуючи вище викладене, а також те, що позивачем не було надано жодних доказів про зміну його матеріального стану в зв`язку з народженням другої дитини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі ст.ст.180, 192 СК України та

Outcome: dismissed