Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фактор Груп», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач посилається на те, що 29 травня 2012 року, між ПАТ «ТЕРРА БАНК», МФО 380601 та позивачем укладено Кредитний договір № 55457. Відповідно до п. 2.1. Договору, банк надає Позичальнику кредит на умовах овердрафту в сумі, що не перевищує визначеного цим Договором ліміту овердрафту. Пунктом 2.2. Договору встановлено, що ліміт овердрафту (максимальна заборгованість Позичальника за кредитом на умовах овердрафту) встановлюється в розмірі 11 000 грн. Згідно пункту 2,3. Договору, датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум Кредиту відповідно до цього Договору є 29.05.2013 року. У випадку, якщо за 5 (п`ять) робочих днів до настання дати остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум Кредиту, передбаченої в абзаці першому п. 2.3. цього Договору, Банк не направить Клієнту письмове повідомлення (в порядку, передбаченому п. 6.4. цього Договору) про відмову від продовження строку користування частиною Кредиту на суму, що зазначена в абзаці 2 п. 2.8. цього Договору, Сторони з укладенням цього Договору відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України, дійшли згоди продовжити строк користування частиною Кредиту на суму, що зазначена в абзаці 2 п. 2,8. цього Договору та встановити дату остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум Кредиту та процентів за ним 29 травня 2014 року. У випадку, якщо за 5 (п`ять) робочих днів до настання дати остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум Кредиту, передбаченої в абзаці першому п. 2.3. цього Договору, Банк направить Клієнту письмове повідомлення (в порядку, передбаченому п. 6.4. цього Договору) про відмову від продовженні строку користування Кредитом, подальше продовження строку користування частиною Кредиту, що зазначена в абзаці 2 п. 2.8. цього Договору не здійснюється та наступає дата остаточного повернення Клієнтом всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум Кредиту, що зазначена в абзаці першому п. 2.3. цього Договору. У випадку закриття поточного рахунку датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум Кредиту відповідно до цього Договору є дата закриття Поточного рахунку. Останній платіж за кредитним договором Позивач здійснив у 2014 році, що підтверджується квитанцією № 226578 від 15 липня 2014 року та квитанцією № 580302 від 21 серпня 2014 року (оригінали квитанцій знаходяться у Позивача). Таким чином, відповідно до п. 2.3. Договору, датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум Кредиту відповідно до цього Договору є 29.05.2014 року. З 22 серпня 2014 року по 22 грудня 2014 року керування банком здійснювала тимчасова адміністрація, зокрема уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В грудні 2014 року, розпочалася ліквідація ПАТ «ТЕРРА БАНК». Відділення банку у м Дніпропетровську, в якому Позивач сплачував кредитні кошти, перестало функціонувати. Діючі рахунки, для виконання кредитних зобов`язань. Банк або уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Позивачу не повідомили. Відповідно до статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 15 травня 2019 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №10701110044044222 про державну реєстрацію припинення ПУБЛІЧНОГО АКІДІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТЕРРА БАНК» як юридичної особи, а отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим. На протязі 2014-2019 років ПАТ «ТЕРРА БАНК» або Відповідач своїм правом щодо стягнення заборгованості за кредитним Договором не скористалися. До суду із позовом не зверталися. Заяви про вчинення виконавчого напису не подавали. На підставі договору про відступлення права грошової вимоги № ВПВ 17/11.17 від 17.11.2017 року, «Новим кредитором» виступає TOB «ФК`ФАКТОР ГРУП». У свою чергу, відповідач надав доручення TOB «Внутрішня виконавча служба» (згідно ст. 1000 ЦК України) на стягнення кредитної заборгованості згідно Генерального договору № 11/09/18 від 11.09.2018 р. 06 липня 2020 року, [PERSON] на адресу реєстрації, а саме: [ADDRESS] , надійшли наступні документи: Вимога про сплату боргу № 1001624, у сумі 42 027, 60 грн., без зазначення дати складання; Заява приватному нотаріусу Київського нотаріального округу Пономарьову А.Ю. (без зазначення дати складання), про вчинення нотаріального напису. Позивач заперечив безспірність заборгованості за кредитним договором № 55457 від 29.05.2020 року, та направив Відповідачу, а також приватному нотаріусу Київського нотаріального округу Пономарьову А.Ю. відповідну заяву, що підтверджується фіскальними чеками № 000006919 від 08.07.2020 року та фіскальним чеком № 0000069180006 08.07.2020 року. Таким чином, відповідачу було достеменно відомо, що позивач заперечив безспірність заборгованості за кредитним договором № 55457 від 29.05.2020 року. 23 листопада 2020 року, із Єдиного реєстру боржників Позивачу стало відомо, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В. Л. перебуває виконавче провадження № 63577121, з примусового виконання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович. Документів виконавчого провадження, вручення яких передбачене Законом України «Про виконавче провадження». Позивач не отримував. Про намір звернутися до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису Відповідач Позивачу не повідомляв. 30 грудня 2020 року. Позивач ознайомився із виконавчим написом. Згідно виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального, округу Горай Олегом Станіславовичем, 23.10.2020 p., зареєстрованого в реєстрі за № 78259, стягнення заборгованості проводиться за період 17 листопада 2017 року по 10 грудня 2019 року. Сума заборгованості складає 38 401,75 грн. Прострочена сума за комісією становить 30 482,47 грн., що у значному розмірі перевищує прострочену заборгованість за сумою кредиту, яка становить 7 919.24 грн. Також слід зазначити, що у Вимозі про сплату боргу № 1001624 та у заява приватному нотаріусу Київського нотаріального округу Пономарьову А.Ю. зазначена сума заборгованості у 42 027, 60 грн., тобто, суми боргу значно відрізняються, що свідчить про необґрунтованість розрахунків Відповідача. Відповідно до п.3.9. Договору, за управління Кредитом позичальник сплачує щомісячну комісійну винагороду в розмірі 440,00 грн. Враховуючи той факт, що з 2014 року (початок ліквідації) Банк не здійснював управління Кредитом і не надавав Позивачу послуги. Позивач вважає розмір боргу за комісією необґрунтованим. Позивач вважає, що Виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, внаслідок чого Виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п. 2.3. Договору, датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум Кредиту відповідно до цього Договору є 29.05.2014 року. Починаючи із 2014 року. Позивач не виконував кредитних зобов`язань, а Банк або Відповідач не скористалися своїм правом на захист порушених прав. Таким чином, на час вчинення виконавчого напису та настання дати остаточного виконання зобов`язань Позивачем, минуло більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису Позивач фактично був позбавлений можливості заявити вимоги про застосування строків позовної давності, що свідчить про спірність суми за договором, на якому було вчинено виконавчий напис. на момент виникнення спірних відносин, зокрема, в момент вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. виконавчого напису, обов`язковою підставою для здійснення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальне посвідчення такого договору. Отже, Виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, та Закону України «Про нотаріат». \~ \~ \~ \~Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального, округу Горай Олегом Станіславовичем, 23.10.2020 р., зареєстрований в реєстрі за № 78259. Стягнути з Відповідача на користь Позивача витрат, пов`язані із розглядом справи та витрати на професійну правничу допомогу. 21.01.2021 року по справу ухвалою судді було відкрито загальне позовне провадження. 16.06.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До початку судового засідання представник позивача, адвокат Прокуда С.А. надав суду заяву відповідно до якої підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 23.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, реєстровий № 78259 про стягнення з [PERSON] яким задоволено вимоги ТОВ «Фінансова компанія» Фактор Груп» як правонаступника ПАТ «ТЕРРА БАНК», за кредитним договором №55457 від 29.05.2012 року у розмірі 38401,75 грн., з яких 7919,24 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 30482,47 грн. - прострочена заборгованість за комісією, 0,04 грн. прострочена заборгованість за несплаченими відсотками; 600,00 грн. за вчинення виконавчого напису. 11.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження № 63577121. Положенняст.18\~ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення,розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Відповідно до пункту 1постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172«Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусадля одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат»нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно доЗакону України «Про нотаріат»виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей\~50,87,88 Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно ст.12 та ст.81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України. Відповідно до ч.1ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем судовий збір сплачено, отже суд вважає за необхідне стягнути витрати по сплаті судового збору з відповідача на користь позивача у розмірі 1537, 20 грн. по 768,60 грн. з кожного. Згідно 141 ЦПК України, суд задовольняє позов, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 908 грн. 00 коп. судового збору, від якого був звільнений позивач при зверненні до суду. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт(акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Позивачем сплачено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн., що підтверджено довідкою про оплату гонорару (а.с. 42), тому саме в цьому розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved