Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи тим, що [PERSON] відповідно до підписаної заяви № б/н від 09.07.2016 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та Правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. В подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 31000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі якого відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав повністю, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договром, та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідачем зобов`язання належним чином не виконуються, а тому звертається до суду та просить стягнути з останнього 19750,24 грн заборгованості станом на 17.10.2021, яка складається з 16903,80 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту та 2846,44 грн - заборгованості за простроченими відсотками, а також судові витрати. Ухвалою від 07.02.2022 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадженняз викликом сторін. Представник АТ КБ "Приватбанк" у судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подав, відзив на позов до суду не направив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі заяви (а.с.14), яка підписана сторонами, між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого позивачем відкрито відповідачу картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, зазначеним у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.11), який у подальшому збільшився до 31000,00 грн, що підтверджується вказано довідкою. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис [PERSON] у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі якого відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Як вбачається із розрахунків заборгованості (а.с.6-8, 9-10) банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит, однак [PERSON] в порушення умов договору та вимог ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконує, що призвело до утворення станом на 17.10.2021 заборгованості в сумі 16903,80 грн , з яких 16903,80 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту та 2846,44 грн - заборгованості за простроченими відсотками. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно п.2.1.1.2.12. сторони дійшли згоди, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань з погашення кредиту, [PERSON] зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі (86,4 % для картки Універсальна, 84,0% для картки Універсальна голд). Таким чином, на підтвердження своїх позовних вимог, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім анкети підписаної [PERSON] та розрахунків кредитної заборгованості за договором від 09.07.2016банк надав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, в яких зазначено ряд ключових умов стосовно користування кредитними коштами, прав та обов`язків клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін (а.с.15-51), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку (а.с.11), а також виписка за договором №б/н за період 20.07.-2017 - 19.10.2021 (а.с.61-65). Беручи до уваги, що отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ КБ "Приватбанк" не повернуті, позивач, як позикодавець, має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов АТ КБ "Приватбанк" підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 09.07.2016 станом на 17.10.2021 в розмірі 19750,24 грн, з яких 16903,80 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту та 2846,44 грн - заборгованості за простроченими відсотками Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved