Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

Позивачка \~ [PERSON] \~пред`явила до\~суду позов\~до відповідача\~ [PERSON] ,\~у якому\~просить стягнути\~із відповідача\~на її\~користь аліменти\~на неповнолітніх\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у твердій\~грошовій сумі\~у розмірі\~по 6000\~гривень на\~кожну дитину,\~щомісячно,\~до повноліття\~дітей.\~В обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог покликається\~на те,\~що 30\~серпня 2008\~року вступила\~у зареєстрований\~шлюб із\~відповідачем [PERSON] .\~У шлюбі\~народилося двоє\~синів \~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею та перебувають повністю на її утриманні. Відповідач проживає окремо та не надає жодних коштів на утримання дітей, хоча має таку можливість. Так, позивачка вказує, що відповідач є керівником регіонального представництва ТОВ «Бест Аутомотив Технолоджис» та отримує мінімальну заробітну плату. Проте, їй відомо, що неофіційний додатковий дохід відповідача складає 30\~000 - 40\~000 гривень за місяць. На думку позивачки про наявність додаткових доходів свідчать ті обставини, що відповідач орендує житло, вартістю 7-8 тисяч за місяць, володіє на праві власності автомобілем марки «Reng Rover», який придбаний ним у минулому році та здійснює будівництво житлового будинку на приватній земельній ділянці в с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області та має депозит в Райффайзен банк в сумі 500\~000 гривень. При цьому, позивачка вказує, що інших дітей чи непрацездатних осіб відповідач на утриманні немає. Так, зазначає, що самостійно забезпечувати неповнолітніх дітей усім необхідним вона немає можливості, оскільки її доходи складаються із заробітної плати, яку вона отримує, працюючи менеджером з адміністративної діяльності в ТОВ «Євробуд-СБ». За вказаних обставин просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що вказаний розмір аліментів необхідний для належного утримання дітей відповідного віку. Так, зазначила, що старший син [PERSON] навчається у шостому класі класичної гімназії, молодший син [PERSON] навчається у дошкільному навчальному закладі, відвідує додаткові оплачувані заняття із хореографії та англійської мови. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив стягувати із нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 2500 гривень на кожну дитину. При цьому, зазначив, що він у добровільному порядку надає дітям кошти на їх потреби, а після того, як почав жити окремо від позивачки залишив їй усе майно. Судом установлено: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 30 серпня 2008 року, про що складено актовий запис №1246 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 30 серпня 2008 року видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1007 від 11 травня 2010 року та [INFO] народився син [PERSON] , про що складено актовий запис №856 Тернопільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким 21 квітня 2016 року видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2022 року, ухваленим у цивільній справі №607/17676/21 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Неповнолітні діти сторін [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом із матір`ю -позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що стверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради 19 жовтня 2021 року за №12773006, Довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради 19 жовтня 2021 року за №13772998 та Актом, виданим 18 жовтня 2021 року Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Яреми 16» (а.с. 6-8). Як убачається із довідки №04/10/21, виданої 04 жовтня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Євробуд-СБ» [PERSON] працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Євробуд-СБ» з 15 травня 2020 року та займає посаду Менеджер (управитель) з адміністративної діяльності, її дохід за період із 01 квітня 2021 року по 30 вересня 2021 року склав 41440,60 гривень. На ухвалу суду про витребування доказів, Регіональним сервісним центром Головного сервісного центру МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області) Головного сервісного центру МВС надано відповідь за №31/19-196 від 19 січня 2022 року, у якій повідомлено, що станом на 19 січня 2022 року за [PERSON] зареєстровано транспортний засіб марки «LAND ROVER FREELEDER», 2011 року випуску, кузов [NUMBER] , зареєстрований 27 вересня 2018 року; транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, 2006 року випуску, кузов [NUMBER] зареєстрований 08 грудня 2010 року, 24 жовтня 2018 року перереєстровано на нового власника. Також, на ухвалу суду про витребування доказів АТ «Райффайзен Банк» надано інформацію, з якої убачається, що у відповідача [PERSON] за період із 01 січня 2020 року по 13 січня 2022 року наявні рахунки у АТ «Райффайзен Банк», зокрема, один депозитний рахунок, залишок коштів на якому станом на 21 січня 2022 року відсутній, а також чотири поточних рахунки, на одному із яких наявний залишок коштів у сумі 17,49 гривень, на іншому залишок коштів становить 1645,10 гривень, на двох інших поточних рахунках залишок коштів відсутній. Із Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків слідує, що відповідач [PERSON] отримує дохід у виді заробітної плати у ТОВ «БЕСТ АУТОМОТІВ ТЕХНОЛОДЖІС», загальна сума якого за період із першого кварталу 2021 року по четвертий квартал 2021 року становить 66709,06 гривень. Також, представником позивачки адвокатом Рукавцем О.В. долучено копії Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексні номери №5568115 від 02 липня 2013 року та №50257296 від 18 грудня 2015 року, з яких убачається що за відповідачем зареєстровано на праві власності, на підставі договору дарування, гараж № [NUMBER] у гаражному кооперативі «Кенотрон» у м. Тернополі, а також зареєстровано на праві власності, на підставі договору дарування, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2 га, що знаходиться у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області. Згідно викладених у позові обставин, сторони не можуть досягнути згоди з приводу матеріального утримання їх неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 Сімейного кодексу України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Згідно із частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд критично сприймає доводи позивачки про наявність у відповідача неофіційного доходу у розмірі 30\~000 40 000 гривень щомісячно, оскільки позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження зазначених обставин. Також, при визначені розміру аліментів суд не приймає до уваги твердження позивачки про те, що перебування у відповідача на праві власності гаража та земельної ділянки, свідчить про наявність у відповідача значних доходів, оскільки право власності на зазначені об`єкти зареєстровано на підставі договору дарування. Так, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 2618 гривень. Сімейним кодексом передбачено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Проте, у кожному конкретному випадку суд визначає розмір аліментів, виходячи із віку та потреб дітей сторін, а також фізичних та матеріальних можливостей батьків щодо утримання своїх дітей. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, враховуючи необхідність забезпечення прав неповнолітніх дітей сторін на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також, беручи до уваги те, що відповідач є молодою особою працездатного віку, працевлаштований, отримує достатній та стабільний дохід, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до часткового задоволення, а тому із відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 01 грудня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд наголошує на тому, що обов`язок щодо утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного та

Outcome: partial