Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що 28.06.2016 між нею та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем спочатку складалось добре, проте протягом останніх місяців сімейні стосунки погіршились. На теперішній час у сторін відсутнє взаєморозуміння, спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняла остаточно і змінювати його не має намірів. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв`язку з чим термін на примирення не потрібен. Майнового спору немає. Крім цього, при вирішенні питання про розірвання шлюбу, просила визначити місце проживання малолітньої доньки, оскільки не має змоги його вирішити з відповідачем на добровільних засадах. Позиція відповідача є суперечливою і нестабільною. Вказувала, що матеріально забезпечена, оскільки є підприємцем і має постійний дохід. Також має у приватній власності будинок, в якому є всі необхідні умови для проживання доньки. Вона, як мати, дбає про фізичний, духовний, інтелектуальний, культурний, соціальний розвиток доньки. При вирішенні питання просила врахувати вік доньки, яка ще не досягла трьохрічного віку та є малолітньою дитиною, яка потребує саме материнського догляду та виховання. Крім того, позивач не буде створювати перешкоди щодо обмежень у спілкуванні відповідача з донькою. На підставі викладеного позивач просила розірвати шлюб між сторонами, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », а також визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1816 грн. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника надійшла заява з проханням розгляд справи провести без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з урахуванням норм пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, шляхом надіслання судової повістки з рекомендованим повідомленням. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надіслав. 06.12.2021 (до введення в Україні воєнного стану) відповідач [PERSON] у приміщенні суду особисто отримав копію позовної заяви з додатками разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі. Отже, відповідачу було відомо про розгляд справи у суді і про зміст заявлених до нього позовних вимог, однак надалі відповідач ходом судового провадження не цікавився . Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Від представника надійшла заява з проханням розгляд справи провести без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 19.04.2022 постановлено проводити заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких мотивів. Судом встановлені такі обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.06.2016, виданого виконавчим комітетом Гармаківської сільської ради Барського району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 28.06.2016, актовий запис № 2. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.01.2019, яке видано Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] разом із дочкою [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є власником вказаного житлового будинку. Зазначені обставини підтверджуються: довідками, виданими старостою Войнашівського старостинського округу №1351 від 10.11.2021 та № 1397 від 19.11.2021, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 29403071 від 12.11.2014. У зазначеному витягу прізвище власника зазначено [PERSON] (дошлюбне прізвище позивача). Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №21470000000003220 від 14.12.2009, [PERSON] зареєстрована фізичною особою-підприємцем станом на 25.04.2017. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Барської міської ради про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з одним із батьків, затвердженого рішенням виконавчого комітету Барської міської ради №1 від 27.01.2022, місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , є доцільним разом із матір`ю [PERSON] . У висновку вказано, що відповідач [PERSON] був присутнім на засіданні комісії з питань захисту прав дитини і вказав, що не заперечує щодо визначення місця проживання доньки разом з матір`ю. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 24 СК України передбачає засаду добровільності шлюбу: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі не підтримують подружніх стосунків, сім`я фактично розпалася. З урахуванням небажання позивача підтримувати подружні стосунки, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача. З огляду на те, що вжиття заходів для примирення подружжя є недоцільним, позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Щодо визначення місця проживання дитини суд керується таким. Відповідно до частини 1 статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 СК України, визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Під час розгляду судом даної категорії справ необхідно дослідити питання доцільності визначення місця проживання дитини з батьком або матір`ю на підставі зібраних у справі доказів, а також з урахуванням висновків органів опіки та піклування щодо можливості визначення місця проживання дитини як з матір`ю, так і з батьком. Визначаючи місце проживання дитини з одним із батьків, суд зобов`язаний керуватися найкращими інтересами дитини, враховуючи особливість цієї категорії спорів та чутливість дитини. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.12.2020 у справі № 712/11527/17. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази та той факт, що відповідач не цікавився розглядом справи, не проявив інтересу щодо визначення місця проживання його доньки, беручи до уваги висновок органу опіки і піклування, який є достатньо обґрунтованим і узгоджується з наявними у матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що визначення місця проживання малолітньої [PERSON] із матір`ю [PERSON] відповідатиме інтересам дитини. Отже, позов в цій частині слід задовольнити. Згідно з статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 1816 гривень.

Outcome: approved