Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 1997 року, однак рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2020 року шлюб між ними розірвано. Також сторони є батьками двох дітей. За час шлюбу вони придбали майно, що є спільною сумісною власністю, зокрема, квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира придбана ними на підставі договору купівлі-продажу від 14 вересня 2006 року, який укладено між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] . На купівлю цієї квартири були залучені кредитні кошти, однак наразі кредит повністю погашений за спільні кошти сім`ї. Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу він не проживає у спірній квартирі. На його пропозицію здійснити поділ квартири на дві рівні частини в нотаріальному порядку відповідач відмовила, що зумовлює необхідність звернення суду з цим позовом. Виходячи з презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу, позивач просить в порядку поділу майна подружжя визнати за ним права власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 04 лютого 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 30 березня 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] адвокат Бурда Д. П. у судове засідання не з`явився, заявою від 27 квітня 2022 року просить розгляд справ здійснювати без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, 30 березня 2022 року від відповідача на адресу суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без її участі. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26 липня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а. с. 8). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2020 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 9-11). Предметом спору в цій справі є поділ майна, набутого сторонами у шлюбі, а саме: квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що право власності на спірну квартиру зареєстровано 26 вересня 2006 року за відповідачем [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підставою для державної реєстрації права власності став договір купівлі-продажу від 14 вересня 2006 року (а. с. 17). З копії вищевказаного договору купівлі-продажу встановлено, що відповідач від 14 вересня 2006 року придбала трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Договір зареєстровано в реєстрі за № 2956 та посвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю. Б. (а. с. 25-26). Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України). Виникнення режиму спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно презюмується, доки другий з подружжя не довів іншого. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення (частини 1, 2 статті 372 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Підсумовуючи наведене, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved