Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

ОСББ «Скіфське містечко» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. ОСББ є представником співвласників житлових будинків [ADDRESS] та діє у відповідності до ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» і статуту ОСББ. До компетенції правління відноситься підготовка кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; здійснення контролю за своєчасною оплатою співвласників внесків та платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості у відповідності до законодавства; розпорядження коштами об`єднання, відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису. ОСББ забезпечує житлово-комунальні послуги, в тому числі, квартирі [ADDRESS] , яка належить відповідачам по справі. У відповідності до довідки, виданої КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 02 листопада 2021 року № 97, [PERSON] є власником 2/3 частини вищевказаної квартири, а [PERSON] є власницею 1/3 частини квартири. Тому, оскільки ОСББ «Скіфське містечко» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , забезпечує управління та утримання, то відповідачі, які є власниками квартири, що розташована у вищевказаному житловому будинку, повинні виконувати покладені на них зобов`язання, в тому числі, сплачувати загальнообов`язкові внески. Однак, починаючи з грудня 2018 року, відповідачі, які, в даному випадку, є боржниками, свої зобов`язання не виконують, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість за період з грудня 2018 року по грудень 2021 року в розмірі 5 241 грн. 20 коп. Тому, з урахуванням часток відповідачів, голова правління ОСББ «Скіфське містечко» змушений звернутися до суду та просить стягнути з [PERSON] на користь ОСББ заборгованість в розмірі 3 494 грн. 13 коп. та з [PERSON] суму боргу в розмірі 1 514 грн. 04 коп. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.81). У відповідності до ст.178 ЦПК України, представник відповідачів скористався своїм правом та 25 січня 2022 року подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.156-161). У відповідності до поданого відзиву, представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що у рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному; реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом. Таким чином, Конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур), в тому числі, вимог стосовно оформлення позовних заяв, скарг та інших документів, що подаються до суду. Позовна заява ОСББ «Скіфське містечко» підписана неуповноваженною\~особою,\~яка зазначає\~себе,\~як голову\~правління ОСББ\~«Скіфське містечко»\~ [PERSON] .\~Відповідно до\~Виписки з\~Єдиного державного\~реєстру юридичних\~осіб від\~06\~лютого 2019\~року,\~ [PERSON] \~обрана головою\~ОСББ строком\~на 1\~рік (2018-2019),\~а,\~отже,\~станом на\~момент подання\~позовної заяви\~ [PERSON] \~не є\~головою правління\~ОСББ «Скіфське\~містечко»,\~чим намагається\~ввести суд\~в оману. Відповідно до Протоколу № 10 від 19 травня 2021 року, засідання правління ОСББ, головою правління обрано О.Ромашко, але жодних змін у Єдиний державний реєстр юридичних осіб з 2019 рік не внесено, в той час, коли до позовної заяви долучено застарілу Виписку з реєстру від 06 лютого 2019 року, де зазначено, що [PERSON] є головою правління ОСББ строком на 1 рік. Будь - які зміни у Єдиний державний реєстр юридичних осіб вносяться державним реєстратором з зазначенням прізвища реєстратора, дати внесення змін, окремого реєстраційного запису. Тобто, в даному випадку, представник відповідачів зазначає, що вищевказаний протокол № 10 від 19 травня 2021 року має ознаки фіктивності. До позовної заяви позивачем долучена Довідка МБТІ від 02 листопада 2021 року, яка містить інформацію про майновий стан [PERSON] та [PERSON] , а також платіжне доручення № 511 від 27 жовтня 2021 року на суму 704 грн. 90 коп. При цьому, ані [PERSON] ,\~ані [PERSON] \~не надавали\~дозволу будь-кому,\~в тому\~числі,\~ОСББ «Скіфське\~містечко» на\~збирання,\~зберігання та\~розповсюдження персональних\~даних.\~Долучення \~ОСББ довідки,\~яка містить\~персональні дані\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~містить ознаки\~кримінального правопорушення,\~передбаченого ст.182\~ККУ,\~та є\~неналежним і\~недопустимим доказом\~у справі. Конституційний\~Суд у\~справі №\~1-9/2012\~від 20\~січня 2012\~року № 2-рп/2012\~зазначив,\~що відповідно до\~частин першої,\~другої статті\~32\~Основного Закону\~України,\~ніхто не\~може зазнавати\~втручання в\~його особисте\~і сімейне\~життя,\~крім випадків,\~передбачених Конституцією\~України;\~не допускається\~збирання,\~зберігання,\~використання та\~поширення конфіденційної\~інформації про\~особу без\~її згоди,\~крім випадків,\~визначених законом,\~і лише\~в інтересах\~національної безпеки,\~економічного добробуту\~та прав\~людини. За Цивільним\~кодексом України,\~зміст права\~на недоторканність\~особистого і\~сімейного життя\~як одного\~з видів\~особистого немайнового\~права полягає\~в тому,\~що фізична\~особа вільно,\~на власний\~розсуд визначає\~свою поведінку\~у сфері\~свого приватного\~життя і\~можливість ознайомлення\~з ним\~інших осіб\~та має\~право на\~збереження у\~таємниці обставин\~свого особистого\~життя \~(статті\~270,\~271,\~301).\~Фізична особа\~не може\~відмовитися від\~особистих немайнових\~прав,\~а також\~не може\~бути позбавлена\~цих прав\~(частина\~третя статті\~269\~Цивільного кодексу\~України). Таким чином, Конституційний Суд України, даючи офіційне тлумачення частин першої, другої статті 32 Конституції України, вважає, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини». Тобто, в даному випадку, представник відповідача вважає, що довідка МБТІ від 02 листопада 2021 року є неналежним і недопустимим доказом, отримана з порушенням діючого законодавства, її отримання містить ознаки кримінального злочину, є незаконною ініціативою [PERSON] щодо отримання інформації про майновий стан [PERSON] та [PERSON] , а тому вимога відшкодування її вартості є абсурдною .\~ [PERSON] \~наявність будь-якого\~боргу не\~визнає,\~ оскільки\~йому невідомо,\~які саме\~послуги,\~обсяги послуг,\~їх якість\~надавало ОСББ.\~ [PERSON] \~стверджує,\~що не\~отримував жодних\~послуг від\~ОСББ. В постанові ВСУ від 10 вересня 2019 року в справі № 916/2403/18 зазначені підстави для визнання боргу. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якого вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акту звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості у сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09.11.2018 року у справі № 911/3685/17. Отже, наявність у [PERSON] будь-якого боргу не підтверджена жодним первинним документом, наданим до суду ОСББ «Скіфське містечко», та не підтверджує понесені фінансові витрати. При цьому, відповідно до п.1.8. Статуту ОСББ, майно Об`єднання утворюється з майна, переданого йому співвласниками у власність. Як вбачається з поданих документів, власники приватизованих квартир за адресою: [ADDRESS] , в тому числі, [PERSON] та [PERSON] , та, очевидно, й інші не передавали власне майно та майно спільної сумісної власності, яке їм належить, у статутний фонд (власність) ОСББ «Скіфське містечко», а, отже, стає незрозумілим функція ОСББ з забезпечення та утримання спільного майна багатоквартирних будинків за адресою: [ADDRESS] , майна, яке ОСББ ніхто не передавав та яким ОСББ не володіє. Отже, ОСББ «Скіфське містечко» в особі голови правління, правління, ревізійної комісії ОСББ проігнорувало вимоги статуту ОСББ та не сформувало майновий фонд ОСББ, який підлягає обслуговуванню та який складається зі спільного та особистого майна співвласників. Для забезпечення утримання спільного майна багатоквартирних будинків за адресою: [ADDRESS] ОСББ повинно мати штат працівників спеціалістів, принаймні, сантехніка, електрика. Без наявності таких спеціалістів ОСББ «Скіфське містечко» перетворюється у посередницьку установу і внески членів ОСББ направляються на утримання голови правління, по сумісництву - бухгалтера, а не на утримання майна в належному стані. Як вбачається, власники приватизованих квартир за адресою: [ADDRESS] не передавали майно, яке належить їм на праві приватної власності у статутний фонд створеному ОСББ «Скіфське містечко». Тобто, [PERSON] самостійно утримує майно, яке належить йому на підставі приватної власності, в тому числі, спільне сумісне майно, за власні кошти. Відповідно до п.3.3.Статуту, до компетенції правління ОСББ належать вибори Голови Правління та його заступника строком на 1 рік. Повноваження особи, яка іменує себе як голова правління [PERSON] , не підтверджені належним способом, відповідно до вимог Статуту ОСББ. Відповідно до п.3.5 Статуту ОСББ, члени правління обираються строком на 1 рік. Відповідно до п.3.6 Статуту ОСББ, члени Ревізійної комісії ОСББ обираються строком на 1 рік На підставі наведеного вище, ні голова правління ОСББ О.О.Ромашко, ні члени Правління ОСББ, ні члени ревізійної комісії не мають жодних повноважень здійснювати будь-які дії від імені ОСББ «Скіфське містечко», в тому числі, звертатись до суду, оскільки строк їх повноважень закінчується, відповідно до долученого Витягу з реєстру юридичних осіб у 2019 року (дата реєстрації ОСББ «Скіфське містечко» 2016 року.) Відповідно до ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку, відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. Площа прибудинкової території ОСББ «Скіфське містечко» не значиться у Державному земельному кадастрі як така, що знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирних будинків [ADDRESS] . Межові знаки земельної ділянки прибудинкової території ОСББ «Скіфське містечко» відсутні, що свідчить про те, що межі прибудинкових територій буд. [ADDRESS] не визначені, відповідно до діючого законодавства. Протоколом загальних зборів від 02 березня 2019 року до штатного розпису введено посаду двірник з посадовим окладом 1 043 грн. Посадова інструкція двірника відсутня, а тому неможливо визначити обсяг його обов`язків. Землі в межах населеного пункту м.Покров є землями комунальної власності, власністю територіальної громади та ними, відповідно до ст.143 Конституції України, розпоряджається Покровська міська рада. Саме Покровська міська рада, а не ОСББ повинна забезпечити утримання земель комунальної власності у належному стані. Використання коштів ОСББ «Скіфське містечко» на прибирання земель комунальної власності або утримання у штаті двірника, який займається прибиранням земель комунальної власності, є нецільовим використанням коштів. До матеріалів справи долучено рішення загальних зборів за 2016 рік, 2017 рік, оформлених, відповідно до Статуту ОСББ, які містять, навіть, підпис особи, яка склала протокол. До позовної заяви (а.с.41-43) долучено протокол загальних зборів від 17 квітня 2021 рік. У зазначеному протоколі (а.с.41) міститься інформація про те, що в будинках є закриті квартири, в яких ніхто не проживає. Площа таких квартир - 681,56 кв.м. Площа квартир будинку [ADDRESS] - 634,8 кв.м, а, отже, співвласники будинку [ADDRESS] участі у голосуванні не приймали. Протокол загальних\~зборів від\~17\~квітня 2021\~року є,\~очевидно,\~сфальшованим та\~нечинним у\~зв`язку з\~невідповідністю його\~Статуту ОСББ,\~оскільки співвласники\~ квартир\~(57\~чоловік)\~не голосували\~поіменно,\~особисті підписи\~відсутні.\~Окрім того,\~на протоколі\~відсутні прізвище\~та підпис\~особи,\~яка його\~складала (а.с.41-43).\~Відповідно п.2\~фіктивного протоколу\~загальних зборів\~від 17\~квітня 2021\~року,\~Порядок денний\~(а.с.41),\~ відсутній\~пункт порядку\~денного \~про обрання\~ членів\~правління та\~голови правління.\~До матеріалів\~справи (а.с.70)\~долучено протокол\~засідання правління\~№ 10\~від 19\~травня 2021\~року,\~де зазначено\~як членів\~правління ОСББ\~члени правління\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~які не\~наділені жодними\~повноваженнями (оскільки\~протокол загальних\~зборів,\~на яких\~обиралися ці\~члени правління\~ОСББ,\~відсутній),\~обрали головою\~правління [PERSON] \~з результатом\~8\~-\~«за» (одноголосно).\~Крім того,\~маючи конфлікт\~інтересів,\~ [PERSON] \~голосувала сама\~за себе. До матеріалів справи (а.с.71) позивачем долучено протокол засідання правління № 2 від 16 лютого 2019 року, на якому були присутні члени правління ОСББ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Отже, склад правління ОСББ 2019 року відрізняється від складу правління ОСББ 2021 року. Звертає увагу суду на ту обставину, що, відповідно до Статуту ОСББ, правління обирається загальними зборами співмешканців поіменним голосуванням, результати якого «за» або «проти» скріплюється особистим підписом. Долучення до матеріалів справи сумнівних (сфальшованих) [PERSON] та [PERSON] документів свідчить про те, що ОСББ «Скіфське містечко» є недоброчесним позивачем, який намагається ввести суд в оману. При цьому, до Залізничного районного суду м.Львова ОСББ «Скіфське містечко» 28 грудня 2021 року було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] справа № 462/9530/21 та одночасно подано позовну заяву до тих же осіб з тими же вимогами до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області. Ухвала Залізничного районного суду м.Львова у справі № 462/9530/21 від 10 січня 2021 року може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», послуга з\~управління багатоквартирним\~будинком -\~результат господарської\~діяльності суб`єктів\~господарювання,\~спрямованої на\~забезпечення належних\~умов проживання\~і задоволення\~господарсько-побутових\~потреб мешканців\~будинку шляхом\~утримання і\~ремонту спільного\~майна багатоквартирного\~будинку та\~його прибудинкової\~території відповідно\~до умов\~договору; споживач житлово-комунальних послуг індивідуальний або колективний споживач. Відповідно до ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку, відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. В той час, коли статутний фонд ОСББ не сформовано, оскільки майно не передавалось ні у власність, ні в управління, ні у користування, прибудинкова територія ОСББ не визначена за даними Державного земельного кадастру. ОСББ не надало до суду жодних первинних фінансових документів, якими підтверджено витрати на обслуговування будинку. ОСББ не визначено, які саме житлово-комунальні послуги надаються членам ОСББ. Як вбачається з поданого до суду позову, витрати ОСББ складаються тільки з направлення поштових листів [PERSON] та [PERSON] на невідомі адреси та макулатури у вигляді попереджень та претензій. У позовній заяві позивач зазначає, що ним нарахована заборгованість за період грудень 2018 - грудень 2021 рік, в той же час, у Довідці (а.с.27, 28) при нарахуванні 79.2 грн. за грудень 2018 року значиться борг на початок місяця 158,40 грн., що свідчить про наявність прихованих сум і ставить під сумнів достовірність усіх розрахунків. Не заслуговують на увагу і долучені до позовної заяви попередження, претензії, поштові квитанції, оскільки вони умисно направлялися на неіснуючі адреси, а листи направлялись без опису вкладення, у зв`язку з чим відсутня можливість встановити, що було направлено відповідачам. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, вважають, що пред`явлені позовні вимоги є необґрунтованими і у задоволенні позову слід відмовити (а.с.122-132). Представник позивача, скористався своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством, та 28 січня 2022 року подав до суду відповідь на відзив, згідно якої посилався на обставини, викладені в позовній заяві. При цьому, додатково суду зазначив, що повне обґрунтування щодо наявної заборгованості у відповідачів викладено в позовній заяві та підтверджено доказами, а всі посилання представника відповідача щодо введення суд в оману не відповідають дійсності та спростовується матеріалами справи. Тому, на підставі поданих доказів та документів, голова правління ОСББ «Скіфське містечко» О.О.Ромашка вважає, що пред`явленні вимоги є обґрунтованими і дають підстави для задоволення позову (а.с.161-163). Представник відповідачів [PERSON] , у відповідності до ст.182 ЦПК України, скористався своїм правом та 03 лютого 2022 року на адресу суду надав заперечення, згідно яких послався на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, та просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.184-187). 03 лютого 2022 року суддею Орджонікідзевського міського суду Томаш В.І. було винесено ухвалу про задоволення самовідводу (а.с.131-132) і справу передано до Нікопольського міськрайонного суду в зв`язку з неможливістю визначення судді через відпустку судді Коваль А.М. та закінченням повноважень у суддів Гаєвого О.В., Гукової Р.М. та Малашиної Ю.Б. (а.с.194). 08 лютого 2022 року суддею Нікопольського міськрайонного суду Рунчевою О.В. було винесено ухвалу про задоволення самовідводу (а.с.199) і справу передано судді Багровій А.Г., якою 09 лютого 2022 року винесено ухвалу про передачу вказаної справи на розгляд в Орджонікідзевський міський суд за підсудністю (а.с.204 205). 04 квітня 2022 року суддею Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Коваль А.М. було винесено ухвалу про задоволення самовідводу (а.с.219-220) і справу знову передано до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (а.с.222). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Як встановлено судом, 03 червня 2016 року було затверджено статут ОСББ «Скіфське містечко» (а.с.10-20). У відповідності до п.1.1 вищевказаного статуту, ОСББ «Скіфське містечко» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків [ADDRESS] , відповідного до ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» і «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (а.с.11). Згідно з протоколом № 1 Установчих зборів співвласників багатоквартирних будинків, проведених 05 червня 2016 року, було затверджено рішення, зокрема, і щодо кількості співвласників багатоквартирного будинку, площі (а.с.22-24). Протоколом № 2 загальних зборів ОСББ «Скіфське містечко» 30 липня 2017 року було прийнято рішення про початок самостійного обслуговування багатоквартирних будинків та прибудинкової території (а.с.29). Протоколом загальних зборів ОСББ «Скіфське містечко», проведених 02 березня 2019 року, було прийнято кошторис на 2019 рік та вирішено питання щодо загальнообов`язкових платежів (а.с.31-40). Протоколом загальних зборів ОСББ «Скіфське містечко», проведених 17 квітня 2021 року, були прийнятті відповідні рішення, зокрема, і щодо встановлення загальнообов`язкових внесків на управління багатоквартирного будинку співвласниками будинків [ADDRESS] , а також щодо порядку їх сплати, а у разі неналежного виконання своїх зобов`язань, порядок проведення роботи з власниками квартир, які мають заборгованість (а.с.40-43). Згідно з п.п.5, 10 ч.1\~ст.7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»,\~ співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. На підставі\~ст.15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,\~співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Як вбачається з поданих до позовної заяви матеріалів, відповідачі прийнятті рішення не виконують та мають заборгованість по внескам, у відповідності до тарифу, встановленого, згідно з протоколом установчих зборів, починаючи з 2018 року по 2021 рік в розмірі 4 542 грн. 12 коп. (а.с.27-28). Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.360 ЦК України, співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд, відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію, згідно з законом. Статтею 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (який був чинний, на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що, залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2)послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно з положеннями ст.19 цього Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які, залежно від цивільно-правових угод, можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 2) своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; 3) забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу; 4) за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; 6) дотримуватися правил пожежної і газової безпеки, санітарних норм; 7) допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку; 8) дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; 9) своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; 10) у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до ч.1 ст.385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Згідно зі ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: - задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; - визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; - виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Так, на засіданні загальних зборів, зокрема, 17 квітня 2021 року були прийнятті відповідні рішення щодо встановлення загальнообов`язкових внесків на управління багатоквартирного будинку співвласниками будинків [ADDRESS] , а також щодо порядку їх сплати, а у разі неналежного виконання своїх зобов`язань, порядок проведення роботи з власниками квартир, які мають заборгованість. При цьому, представник позивача в позовній заяві зазначав, що відповідачі вимоги та зобов`язання щодо сплати загальнообов`язкових платежів, у відповідності до визначеної площі кожному, не виконують, у зв`язку з чим мають заборгованість. На підтвердження заявленої заборгованості позивачем надано довідку про заборгованість у відповідачів, однак, детального розрахунку з зазначенням ціни/тарифів на послуги з утримання будинку та прибудинкової території та інше, надано не було, що дає суду підстави зазначити наступне. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.\~\~ Відповідно до ч.1\~ ст.2 ЦПК України, \~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1\~ст.3 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положеннями ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог\~ статей 76-79 ЦПК України,\~ доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія А, №303-А, параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). Відповідно до\~\~\~ст.263\~\~ЦПК\~\~України,\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.\~\~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.\~\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності та ті обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, не знайшли підтвердження під час розгляду справи. При цьому, суд приймає до уваги те, що позивачем не було надано доказів щодо неналежного виконання відповідачами зобов`язань з оплати наданих послуг та, як наслідок, наявна заборгованість. Попри це, надана довідка про заборгованість не є належним доказом, оскільки будь-які обґрунтування, а також детальний розрахунок, з зазначенням опису виконаних робіт щодо утримання будинку та прибудинкової території надано не було. Враховуючи, що цивільне судочинство, згідно частин 1-3\~статті 12 ЦПК України,\~здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як, відповідно до частини 6\~статті 81 ЦПК України,\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed