Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом, в обґрунтування вимог якого зазначили, що відповідач зареєстрований у належній їм на праві приватної власності квартирі [ADDRESS] . Посилаючись на те, що відповідач ніколи не проживав і не проживає за місцем своєї реєстрації, позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Враховуючи, що судову повістку, яку було надіслано відповідачу за останньою відомою адресою реєстрації його місця проживання, повернуто до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» («не проживає»), суд на підставі ч. 4 ст. 130 ЦПК України вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Оскільки відповідач, який належним чином у порядку визначеному цивільним процесуальним законом, повідомлений про розгляд справи, у встановлений строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2017 року, витягами з Державного реєстру речових прав від 21.06.2017 року і свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26.09.2007 року (а.с. 3, 26, 28, 33, 34). Згідно із довідкою № 7104 від 09.09.2021 року відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, відповідач зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 17). Як встановлено довідкою депутата Васильківської міської ради Київської області [PERSON] без номеру від 23.08.2021 року, станом на серпень 2021 року відповідач ніколи не проживав і не проживає за місцем реєстрації (а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК Української РСР). Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідач ніколи не проживав і не проживає без поважних причин у квартирі [ADDRESS] , тобто відсутній у жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання останнього таким, що втратив право користування житлом у якому він зареєстрований. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved