Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

25.11.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на проживання та користування житловим будинком. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач зазначає, що являється власником будинку за адресою: [ADDRESS] даний будинок належить її на праві власності. У даному будинку зареєстрований відповідач колишній зять [PERSON] , як член сім`ї, однак він не проживає в ньому більше року. Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 16.01.2021 року шлюб між донькою позивача та відповідачем було розірвано. На даний час речей відповідача у будинку немає, відповідач не виконує жодних обов`язків з утриманням житлового будинку, проведення поточного ремонту сплати комунальних платежів. Факт реєстрації відповідача у будинку позивача створює для позивача незручності. Позивач вказує, що має намір оформити субсидію на комунальні послуги, однак реєстрація відповідача перешкоджає у оформленні субсидії та отриманні державної допомоги на комунальні послуги. Враховуючи вище викладене позивач просить суд задовольнити його позовну заяву в повному обсязі та визнати відповідача таким, що втратив право проживання та користування житловим будинком. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Частиною 4 ст. 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, але на адресу суду 03.05.2022 подав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти винесення по справі заочного рішення Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, про причини неявки не повідомив, відзив на позов та заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, та відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що власником на 1/1 частку житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.03.2010 року та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.03.2010 року серія [NUMBER] (а.с 6-7). Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 16 січня 2021 року справа № 724/1886/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 15 липня 2004 року у виконавчому комітеті Колінковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, актовий запис № 17 розірвано. Відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 17.11.2021 року № 1299 в якому вказується, що при обстеження сім`ї виявлено, що [PERSON] проживає в господарстві своїх батьків разом із дітьми. Колишній чоловік [PERSON] лише прописаний в даному господарстві по факту не проживає з слів сусідів не проживає більше року. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як вбачається з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, враховуючи те, що позивач є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] в якому зареєстрований та не проживає відповідач, реєстрація якого створює для позивача перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а тому власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема пред`явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що позовну заяву [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову - на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved