Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. 07.12.2021 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 квітня 2020 року за Жовківським районним судом Львівської області [PERSON] визначено сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] та стягувати такі в користь позивача, як її матері, в розмірі по 3 000 гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказав, що станом на серпень 2021 року в [PERSON] заборгованість по аліментах становила 54 000,00 грн. Дана заборгованість виникла в результаті несплати жодних щомісячних платежів, починаючи з березня 2020 року. Зазначив, що у серпні 2021 року [PERSON] сплачено аліменти на суму 51 000,00 грн., тобто погашено заборгованість до липня 2021 року включно. Вказав, що у серпні, вересні і жовтні 2021 року [PERSON] аліменти не сплачував, у листопаді сплатив 3000 грн. Тобто, у листопаді погасив заборгованість за серпень 2021 року, станом на сьогоднішній день заборгованість по сплаті аліментів становить 9 000,00 грн. Вказав, що заборгованість стала можливою виключно у зв`язку з ухиленням [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, оскільки він є особою молодого віку, повнолітнім, фізично розвиненим, не являється особою з обмеженими фізичними чи психічними можливостями, не має інших утриманців, тощо. Зазначив, що пеня, яка підлягає до застосування може становити у максимальному розмірі 63 000 грн., а з урахуванням суми застосованого штрафу - у максимальному розмірі 63 000,00 - 8 400,00 = 54 600,00 грн. Просив прийняти рішення яким з відповідача [PERSON] , [INFO] , стягнути на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 54 600,00 грн. (за період з 24 березня 2020 року до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені); судові витрати покласти на відповідача. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовна заява підлягає лише до часткового задоволення. Зазначив, що ним дійсно була допущена заборгованість по сплаті аліментів на дитину, але вважає, що його винних дій в цьому не було, оскільки причиною несвоєчасної сплати аліментів та появи заборгованості було різке погіршення стану його здоров`я та важке майнове становище, яке в нього склалося на той час, оскільки не мав жодних доходів, не працював тривалий час. Вказав, що він не зміг знайти роботу в Україні, був змушеним тимчасово виїжджати на заробітки за кордон, ці заробітки мали періодичний характер, не завжди своєчасно з ним розраховувалися за виконану роботу, і тому він не зміг своєчасно щомісячно сплачувати аліменти на дитину. Зазначив, що коли він приїжджав в Україну, то завжди намагався матеріально допомогти дочці, купляв їй подарунки, гостинці, намагався зустрічатися з дочкою. Вказав, що в серпні 2021 року він сплатив 51 000 гривень заборгованості по сплаті аліментів на дитину, оскільки на той час йому нарешті виплатили заборгованість по заробітній платі і частину коштів він позичав у своєї сестри. Зазначив, що на даний час в нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів. Просив з врахуванням його важкого матеріального становища та стану його здоров`я зменшити мені розмір неустойки та визначити неустойку в розмірі всього 5000 гривень, задовольнивши позов [PERSON] до нього лише частково. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні частково визнали позовні вимоги з підстав, викладених у відзиві на позов. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи докази. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивачка є матір`ю [PERSON] [INFO] , відповідач - батьком. З копії ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 28.04.2020 року у справі №444/755/20 (провадження № 2/444/625/2020) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів вбачається, що відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив". З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 8030045418036, в якому містилась судова повістка-повідомлення про час та місце проведення судового засідання 28.04.2020 року по справі №444/755/20 (провадження № 2/444/625/2020), вбачається, що така скеровувалась Жовківським районним судом Львівської області та була вручена 10.04.2020 року особисто [PERSON] . З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому містились копія ухвали та заочного рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28.04.2020 року у справі №444/755/20 (провадження № 2/444/625/2020), вбачається, що таке вручено 06.05.2020 року особисто [PERSON] . З копії апеляційної скарги відповідача на заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28.04.2020 року у справі №444/755/20 вбачається, що така подана відповідачем 26.05.2020 року. З копії заяви про перегляд заочного рішення від 07.08.2020 року вбачається, що відповідачем було подано до Жовківського районного суду Львівської області заяву про перегляд заочного рішення у справі №444/755/20 від 28.04.2020 року. З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 8030045675799, в якому містилась судова повістка-повідомлення про час та місце проведення судового засідання 17.11.2020 року по справі №444/755/20 (провадження № 2-п/444/10/2020), вбачається, що така скеровувалась Жовківським районним судом Львівської області та була вручена 10.11.2020 року особисто [PERSON] . З копії ухвали Жовківського районного суду Львівської області у справі №444/755/20 (провадження № 2-п/444/10/2020) від 03.12.2020 року вбачається, що судом заяву відповідача про скасування заочного рішення було залишено без задоволення та було встановлено, що [PERSON] був належним чином повідомлений про судовий розгляд, де вирішувалось питання про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, відповідач не посилався в своїй заяві та не додавав до неї жодних доказів, зокрема й таких, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. З копії апеляційної скарги відповідача на заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28.04.2020 року у справі №444/755/20 вбачається, що така подана відповідачем 16.12.2020 року. З копії розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому провадженні № 65916334 при примусовому виконанні виконавчого листа № 444/755/20 про стягнення аліментів із відповідача в користь позивача вбачається, що проведено розрахунок заборгованості та боржнику нарахована заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.12.2021 року в сумі 9000,00 грн. У серпні 2021 року відповідач сплатив на виконання вказаного виконавчого провадження 51000,00 грн., у листопаді 2021 року - 3000,00 грн. З копії постанови державного виконавця Жовківського ВДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) від 25.06.2021 р. по виконавчому провадженні № 65916334 при примусовому виконанні виконавчого листа № 444/755/20 про стягнення аліментів із відповідача в користь позивача вбачається, що за заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік на боржника [PERSON] накладено штраф на користь держави у розмірі 8400,00 грн. З листа Жовківського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 29.10.2021 року вбачається, що 25.06.2021 р. державним виконавцем Жовківського ВДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) накладено штраф боржнику [PERSON] у вигляді 8400,00 грн., на підставі заборгованості у сумі 42000,00 грн., згідно розрахунку заборгованості від 25.06.2021 р. Станом на 29.10.2021р. даний штраф не сплачено. З копій квитанцій від 28.12.2021 року та 21.01.2022 року вбачається, що відповідач сплатив на виконання виконавчого провадження № 65916334 8700,00 грн. та 3300,00 грн. відповідно. З копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 33558 (21) вбачаться медичний діагноз відповідача (хронічний перебіг, пацієнт хворіє близько 10 років). З копії паспорту відповідача для виїзду за кордон серії [NUMBER] вбачаються дати перетину ним державного кордону України з 12.05.2019 року. З копії розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому провадженні № 65916334 (а.с.73) неможливо достовірно та однозначно встановити суму заборгованості відповідача станом на 01.02.2022 року у зв`язку із низькою якістю цієї копії. Відповідно до вимог ч.9 ст.83 ЦПК України суд не бере до уваги як докази виписку №133 із медичної карти стаціонарного хворого та копії фіскальних чеків поштових переказів коштів за 06.05.2020 року та 16.12.2020 року, оскільки відсутнє підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, відсутні відомості про те, що такі докази є у відповідного учасника справи (позивача), обсяг доказів не є надмірним, вони не подані до суду в електронній формі, не є публічно доступними. Окрім цього, в фіскальному чеці поштового переказу коштів за 16.12.2020 року не вказано призначення платежу. Дослідивши усі матеріали справи та перевіривши їх доказами, заслухавши учасників судового засідання, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до частини 14 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі N 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі N 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі N 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі N 6-300цс16, і вважає, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Враховуючи викладене вище, судом встановлені наступні обставини справи. Позивачка є матір`ю [PERSON] [INFO] , відповідач - батьком. [PERSON] має встановлену медичним діагнозом хворобу, якою хворіє хронічно близько 10 років. Відповідач неналежно виконував свій батьківський обов`язок щодо утримання дитини, у зв`язку із чим 28.04.2020 року судом (в порядку заочного розгляду справи) було прийнято рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини в примусовому порядку. Відповідач 07.08.2020 року подав заяву про перегляд заочного рішення суду про стягнення аліментів, однак в задоволенні такої було відмовлено у зв`язку із тим, що [PERSON] був належним чином повідомлений про судовий розгляд, де вирішувалось питання про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, відповідач не посилався в своїй заяві та не додавав до неї жодних доказів, зокрема й таких, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідач подавав апеляційні скарги на рішення суду про стягнення аліментів, однак такі задоволені не були. Судом було видано виконавчий лист по справі № 444/755/20 про стягнення аліментів із відповідача в користь позивача, однак [PERSON] допустив по даному виконавчому провадженні заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за один рік, а тому 25.06.2021 року на підставі заборгованості у сумі 42000,00 грн. у відповідності до частини 14 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" на нього було накладено державним виконавцем штраф у розмірі 8400,00 грн. У серпні 2021 року відповідач сплатив на виконання вказаного виконавчого провадження 51000,00 грн., у листопаді 2021 року - 3000,00 грн. Станом на 01.12.2021 року боржнику нарахована заборгованість зі сплати аліментів в сумі 9000,00 грн. Також 28.12.2021 року та 21.01.2022 року відповідач сплатив на виконання вказаного виконавчого провадження 8700,00 грн. та 3300,00 грн. відповідно. Відповідач в судовому засіданні та у відзиві на позов визнав позовні вимоги частково в розмірі 5000,00 грн., однак вказав, що йому тривалий час не було нічого відомо про стягнення із нього аліментів, оскільки на той час він не отримував зі суду ні копії позовної заяви, ні повісток; його винних дій не було, оскільки причиною несвоєчасної сплати аліментів та появи заборгованості було різке погіршення стану його здоров`я та важке майнове становище, яке в нього склалося на той час, оскільки він не мав жодних доходів, не працював тривалий час; він не зміг знайти роботу в Україні, був змушеним тимчасово виїжджати на заробітки за кордон, ці заробітки мали періодичний характер, не завжди своєчасно з ним розраховувалися за виконану роботу, і тому він не зміг своєчасно щомісячно сплачувати аліменти на дитину; коли він приїжджав в Україну, то завжди намагався матеріально допомогти дочці, купляв їй подарунки, гостинці, намагався зустрічатися з дочкою; в серпні 2021 року він сплатив 51 000 гривень заборгованості по сплаті аліментів на дитину, оскільки на той час йому нарешті виплатили заборгованість по заробітній платі і частину коштів він позичав у своєї сестри. Твердження відповідача про те, що йому тривалий час не було нічого відомо про стягнення із нього аліментів, оскільки на той час він не отримував зі суду ні копії позовної заяви, ні повісток, спростовується копіями ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 28.04.2020 року у справі №444/755/20, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 8030045418036, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому містились копія ухвали та заочного рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28.04.2020 року, апеляційної скарги відповідача на заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28.04.2020 року у справі №444/755/20, яка подана відповідачем 26.05.2020 року, заяви відповідача про перегляд заочного рішення від 07.08.2020 року, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 8030045675799, ухвали Жовківського районного суду Львівської області у справі №444/755/20 (провадження № 2-п/444/10/2020) від 03.12.2020 року, апеляційної скарги відповідача на заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28.04.2020 року у справі №444/755/20, яка була подана відповідачем 16.12.2020 року, з яких вбачається, що відповідач був належно у встановленому законодавством порядку повідомлений про судовий розгляд справи про стягнення аліментів та заяви про перегляд заочного судового рішення по цій справі, особисто розписувався у поштових повідомленнях про отримання судових повідомлень та копії рішення суду про стягнення аліментів, а також використовував передбачені законодавством способи оскарження рішення про стягнення з нього аліментів на утримання його дитини, що однозначно свідчить про повну обізнаність відповідача про результати розгляду справи №444/755/20. Твердження відповідача про те, що причиною несвоєчасної сплати аліментів та появи заборгованості було різке погіршення стану його здоров`я, не підтверджується достатніми належними та допустимими доказами. Окрім цього, відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 33558 (21) [PERSON] має встановлену медичним діагнозом хворобу, якою хворіє хронічно близько 10 років, даних про будь-які різкі зміни в стані здоров`я відповідача за період 2019-2021 років дана виписка не містить. Твердження відповідача про те, що причиною несвоєчасної сплати аліментів та появи заборгованості було важке майнове становище, яке в нього склалося на той час, оскільки він не мав жодних доходів, не працював тривалий час, не зміг знайти роботу в Україні, був змушеним тимчасово виїжджати на заробітки за кордон, ці заробітки мали періодичний характер, не завжди своєчасно з ним розраховувалися за виконану роботу, і тому він не зміг своєчасно щомісячно сплачувати аліменти на дитину не підтверджуються будь-якими достатніми належними та допустимими доказами. Твердження відповідача про те, що коли він приїжджав в Україну, то завжди намагався матеріально допомогти дочці, купляв їй подарунки, гостинці, намагався зустрічатися з дочкою; в серпні 2021 року він сплатив 51 000 гривень заборгованості по сплаті аліментів на дитину, оскільки на той час йому нарешті виплатили заборгованість по заробітній платі і частину коштів він позичав у своєї сестри, також не підтверджуються будь-якими достатніми належними та допустимими доказами. Таким чином судом встановлено, що відповідач з 28.04.2020 року мав обов`язок сплачувати на користь позивача аліменти у визначеному розмірі та достовірно знав про цей свій обов`язок, відтак допущення ним заборгованості по сплаті таких було свідоме та в певний період часу сукупний розмір цієї заборгованості перевищував суму відповідних платежів за один рік. Достатніх належних та допустимих доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від відповідача причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів, раптовою хворобою, тощо, суду не надано. За таких обставин немає достатніх підстав стверджувати, що заборгованість відповідача утворилася не з його вини, а відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.12.2020 року у справі № 661/905/19, «саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів». Окрім цього, відповідач частково визнає позовні вимоги про стягнення пені, що також свідчить про усвідомлення ним протиправності своєї поведінки щодо допущення заборгованості зі сплати аліментів. Також суду не надано достатніх належних та допустимих доказів того, що в сімейному чи матеріальному стані відповідача з часу призначення аліментів відбулися якісь зміни, що матеріальний стан відповідача не дозволяє сплачувати аліменти на утримання його дитини, а відтак, відповідно до положень ч.2 ст.196 СК України відсутні правові підстави для зменшення розміру неустойки. Враховуючи викладене, позивач відповідно до положень ч.1 ст.196 СК України має право на стягнення неустойки (пені) у зв`язку із виникненням заборгованості по сплаті аліментів, що відбулося з вини відповідача, який був зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Загальний розмір пені за заборгованість зі сплати аліментів, враховуючи положення ч.1 ст.196 СК України та те, що до відповідача були застосовані заходи, передбачені частиною 14 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", позивачем нараховано вірно в сумі 54 600,00 грн. Зібрані по справі докази оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для повного задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача необхідно стягнути 908 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved