Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

Представник Органу опіки та піклування м.Івано-Франківська, який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.12.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. На обґрунтування позовних вимог представник Органу опіки та піклування м.Івано-Франківська посилається на ті обставини, що із листа Івано-Франківського професійного-будівельного ліцею від 18.10.2021 р. №03-10-123 Службі у справах дітей стало відомо про те, що в учениці даного навчального закладу [PERSON] , [INFO] , померла матір [PERSON] . Відомостей про батька та його місцезнаходження у ліцеї не було. [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] , разом із співмешканцем матері. [PERSON] перебувала на обліку Служби у справах дітей з 31.12.2014 р. до 14.07.2018 р. як дитина, яка потрапила в складні життєві обставини внаслідок ухилення її батьків від виконання батьківських обов`язків. Місце проживання дитини зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . За результатами проведеної роботи працівниками Служби встановлено, що мати дівчинки - [PERSON] померла [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . У своїх письмових поясненнях неповнолітня [PERSON] повідомила, що зі своїм батьком [PERSON] не спілкується вже впродовж тривалого періоду. Проживати з ним не має бажання та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неї. У розмові з рідною сестрою дівчинки [PERSON] , стало відомо те, що їх батько дійсно вже дуже давно не цікавився ними, фінансово не допомагав, участі у їх вихованні не брав. Повідомила, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , систематично зловживає алкогольними напоями. 29.10.2021 року працівник Служби у справах дітей спільно з фахівцем із соціальної роботи Івано-Франківського міського центру для сім`ї, дітей та молоді відвідали [PERSON] за місцем його проживання. Під час обстеження батько дівчинки знаходився в помешканні. Умови проживання в кімнаті незадовільні. Житло не пристосоване для проживання дитини. [PERSON] у письмових поясненнях повідомив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, так як участь у вихованні та утриманні [PERSON] не брав і не має наміру брати. Згідно оцінки потреб Івано-Франківського міського центру для сім`ї, дітей молоді від 01.11.2021 року, складні життєві обставини в сім`ї [PERSON] наявні і полягають у незадовільних умовах проживання, непридатних для проживання дитини. Батько не працює, не має інших доходів. [PERSON] пересувається на милицях. Випадок кваліфіковано як складний. Стан задоволення потреб дитини незадовільний. Батько нездатний забезпечувати потреби дитини. Вплив факторів сім`ї та середовища негативний. 04.11.2021 року [PERSON] взято на облік Служби у справах дітей як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах. 10.11.2021 року питання розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. За результатами розгляду прийнято рішення рекомендувати виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . Дані рекомендації затверджені рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 25.11.2021 року № 1598. Тому просили позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] та стягувати з нього на користь Органу опіки та піклування м.Івано-Франківська в особі виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), або, за умови, якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника в Івано-Франківську, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання 27.04.2022 р. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від представника Органу опіки та піклування Дзуль І.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.96-97). Відповідач [PERSON] в судове засідання 27.04.2022 р. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від нього до суду надійшла заява за змістом якої, він позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити без його участі (а.с.103-107). [PERSON] в судове засідання 27.04.2022 р. не з`явилася, від неї до суду надійшла заява у якій позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Крім\~ того зазначає, що відповідач [PERSON] , який є її батьком, не займається її вихованням та утриманням, не виконує батьківських обов`язків (а.с.108-110). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а тому у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи суд може відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). [PERSON] , [INFO] , померла - [INFO] (а.с.13). Згідно наказу №276 від 04.11.2021 р. [PERSON] , [INFO] , взята на облік у Службу у справах дітей, у зв`язку із ухиленням батька від виконання своїх обов`язків (а.с.20). Згідно висновку на підставі акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] умови проживання незадовільні, батько написав пояснення, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав (а.с.21). Згідно письмових пояснень [PERSON] , після смерті матері вона проживає у хлопця [PERSON] , з вітчимом спілкується. Із батьком [PERSON] стосунки не підтримує (а.с.22). Згідно письмових пояснень сестри [PERSON] [PERSON] вона заначає, що проживає із своєю родиною окремо від сестри,\~ можливості прийняти її на проживання не має, оскільки житло винаймає.\~ Із батьком [PERSON] стосунки не підтримує давно, їй відомо що батько зловживає алкоголем, участі у їх вихованні не брав протягом десяти років, аліменти не платив (а.с.23). Згідно письмових пояснень відповідача [PERSON] , він повідомляє, що вихованням та утриманням дочки [PERSON] не займався, не спілкувався з нею довгий час, аліментів не сплачував. Щодо позбавлення його батьківських прав не заперечує, оскільки не має наміру брати участь у вихованні дочки (а.с.24). Згідно витягу з рішення та висновку Органу опіки та піклування від 25.11.2021 р. № 1598, орган опіки вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] (а.с.33-35). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд бере до уваги, що відповідач надіслав до суду заяву, якою не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки. Отже, дослідивши зазначені вище докази у їх сукупності, враховуючи що відповідач позов визнав у повному обсязі, відсутність доказів, які б свідчили про вжиття відповідачем будь-яких дій (заходів) щодо зміни ситуації, яка склалася, що, в свою чергу, давало б суду підстави вважати, що відповідач бажає виправити свою поведінку в інтересах дочки, суд дійшов до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими правами, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, а тому його слід позбавити батьківських прав, що буде відповідати інтересам дитини. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно частини 3 статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи потреби дитини, те, що відповідач є особою працездатного віку, на його утриманні немає інших осіб, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на утримання дочки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Представник\~ Органу опіки та піклування м.Івано-Франківська 23.12.2021 р. звернулася в суд з позовом, а тому аліменти із відповідача слід стягувати саме із 23.12.2021 р. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати по оплаті судового збору. Орган опіки та піклування звільнений від сплати судового збору згідно пункту 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», а відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. З урахуванням того, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, вважаю за необхідне з відповідача слід стягнути в корить держави 50 відсотків судового збору, що з урахуванням двох позовних вимог становить 908 грн.

Outcome: approved