Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позов мотивований тим, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 25.01.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] . На підставі виконавчого листа, виданого 24.02.2020 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області відповідно до рішення суду у справі №303/7586/19, 05.03.2020 року відкрито виконавче провадження ВП №61440064 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частки його заробітку. На даний час, майновий стан у позивача змінився, він зареєстрував шлюб із [PERSON] та [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , не працює, а тому позивач просить суд зменшити розмір аліментів з 1/3 частки на 1/5 частки. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити з підстав зазначених в ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову, однак не заперечила щодо зменшення аліментів до ј частки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.04.2019 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було зареєстровано 20.04.2019 року, актовий запис №29 (а.с. 7). Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.04.2020 року, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 05.02.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх його доходів (а.с. 9). Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 25.01.2018 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано (а.с. 10). Із Заяви [PERSON] , засвідченої приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Біловар І.О. від 12.01.2019 року, вбачається, що вона не має будь-яких матеріальних претензій до [PERSON] з приводу сплати ним грошових коштів на утримання дочки [PERSON] (а.с. 11). Із Довідки №1814 від 13.07.2021 року слідує, що [PERSON] не працює і здійснює догляд за дитиною [PERSON] і є на утриманні чоловіка (а.с. 13). Із Трудової книжки серії [NUMBER] від 07.09.2005 року вбачається, що [PERSON] 11.12.2013 року був звільнений з ТзОВ «Проскурів-Агро» за власним бажанням (а.с. 15). Із Трудової книжки серії [NUMBER] від 21.01.2013 року вбачається, що [PERSON] 31.10.2016 року була звільнена з ПП «Мон Піус» за власним бажанням (а.с. 16). Згідно листа Головного управління статистики у Львівській області середньомісячна номінальна заробітна плата штатного працівника у Радехівському районі за ІV квартал 2019 року становила 9037 гривень (а.с. 18). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо [PERSON] №265469735 від 12.07.2021 року відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні (а.с. 19). Із Посвідчення № [NUMBER] виданого Львівським Управлінням Пенсійного фонду, [PERSON] є інвалідом 3 групи (а.с. 20). Згідно Розрахунку заборгованості по аліментам у ВП №61440064 від 05.03.2020 року сума заборгованості по аліментам за період з листопада 2019 року по березень 2020 року становить 10\~448,96 гривень (а.с. 21). Відповідно до Розрахунку заборгованості по аліментам у ВП №61440064 від 24.09.2021 року сума заборгованості по аліментам за період з січень 2020 року по грудень 2021 року становить 7\~887,25 гривень (а.с. 33, 34). Беручи до уваги вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що сімейний стан позивача змінився, на даний час не працює, має іншу сім`ю, має на утриманні ще одну дитину, а тому призначена судом сума аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку для нього є завеликою. Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи зміни в майновому стані позивача [PERSON] , а також не заперечення відповідачем зменшення розміру аліментів до ј частини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved