Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

у лютому 2022 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд зменшити розмір аліментів, відповідно до судового наказу Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2017 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 05.09.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги аргументує тим, що не був присутній при розгляді справи, судовий наказ не отримував, тому нещодавно дізнався, що з вересня 2017 року Святошинський ВДВС відкрив виконавче провадження № 55325569 та відповідно до довідки про розрахунок заборгованості від 19.01.2022, станом на 01.01.2022 заборгованість становить 60 844 грн. 75 коп. Зазначає, що з кінця 2016 року є інвалідом 2 групи та потребує медичного нагляду. Єдиним доходом є пенсія по інвалідності у розмірі 1773 грн. 86 коп., внаслідок чого у позивача немає можливості сплатити заборгованість по аліментах та просить звільнити частково від сплати заборгованості у період перебування на стаціонарному лікуванні за 2018 рік, січень, лютий 2019 року, листопад, грудень 2021 року та за січень 2022 року. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 05.12.2017 Святошинським районним судом м. Києва виданий судовий наказ про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 05.09.2017 і до досягнення дитиною повноліття. 02.10.2018 рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ № 796075 [PERSON] має 2 групу інвалідності загальне захворювання з 01.07.2021 р. та згідно висновку про умови та характер праці може працювати вдома (а.с. 24). Відповідно до довідки Святошинського ВДВС про розрахунок заборгованості від 19.01.2022, станом на 01.01.2022 заборгованість становить 60 844 грн. 75 коп (а.с. 6-7). Як вбачається з довідок про доходи ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві [PERSON] отримує пенсію у розмірі 1773 грн. 86 коп (а.с. 8, 9,10). Відповідно до довідок КНП "Клінічна лікарні "Психіатрія" [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 07.12.2016 по 23.03.2017, з 11.01.2018 по 19.06.2018, з 04.12.2018 по 12.02.2019 та з 06.01.2022 по 24.01.2022 у відділенні № 9 (а.с. 12,13). Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 12 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховуються: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сума грошових коштів, яку позивач просить стягувати у якості аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/10 частини, є меншою за встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років, тому суперечить закону. На час винесення судового наказу, судом були враховані обставини хвороби позивача і постановлено стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а обставини, на які позивач посилається, недоведеними належними та допустимими доказами.

Outcome: dismissed