Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

24.03.2022 року до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що 16.01.2015 року відповідач [PERSON] звернувся до банку та підписав Заяву № PDV2-808507 від 16.01.2015 року про акцепт публічної пропозиції/угода. Відповідно до цієї угоди відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ "Райффайзен Банк Аваль" про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ "Райффайзен Банк Аваль", що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловив повну та безумовну згоду з її умовами. Крім того, 11.03.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма юридичними обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/850417, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 55456,97 грн. до 11.03.2026 року під фіксовану процентну ставку 49.9 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки визначені договором. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши 11.03.2020 року відповідачу кредитні кошти у розмірі 55 456,97 грн шляхом їх перерахування на поточний рахунок відповідача, що зазначений у п.1.1 кредитного договору № UA 043808050000000262093561342. Однак відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов договору погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 22.12.2021 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 72293,95 грн, як складається з заборгованості за кредитом у розмірі 53459,20 грн, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 2151,72 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 18834,75 грн, у тому числі прострочена заборгованість за відсотками 18030,81грн. А тому позивач просить стягнути з відповідача достроково заборгованість за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/850417 від 11.03.2020 року у сумі 72 293,95 грн, яка складається з :53 459,20 грн - заборгованість за кредитом; 18 834,75 грн заборгованість за відсотками, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. Ухвалою суду від 31.03.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі № 141/151/22 без виклику сторін за наявними у справі матеріалами 04.05.2022 року в приміщенні Оратівського районного суду Вінницької області з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про день та місце розгляду справи, шляхом скеровування кореспонденції за адресою реєстрації: [ADDRESS] . При цьому, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 2260000793140, позовну заяву з додатками вручено 08.04.2022 року, однак відповідач відзив до суду не подав, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Згідно ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними. До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи отримання сторонами ухвали суду, в якій встановлено час на вчинення процесуальних дій, з огляду на наявність доказів завчасного її отримання, та у зв`язку з неподанням відповідачем у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до положень ст.ст. 178, 279 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 16.01.2015 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Угоду № № PDV2-808507. Як вбачається зі змісту вказаної угоди, відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ "Райффайзен Банк Аваль" про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ "Райффайзен Банк Аваль", що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловив повну та безумовну згоду з її умовами. 11.03.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/850417, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 55456,97 грн., строк дії кредиту 72 місяці, процента ставка - фіксована 49.9 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки визначені договором. Як вбачається з додатку № 1 до Заяви-Договору про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/850417 від 11.03.2020 року сторонами було погодженно графік погашення кредиту з розрахунком загальної вартості Кредиту та реальної річної процентної ставки 11.01.2022 року на адресу позичальника [PERSON] було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/380805/82/850417 від 11.03.2020 року, станом на 22.12.2021 року [PERSON] має заборгованість станом у загальному розмірі 72 293,95 грн, що складається з : заборгованість за кредитом у розмірі 53459,20 грн, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 2151,72 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 18834,75 грн, у тому числі прострочена заборгованість за відсотками 18030,81 грн. Визначаючись щодо спірних правовідносин та встановлених обставин, суд керується наступним. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є загальнообов`язковим до виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 ЦПК України та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "Райффайзен Банк" не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, в позивача наявне право вимагати від відповідача повернення отриманих ним кредитних коштів та процентів за невиконання зобов`язання за кредитом. При цьому, відповідачем не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, а також доказів сплати суми боргу в розмірі 72293,95 грн. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved