Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

12.10.2021 [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом про визначення їй додаткового строку терміном 2 (два) місяці, для подання заяви до нотаріальної контори заяви про прийняття позивачем спадщини, що відкрилась внаслідок смерті її батька [PERSON] [INFO] , початок якого відраховувати від дня вступу рішення суду в законну силу. Обґрунтовуючи позов, позивач [PERSON] зазначила, що не встигла звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, так як знаходилася на лікуванні. Ухвалою від 15.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 20). Ухвалою від 19.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а. с. 28). Ухвалою від 23.12.2021 витребувано з Бориспільської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи відкритої щодо майна померлого [PERSON] (а.с. 33-34). Ухвалою від 21.01.2022 залучено співвідповідача [PERSON] (а. с. 67). У судове засідання сторони не з`явилися. Представником позивача подано заяву з проханням розглянути справи без його участі, позов підтримує повністю. Від представника позивача Бориспільської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача з проханням прийняти рішення за наявними матеріалами справи та у відповідності до норм діючого законодавства. Від відповідача [PERSON] заяв та клопотань до суду не надійшло. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 12). На випадок своєї смерті [PERSON] [INFO] нотаріально посвідчив заповіт, реєстровий №3-832, яким належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] , та яка йому належала на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.1994 року, реєстровий №6023 (а.с.13) заповів своїй дочці [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Також встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується долученими до позовної заяви копіями свідоцтва про народження Серії [NUMBER] та свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] (а.с.8,9). З матеріалів витребуваної судом спадкової справи, відкритої після смерті померлого [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Лазоренко Л.Є. (а.с.49-65) вбачається, що 24.03.2021 із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті померлого чоловіка [PERSON] звернулася [PERSON] , [INFO] (а.с.50). Також, з наданих позивачем досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , в період з 19 по 22 червня 2021 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в Інституті серця Міністерства охорони здоров`я України, де 19.06.2021 їй було проведено стентування ПМШГ ЛКА та була виписана для подальшого лікування під нагляд кардіолога за місцем проживання (а.с.16) . За змістом статей 1220, 1222, 1270 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - дня смерті спадкодавця. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України, визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Крім того непрацездатна вдова спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), що визначено ч. 1 ст. 1241 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такі ж висновки викладені, в тому числі у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 703/1560/17 (провадження № 61-7643св18), вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Проаналізувавши зібрані у справі належні, допустимі і достатні докази, суд дійшов висновку, що хвороба позивача та перенесена операція на серці наприкінці червня, безпосередньо вплинула її на стан та об`єктивно перешкоджала позивачу своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. А тому, з метою захисту спадкових прав позивача, в тому числі для виконання заповідальної волі спадкодавця, суд вважає необхідним позов задовольнити та визначити позивачу строк для подання заяви про прийняття спадщину. Вимоги про відшкодування понесених судових витрат позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved