Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 24.12.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків, яким просить стягнути моральну шкоду у розмірі 360 000 грн., у зв`язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності. Вказує, що вона пропрацювала з 25.11.1993 по 04.12.2019 на різних посадах на підприємстві відповідача ПрАТ «ПівнГЗК», а саме: машиністом конвеєру, оператором пульту керування на виробничій дільниці дрібнення руди, які характеризуються перевищенням граничного допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища. 04.12.2019 звільнилася, у зв`язку з виходом на пенсію. 07.09.2021 їй було встановлено професійні захворювання: радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: остеоартрозу у поєднанні з пері артрозом колінних суглобів (ПФ третього ступеня), ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня. Крім того, по факту професійного захворювання було проведено розслідування комісією, створеною на підприємстві, про що був складений акт розслідування професійного захворювання від 20.10.2021, в якому вказано, що позивач, працюючи на підприємстві відповідача машиністом конвеєра ДФ №2 з 12.03.2016 по 04.12.2019 та машиністом конвеєра ДФ№1 з 25.11.1993 по 15.12.2006, здійснювала нагляд за роботою конвеєрів, рівномірністю розподілення руди в бункерах та контроль їх заповнення, прибирання з конвеєрної стрічки сторонніх предметів, перевірку стану перевантажувальних вузлів, ущільнень, роликоопор, регулювання ходу стрічки, визначення несправності конвеєра, усунення їх в покладеному обсязі, прибирання просипаної руди по довжині конвеєрів, живильників, бункерів, перевантажувальних вузлів. При цьому, внаслідок недосконалості технології збагачення руди та робочого місця підпадала під вплив підвищених параметрів важкості праці та пилу фібро генної дії (з вмістом вільного кремнію діоксину від 10 до 70%). Згідно медичного висновку від 30.09.2021 за №1769 термін її роботи в шкідливих виробничих факторах трудового процесу складає з 27.02.2001-15.12.2006 (5 років 9 місяців) та з 12.03.2016 по 04.12.2019 (3 роки 8 місяців). Довідкою МСЕК\~від 14.12.2021,\~їй первинно\~встановлено 65\~%\~втрати професійної\~працездатності безстроково\~та 3\~групу інвалідності,\~за висновком\~МСЕК вона\~потребує забезпечення\~лікарськими засобами,\~виробами медичного\~призначення,\~санаторно-курортне\~лікування.\~У зв`язку\~з захворюванням\~у неї\~було порушено\~та порушуються\~нормальні життєві\~зв`язки,\~вона позбавлена\~можливості реалізовувати\~свої звички\~та бажання,\~постійно виникають\~складнощі,\~у зв`язку\~з загальною\~слабкістю,\~втомою,\~болями.\~Також зазначає,\~що не\~може повернутися\~до повноцінного\~образу життя,\~відчуває фізичні\~страждання,\~фізичну біль,\~обумовлену важкістю\~самопочуття та\~особливостями лікування,\~психологічний дискомфорт,\~порушення душевної\~рівноваги,\~вираженої у\~почуттях розпачу,\~тривоги,\~дратівливості,\~у почуттях\~страху.\~Все це\~постійно і\~негативно позначається\~на душевному\~та фізичному\~стані.\~Виходячи з\~тривалості роботи\~у відповідача,\~просить стягнути\~з \~ПрАТ 360\~000 грн. моральної шкоди. Стислий виклад заперечень відповідача. 21.02.2022 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Доценко Т.Ю. надала відзив на позовну заяву. Вказує, що причиною винесення професійного захворювання у позивача є робота протягом 16 років в умовах впливу пилу на організм. Це означає, що не тільки наявність шкідливого виробничого фактору на робочому місці, але й тривалість роботи позивача в умовах його впливу сукупно спричинили виникнення професійного захворювання. При цьому, варто врахувати, що тривалість роботи працівника в шкідливих умовах праці залежить виключно від нього самого і не залежить від роботодавця. Зазначає, що позивач добровільно обрала роботу, магла звільнитися у будь-який час, також позивач була попереджена та обізнана з шкідливими умовами праці, тому за таких умов праці відповідач надавав [PERSON] встановлені чинним законодавством і колективними договорами пільги і компенсації, зокрема, оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки, профілактичне харчування, перераховував до Пенсійного фонду кошти для забезпечення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 тощо. Наявність шкідливих умов праці є об`єктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці. Також зазначає, що причинно-наслідковий зв`язок існує між професійним захворюванням і діями самого позивача, які виражаються у тривалому продовженні роботи в шкідливих умовах праці, а не діями роботодавця, який не має можливості будь-яким чином обмежити термін роботи працівника в шкідливих умовах праці. Крім того вказує, що позивачем не надано будь-яких доказів щодо підтвердження факту заподіяння моральних страждань. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] в проміжок часу з 25.11.1993 по 04.12.2019 працювала у ПрАТ «ПівнГЗК», за спеціальностями: машиніст конвеєру, оператор пульту керування на виробничій дільниці дрібнення руди, загальний стаж роботи позивача 37 років 10 місяців, з них: 16 років 06 місяців за професією, та 03 роки 08\~місяців в умовах впливу шкідливих факторів, що підтверджується копією трудової книжки та актом розслідування хронічного професійного захворювання від 20.10.2021 (а.с. 9-13, 15-19). \~ \~ \~ \~07.09.2021 Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини встановлено повний діагноз позивача та виявлено професійні радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: остеоартрозу у поєднанні з пері артрозом колінних суглобів (ПФ третього ступеня), ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня, що підтверджується п.14 Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 20.10.2021, медичними виписками (а.с. 9-13, 20-23). \~ \~ \~ \~Відповідно до п.п. 16, 17, 18, 19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 20 жовтня 2021 року, [PERSON] працюючи на підприємстві відповідача машиністом конвеєра ДФ №2 з 12.03.2016 по 04.12.2019 та машиністом конвеєра ДФ№1 з 25.11.1993 по 15.12.2006, здійснювала нагляд за роботою конвеєрів, рівномірністю розподілення руди в бункерах та контроль їх заповнення, прибирання з конвеєрної стрічки сторонніх предметів, перевірку стану перевантажувальних вузлів, ущільнень, роликоопор, регулювання ходу стрічки, визначення несправності конвеєра, усунення їх в покладеному обсязі, прибирання просипаної руди по довжині конвеєрів, живильників, бункерів, перевантажувальних вузлів. При цьому, внаслідок недосконалості технології збагачення руди та робочого місця підпадала під вплив підвищених параметрів важкості праці та пилу фібро генної дії (з вмістом вільного кремнію діоксину від 10 до 70%). Згідно медичного висновку від 30.09.2021 за №1769 термін роботи [PERSON] в шкідливих виробничих факторах трудового процесу складає з 27.02.2001-15.12.2006 (5 років 9 місяців) та з 12.03.2016 по 04.12.2019 (3 роки 8 місяців). Причиною виникнення хронічного захворювання є важкість праці: маса вантажу, що постійно піднімається та переміщується вручну, 17 кг при нормативному значенні до 7; нахили тулуба (вимушені, більше 30?), кількість за зміну 360 при нормативному значенні до 100 згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом МОЗ України №248 від 08.04.2014. Пил фібро генної дії: перевищення в повітрі робочої зони гранично-допустимої концентрації пилу переважено фібро генної дії з вмістом кремнію діоксину кристалічного (SіО?) від 10% до 70% в 3,1 рази (6,2 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3). Таким чином, враховуючи роботу [PERSON] впродовж 16 років 06 місяців в умовах впливу підвищених парламентів пилу фіброгеннолї дії та 9 років 05 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів трудового процесу, неодноразову зміну керівників підприємства, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, встановити неможливо, та запропоновано [PERSON] , генеральному директору ПрАТ «ПівнГЗК»: розробити та впровадити заходи щодо усунення впливу шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища та трудового процесу, що призвели до професійних захворювань шляхом дотримання основних напрямків в організації технологічних процесів та раціоналізації обладнання згідно вимог гігієни та промислової санітарії в частині комплексної механізації та автоматизації виробничих операцій; виконувати операції з підіймання та переміщення вантажів вагою більш санітарних норм з застосуванням засобів малої механізації, там, де немає можливості їх застосування організувати роботи з переміщенням вантажів двома або більше робітниками; підвищити контроль відповідальних осіб за забезпечення і використанням працюючими ЗІЗ органів дихання та інших засобів індивідуального захисту згідно з НПАОП 0.00-3.10-08; інформувати Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, Криворізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про життя запропонованих заходів (а.с. 9-13). Відповідно до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, та п. 13 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 20 жовтня 2021 року, умови праці машиніста конвеєра ДФ №2 [PERSON] відносяться: за концентрацією аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони до 3 класу 3 ступеня шкідливості, за показниками мікроклімату до 3 класу 3 ступеня шкідливості, за показниками рівня шуму до 3 класу 3 ступеня шкідливості, за показниками важкості праці до 3 класу 3 ступеню шкідливості, за показниками напруженості праці до 3 класу 2 ступеню шкідливості, загальна оцінка умови праці відноситься до 3 класу 3 ступеню шкідливості (а.с. 9-13). \~ \~ \~ \~Довідкою МСЕК від 14.12.2021 позивачу при первинному огляді встановлено з 06.12.2021 безстроково третю групу інвалідності та 65 % втрати професійної працездатності, з них: 50% по радиколопатії, 15% - ХОЗЛ, за висновком якої вона потребує: санаторно-курортного лікування, забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення (а.с. 14). \~ \~ \~ \~Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч.3 ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 20.10.2021, як вказувалось раніше, підставою для встановлення професійного захворювання [PERSON] послужило те, що позивач пропрацювала на протязі значного періоду часу, а саме більше 16 років на підприємстві відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» в умовах впливу на організм шкідливих факторів. Так, [PERSON] працюючи на ПрАТ «ПівнГЗК» машиністом конвеєра ДФ №2 з 12.03.2016 по 04.12.2019 та машиністом конвеєра ДФ№1 з 25.11.1993 по 15.12.2006, здійснювала нагляд за роботою конвеєрів, рівномірністю розподілення руди в бункерах та контроль їх заповнення, прибирання з конвеєрної стрічки сторонніх предметів, перевірку стану перевантажувальних вузлів, ущільнень, роликоопор, регулювання ходу стрічки, визначення несправності конвеєра, усунення їх в покладеному обсязі, прибирання просипаної руди по довжині конвеєрів, живильників, бункерів, перевантажувальних вузлів. При цьому, внаслідок недосконалості технології збагачення руди та робочого місця підпадала під вплив підвищених параметрів важкості праці та пилу фібро генної дії (з вмістом вільного кремнію діоксину від 10 до 70%). Згідно медичного висновку від 30.09.2021 за №1769 термін роботи [PERSON] в шкідливих виробничих факторах трудового процесу складає з 27.02.2001-15.12.2006 (5 років 9 місяців) та з 12.03.2016 по 04.12.2019 (3 роки 8 місяців. Умови праці машиніста конвеєра ДФ №2 на ПрАТ «ПівнГЗК» віднесені до 3 класу 3 ступеню шкідливості Виробничими факторами, що спричинили захворювання шкідливі умови праці у ПрАТ «ПівнГЗК», є важкість праці: маса вантажу, що постійно піднімається та переміщується вручну, 17 кг при нормативному значенні до 7; нахили тулуба (вимушені, більше 30?), кількість за зміну 360 при нормативному значенні до 100 згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом МОЗ України №248 від 08.04.2014. Пил фібро генної дії: перевищення в повітрі робочої зони гранично-допустимої концентрації пилу переважено фібро генної дії з вмістом кремнію діоксину кристалічного (SіО?) від 10% до 70% в 3,1 рази (6,2 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3). Згідно пунктів 18, 19 Акту, з метою ліквідації і запобіганню виникнення хронічного професійного захворювання запропоновано [PERSON] , генеральному директору ПрАТ «ПівнГЗК»: розробити та впровадити заходи щодо усунення впливу шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища та трудового процесу, що призвели до професійних захворювань шляхом дотримання основних напрямків в організації технологічних процесів та раціоналізації обладнання згідно вимог гігієни та промислової санітарії в частині комплексної механізації та автоматизації виробничих операцій; виконувати операції з підіймання та переміщення вантажів вагою більш санітарних норм з застосуванням засобів малої механізації, там, де немає можливості їх застосування організувати роботи з переміщенням вантажів двома або більше робітниками; підвищити контроль відповідальних осіб за забезпечення і використанням працюючими ЗІЗ органів дихання та інших засобів індивідуального захисту згідно з НПАОП 0.00-3.10-08; інформувати Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, Криворізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про життя запропонованих заходів, також враховуючи роботу [PERSON] впродовж 16 років 06 місяців в умовах впливу підвищених парламентів пилу фіброгеннолї дії та 9 років 05 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів трудового процесу, неодноразову зміну керівників підприємства, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, встановити неможливо. Матеріали справи містять достатньо доказів щодо спричинення потерпілій [PERSON] в результаті отриманих на виробництві професійних захворювань, моральної шкоди. Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Так, суд враховує тривалість роботи позивача на ПрАТ «ПівнГЗК» в умовах впливу шкідливих факторів більше 16 років, характер і тяжкість отриманих позивачем професійних захворювань, що порушує її нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати нею професійної працездатності 65 % та третю групу інвалідності, тривалість розладу її здоров`я, припинення трудової діяльності, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, врахувавши роз`яснення викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 щодо відшкодування розміру моральної шкоди, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 50000 грн. з ПрАТ «ПівнГЗК» у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач завищеною. Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, оскільки добровільне виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, не знімає з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку. Крім того, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Згідно положення\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Позивач подала позов відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням її здоров`ю, внаслідок виконання нею трудових обов`язків та визначила її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Отже, з урахуванням вимог п.п.1 п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,0 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року. З огляду, на суму стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1500 грн., що становить один відсоток ціни позову. На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial