Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

21 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 березня 2014 року між ними було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З кінця 2019 року сімейні стосунки між [PERSON] та [PERSON] погіршились, почали виникати сварки через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Фактично шлюбні відносини припинені з квітня 2019 року, з цього часу сторони спільне господарство також не ведуть. Спільне життя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного, відсутності спільних інтересів, а навіть почуття любові та поваги один до одного було втрачено. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам [PERSON] та [PERSON] , а також інтересам дитини. [PERSON] просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Ухвалою суду від 01 квітня 2022 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, 05 травня 2022 року звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 05 травня 2022 року звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, 15 березня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 46, видано свідоцтво серії [NUMBER] (а. с. 8). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 9). Згідно з\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з квітня 2019 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо один від одного, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд приймає до уваги клопотання відповідача про звільнення її від сплати судового збору відшкодування суми сплаченого судового збору на користь позивача та звертає увагу на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Так, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 гривень, що підтверджується долученою до позовною заяви копією відповідної квитанції. Судовий збір є єдиними судовими втратами при розгляді даної справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Водночас відповідачем не наведено жодних підстав для звільнення її сплати судового збору, а також останньою не повідомлено суд чи має вона пільги щодо сплати судового збору. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved