Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] , зареєстрованого 21.06.2020 року Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (актовий запис №411) посилаючись на те, що життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з червня 2021 року через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, вона просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Їхня спільна неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею, після розірвання шлюбу буде продовжувати проживати з нею, а відповідач обіцяв приймати участь у його вихованні та утриманні. Після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Судові витрати, сплачені при подачі позовної заяви до суду, просила не стягувати з відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, судові витрати, сплачені при подачі позовної заяви до суду, просила з відповідача не стягувати, наполягала на необхідності визначення місця проживання дитини з нею, у зв`язку із тривалим спільним не проживанням просила строк на примирення не надавати. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, вказував на недоцільності надання строку на примирення. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 21.06.2020 рокуОлександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 21.06.2020 року сторони уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №411 (а.с.4). Згідно зі свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого 12.11.2020 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Судом також встановлено, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку сторони вважають неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і інші документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved