Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

23 лютого 2022 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачів на користь Банку 10766 грн. 98 коп. заборгованості за кредитним договором та 2481 грн. витрат за оплату судового збору. В обґрунтування позову представник позивача вказував, що [PERSON] (чоловік відповідачки [PERSON] та батько [PERSON] ) згідно кредитного договору б/н від 30 січня 2006 року отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак 13 березня 2021 року він помер, тому заборгованість по кредиту, яка утворилася на день смерті позичальника, підлягає стягненню з його спадкоємців у відповідності до положень ст.1282 ЦК України. Ухвалою суду від 16 березня 2022 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В установлений судом строк [PERSON] та [PERSON] відзив на позов не подали. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 30 січня 2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, [INFO] позичальник [PERSON] помер. 27 липня 2021 року Банком направлено до Полонської державної нотаріальної контори претензію кредитора, в якій він просив повідомити про спадкоємців померлого Боржника, та як вбачається з наданої відповіді від 02.08.2021 року спадкоємці померлого із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведено на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Згідно з ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Ухвалою суду від 16.03.2022 року було задоволено клопотання позивача про витребування копії спадкової справи №133/2021, заведеної після смерті [PERSON] , а також довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою проживання [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №342 від 23.03.2022 року до складу сім`ї спадкодавця входять відповідачі [PERSON] , та [PERSON] . Дослідивши спадкову справу №133/2021, яка заведена на підставі претензії кредитора, встановлено що 19.08.2021 року із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька звернувся відповідач [PERSON] , того ж дня із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка звернулась [PERSON] , де до її відома нотаріусом було доведено, що вона має обов`язок за наявності кредитів повідомити про відкриття спадщини та задовольнити їх вимоги. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість. Аналіз зазначених норм дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Аналогічний висновок викладено у пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. По справі доведено, що відповідачі є спадкоємцями за законом першої черги, як дружина та син, а відповідачка [PERSON] є такою що прийняла спадщину, оскільки подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Так, статтями\~1216,\~1218 ЦК України\~передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Відповідно до\~статті 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). Таким чином спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які спадкоємець незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину набуває прав володіння, користування на спадкове майно, а з моменту оформлення успадкованого права власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку набуває і право розпорядження ним. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року № 676/1958/16-ц. Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 30.01.2006 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту із сплатою відповідних відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки в розмірі 15000 грн. Зобов`язання належним чином не виконував у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 10766,98 грн. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть, однак, у зв`язку із попереднім порушенням ним кредитних зобов`язань, станом на вказану дату в нього утворилась заборгованість в загальній сумі 10766,98 грн. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла дружина померлого [PERSON] , син померлого [PERSON] у поданій нотаріусу заяві відмовився від отримання спадщини після смерті батька, що вбачається матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (а. с. 10(спадкової справи). На підставі ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту положень ст. 48 ЦПК України вбачається, що відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси. Наведене вище є підставою для часткового задоволення позову, а саме про стягнення всієї суми заборгованості із відповідачки [PERSON] . Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення суми боргу із [PERSON] . Згідно ч.1 ст.141 ЦПК\~України з відповідачки на користь Банку підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2481 грн.

Outcome: partial