Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 18.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною за №29943 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» (код 41184403) заборгованості в розмірі 29900,00 грн за кредитним договором 1721636 від 12.06.2018. Також просить стягнути з ТОВ «АІА Фінанс Груп» на свою користь судові витрати в розмірі 908 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 18.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною був вчинений та зареєстрований в Реєстрі за № 29943 виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» заборгованості у сумі 29900,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 3000,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 26900,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича від 25.06.2021 на підставі виконавчого напису нотаріуса звернуто стягнення на доходи позивача. При цьому стверджує, що виконавчий напис нотаріусом вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, оскільки вимогу про сплату боргу вона не отримувала, а документи, передбачені чинним законодавством на обґрунтування стягнення боргу, зокрема, нотаріально посвідчений договір кредитування та документи на підтвердження безспірності заборгованості боржника, нотаріусу стягувачем не надавались. Крім того зазначає, що розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором зроблено відповідачем одноособово. Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Одночасно сторонам було роз`яснено, що за клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Також ухвалою суду від 22 грудня 2021 року задоволено клопотання позивача та витребувано у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни виконавчий напис №29943 і документи, на підставі яких його було вчинено; у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича матеріали виконавчого провадження ВП №65911079. Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Будь-яких клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до копії виконавчого напису від 18.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною був вчинений та зареєстрований в Реєстрі за № 29943 виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» заборгованості у сумі 29900,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 3000,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 26900,00 грн. Згідно з копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2021 №65911079, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком І.П., відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №29943. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні положення щодо умов та правил вчинення виконавчого напису містяться у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Водночас, відповідно до п.2.3. Глави 16 Розділу II Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (надалі - Перелік), що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, вчинення виконавчого напису нотаріусом є можливим лише за нотаріально посвідченими договорами та за умови подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Такі правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) та від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Станом на 20.04.2022 документи, витребувані у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни (виконавчий напис №29943 і документи, на підставі яких його було вчинено) та у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича (матеріали виконавчого провадження ВП №65911079) суду не надано. З огляду на вказану обставину, підстави вважати, що укладений між ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» та [PERSON] кредитний договір 1721636 від 12.06.2018, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, відсутні. Твердження позивача про відсутність нотаріального посвідчення вказаного договору, відповідачем не спростовані. Водночас, як зазначив Верховний Суд у постанові від 13 жовтня 2021 року, у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Порушення порядку повідомлення позивача про вимогу про усунення порушення є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (постанова ВС від 19 березня 2021 року у справі № 750/3781/20). Так, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів направлення боржнику - [PERSON] листа-вимоги про повернення боргу та отримання нею такого листа. В свою чергу, ТОВ «АІА Фінанс Груп» не спростувало доводи позивача про ненаправлення та неотримання [PERSON] вимоги про усунення порушень виконання зобов`язання, яка після направлення боржнику повинна була надаватись нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Водночас, з матеріалів справи також не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи на підтвердження видачі кредиту та нездійснення платежів на погашення кредиту (банківську виписку, квитанції, платіжні доручення тощо). Доказів дотримання положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів щодо вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди (кредитного договору) відповідачем не надано. Таким чином, підстави вважати, що на час вчинення спірного виконавчого напису товариством було подано приватному нотаріусу усі необхідні докази про безспірність заборгованості за спірним кредитним договором, та оригінал нотаріально посвідченого договору, а отже дотримано процедуру стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса, відсутні. Відповідачем доводи позивача про незаконність виконавчого напису нотаріуса з наведених вище підстав, під час розгляду справи не спростовані. Як вказала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відтак, інші аргументи та доводи сторін специфічними, доречними, важливими та суттєвими не являються і не здатні вплинути на рішення суду. Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10 лютого 2010 року, § 58). З урахуванням вище викладеного, суд доходить висновку, що виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved