Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася\~до Хмільницького\~міськрайонного суду\~Вінницької області\~з позовом\~до Війтівецької сільської ради (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2), [PERSON] (відповідач 3), [PERSON] (відповідач 4) про встановлення факту вступу в управління та володіння майном, встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] після смерті котрої залишилося спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай). Позивач зазначає, що спадщину після смерті матері прийняв її батько - [PERSON] , який на момент смерті спадкодавця проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , фактично вступив у володіння спадковим майном, оскільки в нього знаходився оригінал сертифікату серії ВН № 357366 виданий на ім`я [PERSON] , однак за життя свідоцтво про право на спадщину не отримав та помер [INFO] . На момент смерті батько позивача був зареєстрований в будинку сестри позивача за адресою: [ADDRESS] , однак фактично проживав без реєстрації разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак у вчиненні нотаріальних дій їй було відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, а також ненаданням доказів фактичного прийняття спадщини. Приймаючи до уваги вказані обставини позивач просить суд: 1) встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , фактично вступив в управління та володінням спадковим майном, а саме правом на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0357366, після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] ; 2) встановити факт, що [PERSON] постійно проживала разом із батьком [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини; 3) визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0357366. Ухвалою суду від 20.10.2021 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 25.11.2021 витребувано у Хмільницькій державній нотаріальній конторі Вінницької області копії спадкових справ після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] . Підготовче судове засідання відкладено. Ухвалою суду від 16.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 21.03.2022 витребувано у відділі № 7 Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області інформації про те, якою датою члена колективного сільськогосподарського підприємства "Колос" (с. Терешпіль) [PERSON] (с. Софіївка) було внесено до списку громадян членів КСП "Колос", які мають право на земельну частку (пай) або дату затвердження вказаних списків, в який було включено [PERSON] , у результаті чого було видано сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0357366 на підставі розпорядження Хмільницької державної адміністрації від 16.12.1996 № 306. Розгляд справи відкладено. В строк визначений в ухвалі суду від 21.03.2022 витребувані докази не були надані суду, однак представник позивача не наполягала на їх повторному витребуванню. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Федик Ю.Ю. у судовому засіданні підтримала та просила задовольнити пред`явлений позов. Також подала клопотання про долучення доказів, а саме копії розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області № 306 від 16.12.1996 "Про видачу сертифікатів", а також копії розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в кадастрових гектарах. Представник відповідача 1 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідачі 2, 3, 4 у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, пред`явлений позов визнають та просять задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про відмову в задоволені позову, виходячи з наступного. [INFO] у с. Софіївка Хмільницького району Вінницької області померла мати позивача - [PERSON] (а.с. 12, 15, 20, 21). Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0357366, виданого на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації № 306 від 16.12.1996, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективному сільськогосподарському підприємстві "Колос", розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Даний сертифікат зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 20.01.1997 за № 12637 (а.с. 39, 41, 42-45). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями статей 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи вказані докази, суд приймає до уваги те, що розпорядження Хмільницької РДА № 306, на підставі якого видано цей сертифікат, було прийнято 16.12.1996 року, тобто після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно п. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом ст. 23 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Указу "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання колективним сільськогосподарським підприємствам державного акту. Згідно виписки із списку, що додається до державного акта серії ВН № 27 (а.с. 40) [PERSON] внесена до списку громадян членів спілки приватних сільськогосподарських товаровиробників "Колос" с. Терешпіль Хмільницького району Вінницької області, однак з цього доказу не можливо встановити дату включення її до списків. У свою чергу позивачем не підтверджено одержання колективним сільськогосподарським підприємствам вказаного державного акта, а його копію суду не надано, клопотань про витребування цих доказів від позивача та її представника не надходило. Як встановлено з копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області (а.с.42-45) сертифікат ВН №0357366 не отримувався, оскільки відсутній підпис у відповідній графі. Враховуючи викладене, позивачем та її представником не доведено суду ту обставину, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай). Обгрунтовуючи позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття спадщини позивач зазначає, що її батько прийняв спадщину після смерті матері, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , вступив в управління і володіння її спадковим майном. Приймаючи до уваги те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , до спадкових відносин належить застосувати норми ЦК УРСР. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Довідкою Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 206 від 21.07.2020 (а.с. 46), а також виписками із погосподарських книг Терешпільської сільської ради (с. Софіївка) за 1991-1995, 1996-2000 (а.с. 143-148) підтверджено, що [PERSON] на день смерті - [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею в будинку був зареєстрований та проживав чоловік - [PERSON] . Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, зокрема те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0357366 зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 20.01.1997, тобто після смерті спадкодавця (матері позивача), не підтверджено одержання цього сертифіката, не надано суду оригінал цього документа, як і не підтверджено одержання КСП "Колос" державного акту серії ВН № 27 до списку осіб котрого включено спадкодавця, не доведено наявності у спадкодавця [PERSON] іншого майна в управління або володіння яким фактично вступив спадкоємець (батько позивача). Отже, вказаний факт не підтвреджено належними доказами. При цьому, суд, у відповідності до ч. 9 ст. 83 ЦПК України, не приймає до уваги подані до суду копію розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області № 306 від 16.12.1996 "Про видачу сертифікатів", а також копію розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в кадастрових гектарах (а.с. 213, 214), оскільки відсутнє підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи. [INFO] у м. Вінниця помер батько позивача - [PERSON] (а.с. 13, 15, 20, 21). Приймаючи до уваги те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , до спадкових відносин належить застосувати норми ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Обгрунтовуючи позовні вимоги в частині встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини позивач також зазначає, що на момент смерті батько був зареєстрований в будинку своєї сестри, однак фактично проживав без реєстрації разом із нею за адресою: [ADDRESS] . Згідно наданих на підтвердження вказаних доводів довідок Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області № 5048/08-04 від 16.12.2020 (а.с. 47), Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 216 від 03.09.2020 (а.с. 48), № 224 від 11.09.2020 (а.с. 49) [PERSON] , з 19.10.2002 до 21.05.2005 (день смерті), проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Проте, у свідоцтві про смерть (а.с. 13) місцем смерті [PERSON] зазначено м. Вінниця, а за змістом постанови державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори ЦЗ МУ МЮ України (м. Хмельницький) Дишкант М. В. № 689/02-31 від 10.04.2021 (а.с. 50), в процесі вивчення пред`явлених документів, нотаріусом встановлено, що [PERSON] , померлий [INFO] , до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Таким чином подані позивачем докази на підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини містять суперечливі відомості щодо фактичного місця проживання спадкодавця (батька позивача), а тому цей факт не знайшов свого підтвердження в ході дослідження доказів, оскільки позивач не надала достатніх і переконливих доказів цього. Підсумовуючи викладене та приймаючи до уваги те, що позовна вимога про визнання за позивачем права на спадкове майно безпосередньо пов`язана із позовними вимогами про встановлення фактів, і в задоволенні цих вимог судом відмовлено, відсутні підстави для визнання за позивачем права на спадкове майно. При цьому, суд не приймає визнання позову відповідачами 2, 3, 4, оскільки таке визнання суперечить вимогам закону. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати належить залишити за сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed