Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з 20 червня 2009 року вона з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народилася донька - [PERSON] . З вересня 2010 року сімейне життя між сторонами почало поступово погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, у зв`язку з чим позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука від 24 травня 2011 року шлюб між сторонам розірвано, місце проживання малолітньої доньки [PERSON] визначено з матір`ю [PERSON] . Після розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище [PERSON] . Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука від 17 травня 2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх його доходів. 28 листопада 2015 року позивач вдруге одружилася, та змінила своє прізвище на [PERSON] . Позивач зазначає, що вона самостійно займається вихованням доньки. Батько дитини не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, при цьому зі сторони [PERSON] жодних перешкод не чиниться, та зазначені обставини позивач розцінює як байдуже ставлення відповідача до своєї дитини, у зв`язку із чим і вимушена звернутись до суду із позовом про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2021 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Маслій В.М. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак представник позивача надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без участі позивача та його представника та зазначив, що позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, її представник Тупало Н.П. надала до суду клопотання, згідно якого просила суд розглянути справу без участі представника органу опіки та піклування. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, відповідача та представника третьої особи на підставі письмових матеріалів справи, при цьому суд враховує, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, враховуючи думку представника позивача [PERSON] - адвоката Маслія В.М., представника третьої особи, органу опіки і піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області - Тупало Н.П., вивчивши та дослідивши матеріали справ, приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] в період з 20 червня 2009 року по 24 травня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука від 24 травня 2011 року, яке набрало законної сили 04 червня 2011 року. Вказаним рішення суду визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] . Згідно із частиною 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 січня 2010 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 17 травня 2011 року, яке набрало законної сили 28 травня 2011 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 січня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. 28 листопада 2015 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28 листопада 2015 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] фактично не проживають з вересня 2010 року, дитина [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 16 вересня 2021 року за № 24600 та № 24599, а також змістом висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №146 від 07 лютого 2022 року. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не займається вихованням дитини, не проявляє до неї уваги та турботи, не цікавиться розвитком доньки, станом її здоров`я, не надає матеріальної допомоги на її утримання, з дитиною не спілкується. Із характеристики, виданої Кременчуцьким ліцеєм №11 «Гарант» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вбачається, що мати [PERSON] , 2009 року народження, приділяє достатню увагу дитині, відвідує батьківські збори, цікавиться успішністю та поведінкою доньки. Із відповіді Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла - садок) №60 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22 вересня 2021 року за №122, наданої на запит адвоката Маслія В.М., вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , відвідувала постійно групу «Сонечко» закладу дошкільної освіти №60 з 31 вересня 2012 року по 30 травня 2016 року. До закладу приводила і забирала дівчинку мама, іноді разом зі своїм теперішнім чоловіком [PERSON] . За період відвідування дитиною закладу спілкування педагогічних працівників відбувалося виключно з мамою [PERSON] . Батька дитини, [PERSON] , в закладі ніколи не бачили та не спілкувалися з ним. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №146 від 07 лютого 2022 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання щодо наявності підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з наступного. Конвенцією прав дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України Української РСР № 798 від 27 лютого 1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти; зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до пунктів 2, 3 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. За наведених обставин, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач не спілкується з донькою жодним чином, не займається її вихованням та матеріальним утриманням, не проявляє до неї уваги та турботи, не цікавиться розвитком своєї малолітньої доньки, станом її здоров`я, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає достовірно доведеним той факт, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим вимоги [PERSON] є законним та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved