Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про визначення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою, обґрунтовуючи його тим, що на підставі заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року вона набула право власності на 11/24 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Це право зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48142626 від 08 серпня 2019 року). Власником іншої частини цього домоволодіння є відповідач [PERSON] . Згідно даних КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» це домоволодіння загальною площею 66, 3 кв. метрів складається з будинку:1.1 - кімната площею 12, 5 кв. метрів; 1.2 - кімната площею 8, 6 кв. метрів; кімната площею 10, 3 кв. метрів; кімната площею 5, 6 кв. метрів; кімната площею 14, 5 кв. метрів; коридор площею 3, 6 кв. метрів; кухня площею 8, 2 кв. метрів; ванна кімната площею 3, 0 кв. метрів; господарських будівель та споруд: а1 - сіни площею 11, 0 кв. метрів; а1 - сіни площею 8, 0 кв. метрів; Б-1 - сарай площею 2, 2 кв. метрів; В-1 - літня кухня площею 2, 2 кв. метрів; П-1 - погріб; Г-1 - вбиральня; № 2-3 - огорожа; № 4 - бруківка площею 34, 5 кв. метрів; № 5 - водоколонка. На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року вона набула право власності на 11/24 частин земельної ділянки загальною площею 0, 0504 га, кадастровий номер 1213000000:01:476:0021, розташованою за адресою: [ADDRESS] , призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, без визначення її меж в натурі (на місцевості). Згоди про порядок користування спільним майном між співвласниками не досягнуто. Згідно витягу з технічної документації, виданим відділом у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області 12 листопада 2020 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 504 кв. метрів становить 99 403 грн. 92 коп. Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності - ООО «С-ТИМАТИКА» від 30 грудня 2020 року вартість 11/24 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 52 187 грн. 00 коп. Просить виділити їй в натурі 11/24 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та 11/24 частин земельної ділянки, кадастровий номер: 1213000000:01:476:0021, розташованої за адресою: [ADDRESS] , визнавши за нею право власності на вказане нерухоме майно, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі (послуги адвоката, за проведення експертизи, сплачений судовий збір). Після проведення судово-технічної експертизи позовні вимоги уточнила та просила виділити їй в натурі 11/24 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , згідно варіанту № 3 визначеного судово-технічною експертизою; виділити в натурі (на місцевості) 11/24 частин земельної ділянки, кадастровий номер: 1213000000:01:476:0021, розташованої за адресою: [ADDRESS] , згідно варіанту № 1 визначеного судово-технічною експертизою; стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі (послуги адвоката, за проведення експертизи, сплачений судовий збір). Представник позивача до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не надала. У зв`язку з тим, що позивач та її представник не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з її згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року в справі за позовною заявою [PERSON] до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом вимоги позивача задоволено та визнано за [PERSON] , [INFO] , яка народилася в с.Вишневка Мамлютського району Північно-Казахстанської області, ІПН: [NUMBER] , право власності на ј частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Визнано за [PERSON] , [INFO] , яка народилася в с.Вишневка Мамлютського району Північно-Казахстанської області, ІПН: [NUMBER] , право власності на 5/24 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2019 року виправлено описку в резолютивній частині заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року в цивільній справі №191/2938/18 за позовною заявою [PERSON] до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Третій абзац резолютивної частини заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом викладено в наступній редакції: «Визнати за [PERSON] , [INFO] , яка народилася в с.Вишневка Мамлютського району Північно-Казахстанської області, ІПН: [NUMBER] , право власності на 5/24 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] .». Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 серпня 2018 року [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 11/24частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 66, 3 м.кв., житловою площею 51, 5м.кв., який складається з: А1-1 житловий будинок, а-1 добудова, а-1 добудова, Б-1 сарай, В-1 літня кухня, Г-1 вбиральня, п-1 погріб, №2-3 огорожа, №4- бруківка, №5 водо колонка. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16 січня 2020 року [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 11/24 частки земельної ділянки кадастровий номер 1213000000:01:467:0021, площа 0,0504 га, реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці : 1889460212130. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, оціночно-будівельної, земельно-технічної, оціночно-земельної експертизи № 3406/3407/3408/3409-21 від 17 грудня 2021 року, складеного судовим експертом Дніпропетровського НДІСЕ Крамар Н.О., житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: [ADDRESS] , можуть бути поділені за трьома варіантами. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] належить 11/24 частки спірного житлового будинку та земельної ділянки, а [PERSON] 13/24 часток, які належать сторонам на праві спільної часткової власності. \~ \~ \~ \~Належна позивачу частина житлового може бути виділена в натурі як окремий об`єкт нерухомості, про що свідчить висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Належна позивачу частина земельної ділянки може бути виділена в натурі, про що свідчить висновок щодо технічної можливості поділу. \~ \~ \~ \~Будь-яких самочинних об`єктів та прибудов до вищезазначеного житлового будинку судом не встановлено. \~ \~ \~ \~Сторони не дійшли згоди з приводу виділу будинку та земельної ділянки одному із співвласників, сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі приміщень об`єкту нерухомості, тому неможливо вчинити договір про виділ цього майна. \~ \~ \~ \~Оскільки житловий будинок зареєстровано за двома співвласниками, тому, в даній ситуації відсутні перешкоди у виділенні частки житлового будинку в натурі. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються главою 26 ЦК України - Право спільної власності. \~ \~ \~ \~Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч. 1 ст. 367 ЦК, за домовленістю між ними. \~ \~ \~ \~Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності у відповідності до положення ч. 1 ст. 364 ЦК. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. \~ \~ \~ \~Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивач та відповідач і є суб`єктами спільної часткової власності. \~ \~ \~ \~Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. \~ \~ \~ \~Положеннями статті 364 цього ж Кодексу встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. \~ \~ \~ \~Майно учасників спільної часткової власності за наявності спору між ними ділиться в натурі, коли це можливо без не розмірної шкоди для його призначення. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.6 постанови від 04 жовтня 1991 р. №7 з наступними змінами та доповненнями «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», виділу натурі часток житлового будинку можливий. \~ \~ \~ \~Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 № 55(1.2.) поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. \~ \~ \~ \~Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками. Спорідненість правовідносин поділу та виділу ґрунтується на тому, що можливість поділу, як і виділу, залежить від того, чи є річ за своїми характеристиками подільною або не подільною. Відповідно до вимог ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, згідно зі статтею 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~За умовами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, що частка позивача у спільній частковій власності на нерухоме майно складає 11/24 частин, яке може бути виділено в натурі, приходить до висновку, що позовні вимоги в частині виділення в натурі частини домоволодіння є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на виділене нерухоме майно не підлягають задоволенню, оскільки право власності на 11/24 частин домоволодіння та 11/24 частини земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] , вже зареєстровано за позивачем в установленому законом порядку, а тому у суду відсутні підстави для його повторного визнання в судовому порядку. На підставі \~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені нею судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на експертизу. Стосовно стягнення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи правнича допомога позивачу у справі надавалась адвокатом Миргородським В.П. Підставами для надання позивачу правничої допомоги адвокатом Миргородським В.П. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3157) є Договір б/н від 30.08.2021 про надання правової допомоги . Пунктом 4 вказаного Договору визначено ціну договору, яка складає 6000 грн. та оплачується шляхом часткового внесення платежів на рахунок адвоката наступними платежами: передоплата в момент підписання договору 3000 грн., до 01.04.2022 3000 грн. Відповідно до акта виконаних робіт від 11.04.2022 надані адвокатом юридичні послуги складаються з наступного: огляд документів та юридична консультація 500 грн.; складання позовної заяви 2500 грн.; складання клопотання про призначення експертизи 1000 грн., участь у судових засіданнях 2000 грн. Всього до сплати : 6000 грн. Однак на підтвердження факту отримання коштів від клієнта на оплату гонорару позивачем не надано оформлених у встановленому законом порядку документів (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо), а зазначений акт прийому-передачі послуг не може бути належним, допустимим та достовірним доказом факту оплати гонорару адвоката Таким чином, враховуючи, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, суд вважає недоведеним здійснення позивачем витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, а тому вимоги в частині стягнення їх з відповідача на користь позивача суд вважає необхідним відмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial