Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

20.09.2021 р. позивач звернулась до суду з вказаним позовом, відповідно до якого прохаласуд змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2010 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] з 1500 гривень щомісячно на ј частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено,\~що з відповідачем вони мають спільну малолітню дитину доньку, [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні, та на утримання якої за рішенням суду стягуються аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно.З моменту визначення судом розміру аліментів минуло понад 10 років, на даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби у навчанні, розвитку та іншому. Донька займається танцями, відвідує на платних основах танцювальні гуртки «Міленіум» та «Зумба», заняття з англійської та німецької мови. Жодної допомоги на утримання дитини, крім стягуваних аліментів відповідач надавати відмовляється, а вказана сума є недостатньою, для забезпечення належного утримання дитини. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом всіх учасників справи. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, прохала суд їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач по справі у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань до суду не надходило. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення по справі, про що постановлено ухвалу. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано 20 травня 2013 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину доньку, [PERSON] , [INFO] .\~ Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2010 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки, щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., і до досягнення дитиною повноліття. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України). У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року справа № 134/192/17 провадження № 61-21739св18З зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 5 вказаної статті передбачено, що на утримання однієї дитини аліменти можуть бути призначені у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч.1 ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістюміж батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких обставин щодо платника аліментів, які б перешкоджали змінити розмір аліментів судом не встановлено під час розгляду справи. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Позивача, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» , було звільнено від сплати судового збору за подання позову про збільшення розміру аліментів. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 908,00 грн.

Outcome: approved