Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Галицької міської ради та просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном три місяців. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина. Він є спадкоємцем за заповітом, однак, у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Причиною цього послужило те, що він не знав про наявність складеного на його ім`я заповіту. Коли йому стало відомо про дану обставину, він звернувся до нотаріуса. На теперішній час він, як спадкоємець майна померлої [PERSON] позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, тому змушений звернутися до суду за захистом свого невизнаного права. В судове засідання позивач та його представниця не з`явилися. Представниця позивача адвокатка Шевчук-Філімон Н.М. подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю. В судове засідання відповідач Галицька міська рада представника не скерувала. Представником О.Гречух подано заяву про розгляд справи у відсутності представника міськради та про визнання позову. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13). [PERSON] на випадок смерті залишила заповіт, посвідчений 23 лютого 2003 року виконавчим комітетом Блюдниківської сільської ради Галицького р-ну Івано-Франківської обл., яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON] (а.с. 14). Довідкою від 15 грудня 2021 року № 706, староста Блюдниківського старостинського округу [PERSON] стверджує, що заповіт від імені [PERSON] , яка померла [INFO] не змінювався та не скасовувався (а.с.16). Довідкою від 15 грудня 2021 року № 705, староста Блюдниківського старостинського округу І.Кузів стверджує, що [PERSON] , яка померла [INFO] до дня смерті фактично проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживала одна, (а.с.16). Нотаріусом Галицького нотаріального округу Івано-Франківської області відмовлено позивачу у прийняті заяви про прийняття спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку подачі до нотаріальної контори відповідної заяви. Позивачу не було відомо про наявність заповіту померлої [INFO] [PERSON] . Доказів протилежного судом не здобуто. 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1, 3 статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Відповідно до висновків Верховного Суду, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (постанови у справах № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, №591/1271/18 15 квітня 2021 року, № 489/1583/17 від 29 січня 2020 року). Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Встановлені судом обставини у справі, які підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, дають підстави дійти висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про складений на його користь заповіт, дізнався про нього вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, суд приймає до уваги при вирішенні спору правову позицію Верховного Суду викладену у постановах від 19 листопада 2019 року у справі № 317/3039/18-ц, від 02 вересня 2020 року у справі № 288/1856/18, від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, відповідно якої - вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід врахувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та дотримання принципу пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оскільки позивач вчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, йому слід визначити додатковий строк для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Outcome: approved