Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості з 3 % річних від простроченої суми грошового зобов`язання за кредитним договором посилаючись на те, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 21.08.2007 року було укладено кредитний договір № PLKPG108073855 (надалі - Договір). Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 40561,00 [Долар США] на термін до 21.08.2037 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором №PLKPG108073855. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. 19.09.2014 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23.12.2014 року було стягнуто з [PERSON] заборгованість в розмірі 95278,92 Доларів США., що еквівалентно 1221685,37 грн., нараховану станом на 05.09.2014 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України: зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином, а не в силу вже прийнятого рішення суду. Таким чином, винесення рішення Полтавським районним судом Полтавської області від 23.12.2014 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Прострочена сума заборгованість становить 30 507,61 [Долар США]. Оскільки, з відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Полтавського районного суду Полтавської області від 23.12.2014 року тобто за період з 21.08.2007 року по 05.09.2014 року, то за період після подання позовної заяви від 19.09.2014 року, з 20.09.2014 по 27.07.2021 року відповідач має заборгованість у розмірі -6271,19 [Долар США], яка складається з наступного: - 6271,19 [Долар США]. - 3 % річних від простроченої суми. У судове засідання представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати дану справу у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач та його представник - адвокат Голяніщев Д.Ю. у судове засідання не з`явилися, від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову заперечував, просив відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 21.08.2007 року було укладено кредитний договір № PLKPG108073855 (надалі - Договір). Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 40561,00 [Долар США] на термін до 21.08.2037 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором №PLKPG108073855. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. 19.09.2014 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Справа неодноразово розглядалась судами різних інстанцій. Остаточним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05.12.2018 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 16.04.2019 року та постановою Верховного Суду від 02.03.2020 року, у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] було відмовлено у зв`язку із пропуском строку позовної давності. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Згідно частини першої статті 267 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа, яка виконала зобов?язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Відповідно до статті 625 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що: (1) натуральним є зобов?язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном; (2) конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов?язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку; (3) кредитор в натуральному зобов?язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов?язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. У даній справі, АТ КБ «Приват Банк» просить стягнути з відповідача 3 % річних від суми простроченої заборгованості за тілом кредиту за період з 20.09.2014 року по 27.07.20221 року. Оскільки рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05.12.2018 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 16.04.2019 року та постановою Верховного Суду від 02.03.2020 року, у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] було відмовлено у зв`язку із пропуском строку позовної давності, то 3 % річних у цій справі були нараховані до вимоги, яка існує в натуральному зобов?язанні. Тому в задоволенні позовної вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення 3 % річних слід відмовити за безпідставністю. Відповідні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року по справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Представником відповідача в обґрунтування понесених витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката надано договір про надання правової допомоги від 29.11.2021 року, звіт про роботу адвоката, акт приймання-передачі виконаних робіт на загальну суму 3000,00 грн., квитанцію №13/21 від 13.12.2021 р. про фактичну оплату послуг адвоката на суму 3000,00 грн., у зв`язку з чим слід стягнути зазначену суму з позивача. Витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на позивача, згідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved