Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

ПАТ «УКРГАЗБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 квітня 2017 року між ПАТ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було підписано Заяву - Договір № ВВ4-43252-Ф/17-DOM про приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ «УКРГАЗБАНК». Банк, діючи на підставі ст. 641 та 644 Цивільного кодексу України, взяв на себе зобов`язання перед фізичними особами, які її приймуть (акцептують), надавати банківські послуги в порядку та на умовах, передбачених Договором. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших. стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до Заяви - Договору № ВВ4-43252-Ф/17-DOM банк встановив на картковому рахунку клієнта максимальний ліміт дозволеного овердрафту в сумі 300 000 (триста тисяч гривень 00 копійок), орієнтовна суму кредиту 10 000,00 грн, процентна ставка за користування дозволеним овердрафтом в межах ліміту встановлена на рівні 36,0% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість - 48,0% річних. Банк виконав свої зобов`язання в повному обсязі. Факт користування відповідачем овердрафтом підтверджується випискою по договору. Відповідно до п. 5.2.10, 5.2.11 Правил клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за дозволеним овердрафтом у тому числі мінімальних платежів та за нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом в розмірах та у строки, що визначені укладеним договором. Не пізніше останнього дня строку дії дозволеного овердрафту, визначеного у заяві-договору погасити усю існуючу станом на цей день заборгованості за дозволеним овердрафтом. Однак, взятті на себе зобов`язання Відповідач не виконував, в зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 44 984,97 грн. Станом на 28.09.2021 року сума заборгованості відповідача перед Банком за Договором становить: заборгованість по кредиту (прострочена) - 13 237,20 грн.; заборгованість по процентах (поточна) - 23 789,18 грн; заборгованість по процентах (прострочена) - 7 958,59 грн.; та разом становить 44 984,97 грн. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 26 квітня 2017 року в сумі 44 984,97 грн., а також понесені ним судові витрати. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 грудня 2021 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 17 січня 2022 року вирішено перейти від розгляду цивільної справи в порядку спрощеного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Представник відповідача адвокат Гончар О.І. подав до суду відзив в якому просить у задоволенні позовної заяви ПАТ «УКГАЗБАНК» відмовити повністю оскільки аналізуючи всі надані позивачем докази неможливо встановити, що позивачем додано документи, що засвідчують надання коштів за овердрафтом та наявність заборгованості, з тих підстав, що до позовної заяви додано Заяву - Договір № ВВ4-4352-Ф/17-ООМ про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного кредиту рахунку фізичної особи, операції по яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Украгзбанк» від 26 квітня 2017 року. Про цей доказ зазначає, що на цьому документі немає підписів сторін, тобто не підписаний документ не несе ніякої доказової сили. До позовної заяви також додано Договір добровільного страхування життя власника карткового рахунку № ВВ4-4352-Ф/17-DOM з датою 26 квітня 2017 року. Зверху цього документу міститься помітка про відрізання зверху цього документу, що свідчить що це окремий документ. В цьому документі в розділі 4 міститься зазначення про паспорт споживчого кредиту, серед яких і такі відомості: - Договір № ВВ4-4352-Ф/17-DOM - Строк дії договору з 26.04.2017 по 25.04.2018; - Орієнтовна сума кредиту - 10000 грн. Представник відповідача вважає, що посилатись на опосередкований документ немає правових підстав, бо цей документ стосується страхування життя, а не кредиту. Крім того строк дії договору вказує на те, що Договір № ВВ4-4352-Ф/17-DOМ припинив свою дію 25.04.2018 року. Це вказує про сплив позовної давності на стягнення коштів, отриманих за Договором № ВВ4-4352-Ф/17- DOМ. До позовної заяви додано Розписку про отримання платіжної картки [NUMBER] без номера та дати. Оцінити цей доказ неможливо, бо номер картки зазначений вибірковими цифрами (неповно). До позовної заяви також додано Виписку/Особовий рахунок з 15/05/2017 по 28/09/2021, в яких з поміж іншого містяться дві колонки дебет та кредит, в кінці цього документа зазначається: проводок 128, дебет 41466,71, кредит 41466,71, вхідний дебет 15.05.2017 - 0,00, вихідний дебет 20/09/21 - 0,00. Цей документ в своїй кінцевій частині свідчить про відсутність заборгованості. Дебет і кредит - стандартизовані методологічні прийоми бухгалтерського обліку. Існує два види рахунків: активні і пасивні. Пасивні - це залучені кошти; активні- розміщені кошти компанії, підприємства чи банку. Для активних рахунків: дебет- прихід, кредит- витрата коштів. Для пасивних: кредит - дохід, дебет - витрата. Тому, у сукупності всі надані позивачем докази неможливо встановити що позивачем додано документи, що засвідчують надання коштів за овердрафтом та наявність заборгованості. 22 лютого 2022 року до Іллінецького районного суду від представника позивача Михайлишеної Л.Л. надійшла відповідь на відзив в якому зазначено, що банк отримав відзив від відповідача з доводами якого не погоджується, оскільки вони необгрунтовані та не відповідають дійсним обставинам справи. У відзиві вказано, що паспорт споживчого кредиту, в якому передбачені істотні умови кредитного договору відноситься до Договору добровільного страхування життя, а саме розділ 4 цього Договору, тому посилатися на цей документ немає правових підстав, бо цей документ стосується страхування життя, а не кредиту. Однак, дана обставина не відповідає дійсності, оскільки паспорт споживчого кредиту є 4 розділом Заяви-Договору № ВВ4-43252-Ф/17-БОМ про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк». Як видно із Заяви-Договору, вона складається із частин (розділів), які мають нумерацію, а саме: розділ 1 - особисті дані клієнта; розділ 2 загальні положення; розділ 3 - заяви та підтвердження; розділ 4 - паспорт споживчого кредиту; розділ 5 - відмітки банку. Відповідно до ч. З ст. 213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Значення слів, понять та термінів, які відображені в усіх розділах Заяви-Договору, з 1 - то по 5-ий, стосуються правовідносин кредитування. Також, порівнявши зміст частин правочину Заяви-Договору, з розділу 1 по 3, із розділом 4 та 5, видно що вони стосуються наміру сторін щодо укладення договору кредиту та є складовими частинами одного правочину, оскільки в розділі 4 містяться істотні умови договору кредиту та інші важливі правові аспекти, що стосуються споживчого кредитування. Тому розділ 4 Паспорт споживчого кредиту не відноситься до Договору добровільного страхування життя. Також у відзиві зазначено, що оцінити розписку про отримання платіжної картки неможливо, оскільки номер картки зазначений вибірковими цифрами (неповно). Підпис клієнта на розписці підтверджує отримання платіжної карти. На кожній банківській карті нанесено числовий код. Унікальний набір із 16 цифр це ідентифікатор картки. В номері картки закодована інформація щодо рахунку, в тому числі платіжна система, назва банку, тип карти. Кількість цифр і їх розташування на карті відповідає світовим банківським стандартам, які були прийняті банківськими організаціями. За допомогою перших шести цифр номера картки визначається належність до платіжної системи та належність картки до банку, останні цифри це індитифікатор клієнта і контрольна цифра, тому для ідентифікації належності картки достатньо зазначених цифр. Крім того, клієнт у відзиві не заперечує отримання картки та користування кредитними коштами. Також у відзиві зазначено, що виписки свідчать про відсутність заборгованості, оскільки вкінці документа вказано вихідний дебет станом на 15.05.2017 - 0,00 та вхідний дебет 20.09.21 - 0,00. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Такої позиції притримується ВСУ, справа № 554/4300/16-ц. Банком надана: 1) виписка по рахунку 2203, на якому обліковується прострочена заборгованість по кредиту, за період з 15.05.2017 року по 28.09.2021 відповідно до якої станом на 28.09.2021 прострочена заборгованість по кредиту становить 13 237,20 грн., що відповідає даним розрахунку заборгованості. 2) виписка по рахунку 2208, на якому обліковується прострочена заборгованість по процентах, за період з 15.05.2017 року по 28.09.2021 відповідно до якої станом на 28.09.2021 прострочена заборгованість по процентах становить 7 958,59 грн., що відповідає даним розрахунку заборгованості. 3) виписка по рахунку 2620, на якому обліковуються усі поточні операції по поточному рахунку клієнта, за період з 15.05.2017 року по 28.09.2021 відповідно до якої станом на 28.09.2021 поточна заборгованість по кредиту становить 23 789,18 грн., що відповідає даним розрахунку заборгованості. Виписки, на які посилається відповідач, із нулями по дебету та кредиту, стосуються рахунків 2625 та 2627 номера, яких були змінені за ініціативою банку (в зв`язку із міною плану рахунків), а саме: 2625 змінено на 2620, а 2627 на 2208. Залишки з цих рахунків були перенесені на нові, про що вказано та видно із самих виписок, тому вони обнулилися. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь- яким контррозрахунком відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розгляд справи проводити у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали заяву в якій просять розгляд справи проводити у їх відсутність. Під час розгляду цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, в тому числі в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог та заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. Так, судом установлено, що 26 квітня 2017 року між ПАТ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було підписано Заяву - Договір № ВВ4-43252-Ф/17-DOM про приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ «Укргазбанк». Банк, діючи на підставі ст. 641 та 644 Цивільного кодексу України, взяв на себе зобов`язання перед фізичними особами, які її приймуть (акцептують), надавати банківські послуги в порядку та на умовах, передбачених Договором. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших. стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до Заяви - Договору № ВВ4-43252-Ф/17-DOM Банк встановив на картковому рахунку клієнта максимальний ліміт дозволеного овердрафту в сумі 300 000 (триста тисяч гривень 00 копійок), орієнтовна суму кредиту 10 000,00 грн, процентна ставка за користування дозволеним овердрафтом в межах ліміту встановлена на рівні 36,0% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість - 48,0% річних. Банк виконав свої зобов`язання в повному обсязі. Факт користування Відповідачем овердрафтом підтверджується Випискою по договору. Відповідно до п. 5.2.10, 5.2.11 Правил клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за дозволеним овердрафтом у тому числі мінімальних платежів та за нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом в розмірах та у строки, що визначені укладеним договором. Не пізніше останнього дня строку дії дозволеного овердрафту, визначеного у заяві-договору погасити усю існуючу станом на цей день заборгованості за дозволеним овердрафтом. Однак, взятті на себе зобов`язання Відповідач не виконував, в зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 44 984,97 грн. (а.с. 5-8). Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 статті 1054 та ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно розрахунку заборгованості станом на 28.09.2021 року сума заборгованості відповідача перед Банком за Договором становить: заборгованість по кредиту (прострочена) - 13 237,20 грн.; заборгованість по процентах (поточна) - 23 789,18 грн; заборгованість по процентах (прострочена) - 7 958,59 грн.; та разом становить 44 984,97 грн. (а.с. 5). Підстав для звільнення [PERSON] від виконання зобов`язань за кредитним договором від 26 квітня 2017 року судом не встановлено. Даючи правову оцінку дослідженим судом доказам, суддя доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки відповідач не в повному обсязі виконав прийняті на себе відповідно до договору зобов`язання, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України на відповідача слід покласти судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. Зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved