Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просив винести рішення, яким стягувати із [PERSON] на його користь аліменти у зв`язку із повноліттям та продовженням навчання в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше як досягнення 23 років. Вказав, що відповідач по справі є його батьком. Його мати [PERSON] та батько [PERSON] , перебували у шлюбі. Після розірвання шлюбу батьків, він залишився проживати з матір`ю та знаходитись на її утриманні. В даний час він досяг повноліття та навчається на першому курсі денної форми навчання факультету агрономії Уманського національного університету садівництва IV рівня акредитації. Самостійних заробітків немає, оскільки навчається на денній формі навчання, матір теж не може в повній мірі надати матеріальної підтримки, тому потребує матеріальної допомоги. Основі витрати йдуть на харчування, проживання та проїзду до місця навчання. Відповідач належної матеріальної допомоги на його утримання не надає, так як він в даний час досяг повноліття. Згідно ст. 199 СК України відповідач зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, який навчається, до досягнення ним 23 років. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 08 квітня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач подав до суду заяву, в якій змінив свої позовні вимоги, просив стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно, просив задовольнити зміненні позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив стягувати з нього аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно. Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Повнолітній [PERSON] є студентом першому курсі денної форми навчання факультету агрономії Уманського національного університету садівництва IV рівня акредитації, що підтверджується довідкою з навчального закладу від 01.02.2021 № 22-06/198. В зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки фактично перебуває на утриманні матері, яка не спроможна самостійно та повноцінно утримувати сина, батько після досягнення сином повноліття матеріальну допомогу надає нерегулярно. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст. ст. 182, 200 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та відповідача, вважає, що відповідач в змозі надавати аліменти на утримання повнолітнього сина до закінчення навчання, але не довше ніж досягнення дитиною 23 років в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, а тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: partial