Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ужгородького міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 28 липня 2012 року вона перебуває у шлюбі із відповідачем. Як стверджує позивач, спільне життя із чоловіком не склалося, так як протягом останнього часу вони проживають окремо, немає взаєморозуміння, поваги, постійні конфліктні ситуації, які унеможливлюють подальше спільне життя як однієї сім`ї. У зв`язку з цим, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, і не надавати строк на примирення. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак від її представника - адвоката Сільваші В.М. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, також подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує протии задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено з матеріалів справи, 28 липня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , що видане 28 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 243. Шлюбні відносини між сторонами припинено, позивач [PERSON] бажає розірвати шлюб і не має наміру примирятися з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви. Відповідач також не заперечує протии розірвання шлюбу, про що свідчить його заява подана до суду 01.02.2022 року. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при поданні позову до суду в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved