Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовом до ТОВ «УКР Кредит Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О., у якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., вчинений 11.01.2022, зареєстрований в реєстрі за №715, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «УКР Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором у розмірі 20 690 грн., таким, що не підлягає виконанню; стягнути з ТОВ «УКР Кредит Фінанс» на користь [PERSON] судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 11.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис №715 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «УКР Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором у розмірі 20 690 грн. На підставі вказаного виконавчого напису, 10.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О. відкрито виконавче провадження №68579503. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, та він не підлягає виконанню, оскільки він не отримував кредит від ТОВ «УКР Кредит Фінанс» та вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Ухвалою судді від 14.02.2022 позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). Вирішено провести перше судове засідання у цій справі 28.03.2022, яке було відкладено на 12.05.2022 у зв`язку із ненадходженням до суду рекомендованого повідомлення про отримання поштової кореспонденції. Заяв по суті справи не надходило, відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, треті особи свої правом на подання письмових пояснень щодо позову також не скористались. 22.02.2022 [PERSON] звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, після подання позовної заяви, яка за наслідками автоматизованого розподілу справи між суддями передана в провадження судді Шалагінової А.А. Ухвалою судді Шалагінової А.В. від 25.02.2022, у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовлено. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис за реєстровим № 715 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором у сумі 20 690, 00 грн.. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна М.О. від 10.02.2022 відкрито виконавче провадження ВП №68579503 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. № 715 від 11.01.2022, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР Кредит Фінанс» заборгованості в сумі 20\~690 грн. У своїй позовній заяві позивач [PERSON] просить визнати вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що позивач не отримував кредит від ТОВ «УКР Кредит Фінанс» , а також на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо). За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№1172\~від 29\~червня 1999\~року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~№ 662 (надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». Також Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 судом застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п. 1 та п. 2 постанови № 662 оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Виконавчий напис, як зазначено у ньому, вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., 11.01.2022, на підставі кредитного договору, укладеного між [PERSON] та ТОВ «УКР Кредит Фінанс». Вказані обставини свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Тобто, станом на 11.01.2022 (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між [PERSON] та ТОВ «УКР Кредит Фінанс». Доказів того, що вказаний кредитний договір був посвідчений нотаріально ані відповідачем, ані приватним нотаріусом суду не надано. Крім того, у позові позивач зазначає, що він із відповідачем не укладав кредитних договорів, сума заборгованості зазначена приватним нотаріусом у виконавчому написі, як така, що підлягає стягненню, не є безспірною, оскільки позивач вважає її необґрунтованою, та позивач не отримував претензії від ТОВ «УКР Кредит Фінанс» із вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку із чим не мала 30-денного терміну для усунення порушень за кредитним договором, та їй було не відомо про намір відповідача звернутись до приватного нотаріусу для вчинення ним виконавчого напису. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказані доводи позивача, відповідачем не спростовані. Відповідач ТОВ «УКР «Кредит Фінанс» відзиву на позовну заяву, з наданням належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача не надало. З врахуванням такої пасивної процесуальної поведінки відповідача з питання правової позиції даного позову, не бажання користуватися своїми правами, передбаченими ЦПК України з метою доведення правомірності оскаржуваного виконавчого напису, а саме ненадання відзиву на позов, суд доходить до висновку, що доводи позивача та надані позивачем докази є належними і допустимими, також достовірними і достатніми для зодоволення його позовних вимог. Суд позбавлений можливості перевірити, на підставі яких документів приватний нотаріус вчинив виконавчий напис, та, чи відповідають вони переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, та взагалі не відомо чи дійсно між сторонами справи виникли кредитні правовідносини, і що у [PERSON] на час вчинення виконавчого напису була наявна заборгованість перед ТОВ «УКР Кредит Фінанс» та її розмір, оскільки відповідачем такі документи не надані. За таких обставин, суд доходить до висновку, що доводи позивача відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані, а відтак позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню. За таких обставин, суд доходить до висновку, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису ним не було перевірено чи мав боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, чи існувала така заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису, який вчинений 11.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., зареєстрований в реєстрі за № 715, таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити. На підставі ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що судом задоволені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути ТОВ «УКР Кредит Фінанс» на користь позивача його витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved