Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень, які стягувати щомісячно з врахуванням індексації, починаючи стягнення з моменту пре`явлення позову до суду і досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що рішенням Долинського районного суду від 14.02.2019 шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка, яка є повнолітньою. На даний час син проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Вона намагається власними силами матеріально забезпечити його, доглядати, виховувати. Натомість відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, не бере участі у будь-якому матеріальному утриманні їхньої неповнолітньої дитини. Аліменти [PERSON] нікому не платить, стягнень по виконавчим документах з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей він не має, є здоровою особою працездатного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, розгляд справи проводити у її відстуності, оскільки вона з дітьми змушена виїхати за кордон. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився,\~причин неявки\~не повідомив,\~відзиву на\~позов та\~будь-яких\~заяв та\~клопотань щодо\~процесуальних питань\~суду не\~подавав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії суду: ухвалою суду від 01.04.2022 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Разом з позовною заявою позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач відзиву, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи за місцем своєї реєстрації, про що свідчить розписка (а.с. 18). Згідно з ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач у встановленому законом порядку повідомлений про місце, день і час судового засідання, клопотань про відкладення судового засідання чи відзиву на позов не подавав, позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, в силу положень ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за відсутності останніх та ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Ухвалою суду від 27 квітня 2022 року постановлено провести заочний розгляд даної справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2019 року. Неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено на проживанні з мамою (а.с. 8-9). Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 24.01.2008, останній зареєстрований у [ADDRESS] (а.с. 7), яке є місцем реєстрації сторін. Його батьками записані сторони по справі. Зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідач самоусунувся від обов`язку утримувати свого сина, коштів на утримання дитини не надає, тому між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні дитини. Оцінка суду: дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з такого. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з нею. Вона просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини та вказує щомісячну суму аліментів, яку просить стягнути з відповідача - 2500 гривень. Відповідач заперечень щодо стягнення з нього аліментів саме в такому розмірі не подавав. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивачки на неповнолітьнього сина [PERSON] слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, а позов задовольнити. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат: беручи до уваги, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 992,40 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved