Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

17.03.2022 представник позивача, в інтересах позивача, звернувся до Івано-Франківського міського суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за № 24688 від 16.06.2021 щодо стягнення з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 15989 грн. 80 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.02.2022 позивач від бухгалтера по місцю роботи дізнався про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 15 989 грн. 80 коп. та отримав від останнього копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 03.02.2022. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки кредитний договір було укладено із ПАТ «ВіЕйБі Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова Фомпанія «Кредит-Капітал», про заміну кредиторів позивач не був повідомлений. Боржник має право не виконувати свого обов`язку перед новим кредитором до надання боржникові доказів переходу до нього прав первісного кредитора в повному обсязі. Разом з тим, позивач зазначає, що кредитний договір на якому було вчинено виконавчий напис не був нотаріально посвідчений, а заборгованість не може вважатися безспірною, оскільки приватний нотаріус взяв до уваги тільки розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені, який зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача (а.с.1-6). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 17.03.2022 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с.14). 17.03.2022 представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., №24688 від 16.06.2021 за виконавчим провадженням №68247498 (а.с.15). 17.03.2022 представником позивача подано заяву про залучення третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни та Відділу ДВС у м. Івано-Франківську ПЗМУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с.18). Ухвалою суду від 17.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, залучено до участі в справі третіх осіб (а.с.19). Ухвалою суду від 17.03.2022 заяву про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни від 16.06.2021, який зареєстрований в реєстрі за №24899, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», якому ПАТ «ВіЕйБі Банк» на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договором №6795 від 27.03.2018 відступлено право вимоги заборгованості за кредитним договором №2/07/43-05/б від 12.12.2007 укладено між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] (а.с.20-21). Представник позивача подав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представники відповідача та треті особи у судове засідання не з`явилися, причин своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною на підставі статті 87 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172 зареєстровано в реєстрі під №24688 виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №2/07/43-05б від 12.12.2007, укладеним з ПАТ "ВіЕйБі Банк", правонаступником всіх прав та обов`язків за договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №6795 від 27.03.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", далі іменоване - стягувач, заборгованості за кредитним договором №2/07/43-05/б від 12.12.2007 ( а.с. 6). Строк платежу за кредитним договором №2/07/43-05/б від 12.12.2007 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.03.2018 по 14.05.2021. Сума заборгованості становить 14 790,03 грн, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту -10717,68 грн., простроченою заборгованістю по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить - 4072,35 грн. Загальна заборгованість боржника становить 15 989,80 грн. (а.с.6). Відповідно до постанови старшого державного виконавця Відділу ДВС у м. Івано-Франківську ПЗМУ Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дзеси Богдана Романовича 03.02.2022 у виконавчому провадженні №68247498 звернуто стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] .у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 17757, 78 грн. (а.с.5). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, яка набрала законної сили з моменту проголошення, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 зробила наступний правовий висновок «…постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Приватний нотаріус неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23». Таким чином, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, зокрема, недотриманням під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На спростування викладеного стороною відповідача не надано суду докази того, що виконавчий напис від 16.06.2021 був вчинений на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, що є обов`язковим з 22.02.2017. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц, від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17. Відповідно до позиції Верховного Суду КЦС №758/14854/20 від 10.10.2021 неотримання боржником вимоги про усунення порушень від стягувача, означає неможливість подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.03.2022, якою зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 16.06.2021 який зареєстрований в реєстрі за №24688 - продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положення п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Таким чином суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Позивач у позові просив покласти на відповідача понесені ним судові витрати (а.с.1-3). Адвокат Карпак Віталій Михайлович здійснює свою діяльність по представництву [PERSON] на підставі ордеру серії АТ №1021795 від 01.03.2022 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №694 від 12.06.2009 (а.с.10,11) Відповідно до договору про надання правової допомоги від 22/2022 адвокат Капак Віталій Михайлович та [PERSON] уклали договір, згідно якого адвокат зобов`язується надати правову допомогу клієнту та представляти його права та законні інтереси, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар адвокату у розмір та в строк погоджені між ними. У Пункті 4.1 Договору передбачено, що за надання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату винагороду у розмірі 4000 грн.(а.с.8). Відповідно до квитанції №10/2022 від 16.02.2022 адвокатом Карпак В.М. прийнято від [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги №22/2022 від 16.02.2022 за підготовку та написання позовної заяви та представлення інтересів в суді 4000 грн. (а.с.9) Так, суд вважає за необхідне зауважити, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 (адміністративне провадження № К/9901/27657/20) зазначено, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, суд звернув увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена для визначення розміру витрат, в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником відповідача, а отже є визначеним. Зважаючи на вищевикладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4000 грн. витрат на надання правничої (правової) допомоги. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ст.ст 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку з вищевикладеним, з відповідача на користь позивача слід стягнути, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 992 грн. 40 коп., та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved