Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних стосунках. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Фактично з грудня 2021 року з відповідачем припинили спільне проживання, коштів на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі позову та досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання позивачки в розмірі 2000 гривень щомісячно. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до його початку подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнав частково. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім`єю. Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Кам`янець-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис № 923 від 25 листопада 2021 року. Син проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України аліменти на одну дитину стягуються в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, задовольняючи позов вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 лютого 2022 року до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що рішенням Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 06 лютого 2019 року з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, часткове визнання позову відповідачем, що відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей стягуються в розмірі однієї третини, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. Також суд враховує, що стягнення аліментів за рішенням Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 06 лютого 2019 року в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача , та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі 2000 гривень могло б призвести до того, що з заробітної плати відповідача могло стягуватись більше ніж 50 % заробітку відповідача, що є порушенням ч. 2 ст. 70 закону України «Про виконавче провадження». У відповідності зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, за приписами ст. 182 СК України судом враховано, що мати дитини здійснює догляд за нею, але можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. На підставі досліджених доказів та, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї та утримувати її, а також утримувати матір його дитини в період вагітності та період догляду нею за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, однак матеріальної допомоги на утримання матері дитини не надає, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, починаючи з 07 лютого 2022 року до 28 жовтня 2024 року. При задоволенні позову, суд враховує матеріальне становище позивачки, відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивачку відповідно до п. 3 ч. 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнено від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 гривень 40 коп., що відповідає 0,4 від розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на 01 січня 2022 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved