Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі 6000грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач - батько дитини [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу (2016 року) і по теперішній час ніякої участі у вихованні та утриманні не брав. Позивачка самостійно утримує і виховує дитину, рішення суду про стягнення аліментів не виконується. Ухвалою суду від 22.02.2022 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 20.04.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 09год.00хв. 05.05.2022. Позивачка у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за їх відсутності не подав. Зокрема, у зв`язку з тим, що фактичне місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача достовірно невідоме, оскільки він не проживає за місцем реєстрації, останній в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України викликався до суду також через оголошення на офіційному веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду порталу судової влади України. Третя особа, орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, разом з тим представник подав клопотання про розгляд справи без їх участі. Підтримує позовні вимоги позивача в межах надано висновку. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивачки, наданою у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є батько - [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27.05.2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 29.09.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом - №356 - розірвано. Стягнуто з [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , мешканця [ADDRESS] , на користь [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , залишено проживати разом з матір`ю - [PERSON] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 03.02.2017 змінено розмір аліментів визначених рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.05.2016 року в справі № 308/1398/16. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 12 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Як встановлено з розрахунків заборгованості по аліментах, сформованих відділом державної виконавчої служби Південно-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) заборгованість [PERSON] по виконавчому листу №308/40/17 від 22.04.2017 станом на 31.12.2018 становить 51879,31грн., та за період з 01.01.2019 по 31.12.2021 - 102879грн. Як стверджує позивачка у позовній заяві дитина повність знаходиться на її утриманні, батько у вихованні та утриманні дитини участі не бере. Досліджений в судовому засіданні висновок органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] та досліджені докази свідчать про свідоме невиконання відповідачем, як батьком, обов`язків щодо виховання своєї дитини, не платить аліментів, іншої матеріальної допомоги не надає. В абзаці 2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач фактично з часу припинення шлюбних відносин з позивачкою, тобто, з 2016 року, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та ухиляється від їх виконання по відношенню до своєї дитини - [PERSON] , [INFO] , участі у її вихованні та утриманні не приймає. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, найбільше відповідає інтересам дитини та відповідатиме таким засадам сімейного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність (ч.9 ст.7 СК України). Саме такий захід підлягає застосуванню до відповідача. У матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували даний висновок суду. Тому позов є підставним і обґрунтованим, підлягає задоволенню. Водночас особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України). Відповідно до вимог ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Тобто, приписи законодавства містять імперативну норму права щодо одночасного вирішення питання про стягнення аліментів при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав. У ст.180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України). Ураховуючи однозначну необхідність у витратах на гармонійний розвиток дитини до досягнення нею повноліття, відсутності доказів реального розміру доходу відповідача та фінансової спроможності надавати дітям допомогу, з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки у розмірі 2000грн. щомісячно. Указаний розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову - 01 січня 2022 року. Судові витрати, які складаються з судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial