Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за навчання, 3 % річних та інфляційної складової від суми заборгованості посилаючись на наступне. Національна академія внутрішніх справ (далі - НАВС) є державним вищим навчальним закладом, основним завданням якого є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України "Про вищу освіту". Наказом ректора НАВС від 10.08.2015 року за №102о/с [PERSON] зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання. Між НАВС, комплектуючим органом ГУ МВС України в Кіровоградській області та відповідачем укладено Договір № Сп 15-109 про підготовку фахівця у НАВС (далі - Договір). Відповідно до Договору, відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу в органах внутрішніх справ (далі - ОВС), а у разі відмови - відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Відповідно до п. 2.1.3. Договору яким передбачено, що виконавець зобов`язаний забезпечити Особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України, відповідач під час навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Після закінчення навчання, відповідно до наказу НАВС від 09.07.2019 року №749 відповідачу видано диплом за напрямком підготовки "Правознавство" та направлено до місця проходження служби. Відповідно до ч.6 ст.18 ЗУ "Про міліцію" (який діяв під час навчання відповідача), особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Наказом ГУ НП України в Кіровоградській області від 02.08.2019 року № 286 о/с Відповідача звільнено зі служби в поліції за власним бажанням до відпрацювання трирічного терміну після закінчення навчання. Відповідно до п.2.3.6. Договору відповідач зобов`язався, у випадку звільнення з ОВС до відпрацювання трирічного терміну після випуску з НАВС, відшкодувати у повному обсязі витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Пунктом 3.1. Договору передбачено, що підставою відшкодування витрат є звільнення з ОВС за власним бажанням протягом трьох років після закінчення навчання. Також, відповідно до п. 3.2. Договору, підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом трьох років після закінчення навчання. Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат пов`язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п.4.2. Договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Також, обов`язок відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення було закріплено у Типовому договорі затвердженому Наказом МВС України від 14.05.2007 року № 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України", чинному на момент вступу та навчання відповідача. Обов`язок укладення договору про здобуття освіти у ВНЗ які здійснюють підготовку поліцейських передбачено наказом МВС від 01.03.2017 року № 173 Про затвердження Типової форми Контракту про здобуття освіти у ВНЗ із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, відповідно до якого, особа, яка укладає Контракт про здобуття освіти з ВНЗ які здійснюють підготовку поліцейських, зобов`язується у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням у ВНЗ, відповідно до п. 4 ст. 74 ЗУ "Про Національну поліцію". На сьогодні, обов`язок відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у разі дострокового звільнення передбачено ч. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" відповідно до якого, особи, які навчаються за державним замовленням у ВНЗ, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч. 1 ст. 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч.1 ст. 77 цього Закону, відшкодовують МВС України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному КМУ. На момент навчання відповідача діяв Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затверджений Постановою КМУ від 01.03.2007 №313. Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. На момент випуску та звільнення відповідача вступив в силу Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затверджений Постановою КМУ від 12.04.2017 № 261 (далі - Порядок відшкодування). Відповідно до п.3 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Розрахунок витрат на утримання осіб у ВНЗ здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ у відповідному навчальному році. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її навчання. Розрахунок витрат пов`язаних з утриманням відповідача в НАВС з 17.08.2015 року по 09.07.2019 року (1422 доби) становить - 55 861 грн. 88 коп., а саме : сума грошового забезпечення становить 14 492 грн. 83 коп.; вартість витрат на харчування становить 9570 грн. 36 коп.; вартість витрат на медичне забезпечення становить 71 грн. 79 коп.; вартість речового майна, отриманого під час навчання, становить 8885 грн. 45 коп.; вартість комунальних послуг та спожитих енергоносіїв, розрахована за період навчання без врахування періодів перебування у відпустках, становить 22 841 грн. 45 коп. Пунктами 5 і 6 Порядку відшкодування передбачено, що після видання наказу про звільнення, особі надається 30-денний строк для відшкодування витрат у добровільному порядку. Особа має право на розстрочення платежу до одного року, з укладенням з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договору з зазначенням строків та розмірів платежів. Відповідача з сумою витрат ознайомлено та поінформовано про необхідність її відшкодування. Станом на сьогодні до НАВС від відповідача не надходило ні грошових коштів для погашення заборгованості, ні звернень щодо добровільної сплати або розстрочення суми заборгованості. Перебіг строку прострочення відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі почався з моменту спливу 30-денного терміну після звільнення зі служби. Так як відповідач не виконує своїх зобов`язань за Договором, ЦК України зобов`язує його відшкодувати НАВС витрати пов`язані з утриманням у навчальному закладі, а також 3 % річних та інфляційну складову від суми заборгованості. Враховуючи заборгованість відповідача та розрахунок 3 % річних від суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції за невиконання грошового зобов`язання за період з 03.08.2019 року до 08.10.2021 року відповідач зобов`язаний сплатити на користь НАВС 66 597 грн. 62 коп. з яких: 55 861 грн. 88 коп. заборгованість пов`язана з утриманням у навчальному закладі; 7076 грн. 40 коп. інфляційне збільшення боргу; 3659 грн. 34 коп. 3 % річних від несплаченої заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялися належним чином, до суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити повністю та стягнути судові витрати, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи належним чином була повідомлена, про причини неявки суду не повідомив. За таких підстав, суд виносить рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку з наступного. Згідно Договіру № Сп 15-109 від 19.08.2015 року слідує, що між НАВС, комплектуючим органом ГУ МВС України в Кіровоградській області та відповідачем укладено договір про підготовку фахівця у НАВС. Відповідно до якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу в органах внутрішніх справ, а у разі відмови - відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у навчальному закладі (а.с.16). Згідно витягу з наказом ректора НАВС від 10.08.2015 року за №102о/с слідує, що [PERSON] зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання за державним замовленням у 2015 році (а.с.18). Згідно витягу з наказом ректора НАВС від 09.07.2019 року за №749 слідує, що [PERSON] присуджено ступінь вищої освіти бакалавра за напрямком підготовки «Правознавство» та видано диплом з відзнакою (а.с.19). Згідно витягу з наказу т.в.о. начальника ГУНП в Кіровоградській області від 02.08.2019 року за №286о/с слідує, що [PERSON] звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) (а.с.20). Згідно довідки про вартість витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ від 09.07.2019 року слідує, що сума витрат, пов`язаних з утриманням у НАВС становить 55861,88 грн., з сумою витрат [PERSON] повідомлена про що свідчить її підпис (а.с.21) Відповідно до ч. 1 ст.12, ч. 1 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 5 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію», у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до п.1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 261 від 12.04.2017, цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі-контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі-поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. За змістом пунктів 2-4, 8 зазначеного Порядку, витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і, як наслідок, такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved