Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

[PERSON] (далі позивач), через свого представника, звернувся з позовом до Турбівської селищної ради, [PERSON] (далі відповідачі) з вимогами: - визнати за позивачем право власності по спадщині за законом на 1/2 частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] , який фактично спадщину прийняв після смерті [INFO] [PERSON] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] помер [PERSON] , якому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 01.10.1966 належав житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . У відповідності до заповіту [PERSON] , належний йому житловий будинок він заповів [PERSON] . Надалі [INFO] [PERSON] померла, а після її смерті за ст. 549 ЦК УРСР спадщину прийняли син померлої [PERSON] (помер [INFO] ) і [PERSON] (померла [INFO] ). Спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена 31.02.2002, а спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Натомість, позивач як син померлого [PERSON] , звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезгаданий житловий будинок. 07.05.2021 на ім`я позивача приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, де визначено, що спадщина складається з - 1/2 житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами. Так, інша 1/2 частка вказаного майна, залишається юридично не оформленою, оскільки в силу недооформлення своїх спадкових прав, згаданими вище особами, носить суперечливий характер, де за роз`ясненням нотаріуса, можливо вирішення в судовому порядку. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 03.12.2021 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також було витребувано матеріали спадкових справ: [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] . Відповідачем Турбівською селищною радою у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник у своїй заяві від 14.12.2021 не заперечував щодо заявленої позовної вимоги та про розгляд справи без участі. До суду надійшли витребувані матеріали спадкових справ де вбачається про наявність іншої спадкоємиці [PERSON] . Ухвалою суду від 07.02.2022, на задоволення клопотання представника позивача, залучено до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] , підготовче судове засідання відкладено та визначено строк для подання відзиву. Відповідачем [PERSON] у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак у своїй заяві від 22.03.2022 вона не заперечувала щодо заявленої позовної вимоги та просила суд про розгляд справи без її участі. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак остання у своїй заяві просила суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. З огляду\~на те,\~що в\~підготовче судове\~засідання сторони\~не з`явились,\~суд вважає,\~що за\~результатами підготовчого\~провадження можливо\~ухвалити рішення,\~тому розгляд\~справи проводить\~у даному\~судовому засіданні,\~на підставі\~наявних у\~справі доказів,\~завідсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] помер [PERSON] , (а.с. 12), якому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 01.10.1966 належав житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] (а.с. 13). У відповідності до заповіту [PERSON] , належний йому житловий будинок він заповів [PERSON] (а.с. 18). Надалі [INFO] [PERSON] померла (а.с. 15), а після її смерті за ст. 549 ЦК УРСР спадщину прийняли син померлої [PERSON] (помер [INFO] (а.с. 11) і [PERSON] (померла [INFO] (а.с. 4). Спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена 31.02.2002, а спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Натомість, позивач як син померлого [PERSON] , звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезгаданий житловий будинок. 07.05.2021 на ім`я позивача приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, де визначено, що спадщина складається з - 1/2 житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами (а.с. 9). Інша 1/2 частка будинку фактично належить померлій [PERSON] , тобто матері померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно слід вважати, що спадщину прийняли фактично - [PERSON] та [PERSON] . Син померлої [PERSON] , про що вказано в заяві про прийняття спадщини у спадковій справі після смерті останньої [PERSON] помер [INFO] (а.с. 16), який свої спадкові права на майно померлої не заявляв, а спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці відсутні. Таким чином, слід зазначити, що 1/2 частка права на житловий будинок, фактично належить померлій [PERSON] , яка наразі не оформлена. Батько позивача, після смерті [PERSON] , спадщину прийняв, оскільки він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, що узгоджується із вимогами ст. 549 ЦК УРСР. Отже, 1/2 частка вказаного майна, залишається не оформленою, оскільки в силу недооформлення своїх спадкових прав, згаданими вище особами, носить суперечливий характер, де за роз`ясненням нотаріуса (а.с. 21) можливо вирішення в судовому порядку. Разом з тим, як вбачається з витребуваних судом матеріалів спадкової справи, окрім позивача спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , яку надалі судом було залучено до участі у цій справі в якості співвідповідача, але вона у своїй заяві від 22.03.2022 не заперечувала щодо заявленої позовної вимоги тим самим визнала позов. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено у ст. 1 Конституції України - Україна є правова держава, а в силу її ст. 8 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України). Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках. Суд зауважує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Суд зауважує, що згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Позивач не може в нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті батька, а тому обґрунтовано звернувся до суду з позовом про визнання права власності за законом на спадкове майно. Судом встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , який він заповів [PERSON] . Надалі [PERSON] померла, а після її смерті спадщину прийняли син [PERSON] і [PERSON] (померла [INFO] ). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Натомість, позивач як син померлого [PERSON] , звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезгаданий житловий будинок. 07.05.2021 на ім`я позивача приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, де визначено, що спадщина складається з - 1/2 житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами. Інша 1/2 частка будинку фактично належить померлій [PERSON] , тобто матері померлої [PERSON] . Відповідно слід вважати, що спадщину прийняли фактично - [PERSON] та [PERSON] . Слід зазначити, що 1/2 частка права на житловий будинок, фактично належить померлій [PERSON] , яка наразі не оформлена. Судом встановлено, [PERSON] померла у 1997 році. Суд зауважує, що раніше, до дня набрання чинності ЦК України - 01.01.2004, за ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР передбачалася можливість для спадкоємців прийняти спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, якщо зазначені дії були вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Батько позивача, після смерті [PERSON] , спадщину прийняв, оскільки він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, що узгоджується із вимогами ст. 549 ЦК УРСР. Таким чином 1/2 частка вказаного майна, залишається не оформленою. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Разом з тим, як вбачається з витребуваних судом матеріалів спадкової справи, окрім позивача спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , яку надалі судом було залучено до участі у цій справі в якості співвідповідача, але вона у своїй заяві від 22.03.2022 не заперечувала щодо заявленої позовної вимоги тим самим визнала позов. Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний. Також відповідачем було подано заяву про визнання позову. У відповідності до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону й порушує права інших осіб. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону. Суд, оцінюючи надані позивачем докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем право власності по спадщині за законом на 1/2 частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] , який фактично спадщину прийняв після смерті [INFO] [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved