Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що згідно судового наказу Пирятинського районного суду Полтавської області від 17.11.2020 по справі № 544/1362/20 з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.10.2020 і до досягнення дитиною повноліття. 20.07.2018 позивач уклав шлюб із [PERSON] . Від спільного шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] . [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Крім того, на утриманні позивача знаходиться його батько [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом третьої групи довічно. Тобто фактично на утриманні у позивача знаходиться 4 особи, а саме: малолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , батько інвалід [PERSON] та дружина [PERSON] , яка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дітьми. Разом з тим позивач був змушений припинити свою підприємницьку діяльність у зв`язку з тим, що на території України запроваджено карантинні обмеження через вірусну хворобу Соvid-19. Діяльністю позивача було надання послуг мобільного харчування та діяльність ресторанів. Через карантинні обмеження законодавством було заборонено проводити такого роду діяльність, у зв`язку з чим позивач змушений був припинити діяльність та зазнав значних збитків. Тому він вважає за доцільне стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На його думку з урахуванням всіх вище зазначених обставин, існуючого на час розгляду справи прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, реальною для його платоспроможності будуть аліменти в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу). У зв`язку зі зміною сімейного стану позивача та погіршення його матеріального стану, загальний розмір аліментів, який нараховується та стягується, він вважає, що є для нього непосильним, що ставить його в скрутне матеріальне становище, оскільки він не має стабільного доходу. Відповідачка 27.01.2022 подала відзив на позов, у якому просила відмовити у позові виходячи з таких підстав. Зазначає, що раніше позивач [PERSON] сплачував аліменти на утримання сина і разом з цим не заперечував проти цього, тобто до моменту народження другої дитини у його теперішній сім`ї він не був обмежений і мав змогу здійснювати сплату аліментів, на той час на його утриманні перебували троє членів його сім`ї, а саме непрацююча дружина, син та його батько, але з вимогами щодо зменшення сплати аліментів позивач не звертався, тобто вказана обставина дає підстави стверджувати, що матеріальний стан позивача не змінився і він може надавати таку допомогу. Крім цього, батько та мати позивача отримують пенсію у відповідному розмірі, тобто мають засоби для існування. Позивачем надана медична довідка з визначеним діагнозом щодо хвороби батька позивача. Проте у вказаній довідці не зазначено чи потребує батько позивача стороннього догляду та піклування з сторони інших осіб чи додаткового матеріального забезпеченні зокрема на придбання ліків, медичне обстеження та ін. Позивач у позові вказує, що на його утриманні перебувають четверо членів його сім`ї, проте відповідних підтверджуючих документів щодо утримання членів його сім`ї не надано. Тобто, у якому розмірі здійснюється утримання та саме на які цілі, належних та допустимих доказів щодо утримання інших членів сім`ї позивачем до суду не надано. Підставою припинення здійснення підприємницької діяльності є власне рішення позивача [PERSON] , а не вплив пандемії на здійснення підприємницької діяльності. Позивач у позові посилається на відсутність заробітку та неможливості працевлаштування. Документом, підтверджуючим трудову діяльність громадянина, є трудова книжка або витяг з відповідного Управління Пенсійного фонду України про відрахування та сплату єдиного соціального внеску. Вказаних документів позивачем до позову не додано. Крім того, позивач за спеціальністю є кухарем, на момент звернення до суду та розгляду вказаної цивільної справи, станом на січень 2022 року, у м. Бровари Київської області на сайтах про працевлаштування громадян знаходяться оголошення по працевлаштуванню за спеціальністю кухар (повар) та суміжних з нею професій, їх (вакантних посад) налічується понад 30 пропозицій. Вказані обставини дають підстави стверджувати, що позивач, пред`являючи позов до суду про зменшення розміру аліментів, просто має намір уникнути сплати аліментів на утримання сина. Позивачем не доведено, що він надає матеріальну допомогу своїм батькам, та що батьки у зв`язку із наявністю захворювання чи у зв`язку з низьким рівнем доходу потребують матеріальної допомоги. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Не надано доказів відносно того, що у зв`язку з таким низьким рівнем доходу він та його дружина звертались до органів управління і соціального захисту населення з метою отримання допомоги як малозабезпечена сім`я. Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник- адвокат Тараненко Я.Ю. надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимог підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи проводити без її участі з урахуванням доводів, викладених у відзиві на позов. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно судового наказу Пирятинського районного суду Полтавської області від 17.11.2020 по справі № 544/1362/20 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.10.2020 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі указаного судового наказу державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження (а.с.7, 25, 26). 20.07.2018 позивач уклав шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Від спільного шлюбу [INFO] у подружжя народився син [PERSON] (а.с.11). [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] (а.с.12). Разом з позивачем також проживає його батько [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом третьої групи довічно (а.с.9, 14,15). Факт проживання вищевказаних осіб з позивачем підтверджується витягом № 1.12.3- 15/15786 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та довідками № 1.12.3-15/15784 від 16.12.2021; № 1.12.3-15/15783 від 16.12.2021; № 1.12.3-15/15760 від 16.12.2021; № 1.12.3- 15/15761 від 16.12.2021; № 1.12.3-15/15762 від 16.12.2021; № 1.12.3-15/15758 від 16.12.2021 (а.с.16-21). Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] припинив свою підприємницьку діяльність в Україні. Дата запису про припинення підприємницької діяльності 31.08.2021 р. № запису 2003550060001026147, підстава: власне рішення (а.с.24). Із інформації, висвітленої на офіційному сайті статистики України, середньомісячна заробітна плата по м. Бровари Київської області в III кварталі 2021 року складала 15 013 грн (а.с.32). Тобто розмір аліментів на утримання сина позивача [PERSON] у ІІІ кварталі 2021 року складав 3 753, 25 грн. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу з [PERSON] він має на утриманні ще двоє малолітніх дітей, дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, на його утриманні перебуває хворий батько, він втратив роботу у зв`язку із запровадженням карантинних обмежень. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не входить до переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Тому суд не приймає до уваги доводи позивача про погіршення свого матеріального стану через втрату роботи, оскільки можливість працевлаштування за фахом по місцю проживання позивача спростовано доказами(оголошення по працевлаштуванню), що надані до відзиву на позов відповідачем. Не підтверджена в судовому засіданні і відповідно така обставина, як наявність на утриманні позивача непрацездатного батька, оскільки позивач зазначив про відсутність у нього будь-яких доходів, а його батько як пенсіонер, очевидно отримує доходи у вигляді пенсії. Разом з тим, при винесенні судового наказу та визначення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина позивача, судом не було враховано наявність у позивача на утриманні ще двох малолітніх дітей та дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тобто, за встановленими судом обставинами, на утримання трьох неповнолітніх дітей мають стягуватися аліменти у розмірі 1/2 частини доходу платника аліментів, що становить по 1/6 частині на кожну дитину, в зв`язку з чим суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , має бути змінений саме до 1/6 частини всіх видів заробітку, а не до 1/8, як просив позивач. Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходів), що буде відповідати вимогам ст. 182 СК України, матеріальному становищу сторін, інтересам сторін і дітей, та є необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дітей. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р.

Outcome: partial