Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

14 лютого 2022 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідача борг за кредитом у розмірі 14867,12 грн., також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно укладеного договору № б/н від 29 листопада 2013 року, АТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків. Щодо зміни кредитного ліміту, то банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умовами та Правилами договору, де зазначено, що банк має право за власної ініціативи змінювати кредитний ліміт. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору. В зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, станом на 07.11.2021 року, перед АТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість в загальній сумі - 20215 грн. 85 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредита\~14867,12 коп., в.т.ч. заборгованості за простроченим тілом кредита\~14867,12 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно \~ст.625 ЦК України 5348,73 грн.. Згідно заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 14867,12 грн. і складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14867,12 грн.. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати\~2481,00 грн. судового збору. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09:00 год. 29 березня 2022 року, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У зв`язку з неявкою відповідача 29 березня 2022 року, розгляд справи відкладено на 21 квітня 2022 року. 21 квітня 2022 року, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, розгляд справи відкладено на 05 травня 2022 року. У судове засідання позивач не з`явився, однак, в позовній заяві представник позивача зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. У судові засідання призначені судом на 29 березня 2022 року, 21 квітня 2022 року та 05 травня 2022 року відповідач присутній не був, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем реєстрації відповідача та шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.ч. 11, 12\~ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунаційну систему. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У відповідності до вимог\~ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву, клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 29 листопада 2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н згідно умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, який в подальшому збільшився до 5000,00 грн. /а.с.18, 20/ Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами" становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг /а.с.21-58/. Таким чином, судом вважається доведеним факт укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. В зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, станом на 07.11.2021 року, перед АТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість в загальній сумі - 20215 грн. 85 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредита\~14867,12 коп., в.т.ч. заборгованості за простроченим тілом кредита\~14867,12 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно \~ст.625 ЦК України 5348,73 грн.. В позовній заяві, представником позивача зазначено, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми боргу, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, тому кредитодавець вважає, що заборгованість до стягнення становить 14867,12 грн., яка становить заборгованість за кредитом. Згідно ч.1ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша кредитна установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.526 ЦК Українизобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), і вимог законодавства. Крім того, згідно із ч.1ст.1049ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач, з огляду на положення ч.1ст.612 ЦК України, станом на 07.11.2021 року порушив умови договору від 29.11.2013 року, належним чином не виконавши взяті на себе зобов`язання, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи і правильність нарахування якого сторонами не оспорюється /а.с.7-13/. Протягом розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] , з огляду на вимоги ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вище викладене, та з урахуванням того, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд, приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 14867,12 грн. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України. Так, згідно платіжного доручення №BOJ67B3МО5 від 27 січня 2022 року (а.с.1) позивачем було сплачено 2481 грн. 00 коп. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок) судового збору, який підлягає стягненню з відповідача /а.с.1/.

Outcome: approved