Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт постійного проживання з [PERSON] , який помер [INFO] не менше п`яти років до відкриття спадщини. Визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 3,04 га кадастровий номер 3522286300:02:000:1649 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , з яким вона постійно проживала з 1997 року по день його смерті в [ADDRESS] , доглядала його, вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Суботцівської сільської ради кадастровий номер 352228600:02:000:1649. Спадкоємці першої та другої черги спадкування відсутні. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги за законом, однак отримала відмову із роз`ясненням звернення із даним питанням до суду, так як вона не підтвердила родинного зв`язку із спадкодавцем та не надала підтверджуючих документів про проживання разом із спадкодавцем на час його смерті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву відповідно до якої підтримав вимоги позову, просить розглянути справу без його участі та задовольнити вимоги позову. Представник Суботцівської сільської ради Кіровоградської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] помер [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області складено відповідний актовий запис №165. Згідно з довідкою Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 23.02.2022 №03-20/408 [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] з 1987 року по день смерті [INFO] . Із 1997 року по дату смерті дійсно проживав однією сім`єю із [PERSON] , яка його доглядала в зв`язку з похилим віком та фізичною недостатністю, вели разом спільне господарство. Суботцівською сільською радою заповіт від імені [PERSON] не складався та не посвідчувався. Згідно з Державним актом про право приватної власності на землю серії КР, [PERSON] на підставі розпорядження Знам`янська районної державної адміністрації від 26 квітня 2002 року №154-р надана у власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області кадастровий номер 3522286300:02:000:1649. Згідно з інформаційними довідками та копією спадкової справи, наданими Знам`янською районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкові справи не заводилися. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Нотаріусом надано роз`яснення про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, так як позивач не вважається спадкоємцем за заповітом та /або за законом, так як заповіт на її ім`я не складений, до жодної з черг спадкування вона не відноситься. У\~статті 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(статті\~1218,\~1231 ЦК України\~). Згідно з частиною другою\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми\~статті 1268 ЦК України\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою\~статті 29 ЦК України\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями\~2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір\~місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.» Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.315\~ЦПК України судом можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. У п. 21 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» №7 від 30.05.2008 роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка чи чоловік, які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Тобто, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. В своїй постанові Верховний Суд України у справі №643/6799/17 від 30.10.2019 вказав, що при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців із спадкодавцями є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] , яка постійно проживала із спадкодавцем на день його смерті щонайменше п`ять років, була пов`язана з ним спільним побутом, веденням спільного господарства. Враховуючи вищевикладене, те що у день смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді земельної ділянки, позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину в установленому законом порядку, однак у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved