Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кривоозерської державної нотаріальної контори Миколаївської області,про скасування обтяження на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивує тим, що при оформленні спадкових справ за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Шинкарук Н.І. їй роз`яснено, що згідно інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта речових прав, існує заборона на вищевказане нерухоме майно, зареєстрована Кривоозерською державною нотаріальною конторою 23 червня 2006 року за №3373015, на підставі повідомлення б/н Кривоозерського міжколгоспного комбінату від 14 червня 1977 року, власником вказаний [PERSON] .. Посилаючись на те, що обтяження на житловий будинок у виді заборони накладено помилково, тому просила про задоволення позовних вимог. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач в судове засіданні не з`явилася, надала письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила його задовольнити. Представник Кривоозерської державної нотаріальної контори надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, рішення ухвалити відповідно до чинного законодавства. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Судом встановлено, що 08 серпня 2007 року нотаріусом Кривоозерського районного нотаріального округу Миколаївської області Мовчан С.В. було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , який укладено між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] (а.с.10). Заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Кривоозерського районного нотаріального округу Миколаївської області Шинкарук Н.І.., 11 березня 2020 року, зареєстрованим в реєстрі за №205, [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла [PERSON] , що підтверджується даними вказаного заповіту(а.с.13). Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , право її приватної власності підтверджується даними Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер: 19770326, виданого Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації 15 серпня 2007 року(а.с.12). Спадкоємцем за законом першої черги на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] , проте оформити спадщину не можливо, оскільки після звернення до приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Шинкарук Н.І. було встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта речових прав існує заборона(архівний запис), реєстраційний номер обтяження - 3373015, на підставі повідомлення б/н Кривоозерського міжколгоспного комбінату від 14 червня 1977 року, об`єктом обтяження є - будинок [ADDRESS] , власником значиться [PERSON] (а.с.7,9). Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, така юридична особа як Кривоозерський міжколгоспний комбінат на даний час не існує (а.с.18). За положеннями ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Нормативні положення ст.391 ЦК України регламентують, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" від 27 серпня 1976 року №6 в редакції від 30 червня 1978 року №5, правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові №6-26цс13 від 15 травня 2013 року зазначено, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, встановленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до положень ст.609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Виходячи із встановлених судом фактичних обставин, а саме, що на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , зареєстровано обтяження №3373015 у виді заборони на будинок, внесене 14 червня 1977 рокуна підставі повідомлення б/н Кривоозерського міжколгоспного комбінату, власником значиться [PERSON] , що не відповідає дійсності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню на підставі ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України. На підставі ст.ст.321, 391 ЦК України,

Outcome: approved