Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 15.02.2022 [PERSON] (далі - позивач) через представника звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути з Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» (далі - відповідач) на її користь нараховану, але невиплачену заробітну плату в розмірі 85191,17 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 3431,96 грн. до дня подачі позову. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у трудових відносинах з відповідачем та 04.02.2022 звільнилася з роботи за власним бажання у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України. В день звільнення відповідач нарахував заборгованість з заробітної плати у розмірі 85191,17 грн., але виплатити відмовився. Вважає дії незаконними та зазначає, що відповідач повинен їй виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Середньоденна заробітна плата становить 490,28 грн., середній заробіток, що підлягає стягненню на день подання позову становить 3431,96 грн. Згідно поданої заяви представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. 02.05.2022 представником відповідача подано заяву про визнання заборгованості по заробітній платі позивача, що виникла станом на 04.02.2022 в сумі 85191,17 грн. Заборгованість не погашена. Розмір середньоденного заробітку позивача складає 436,99 грн., який підлягає оподаткуванню. Заперечує проти позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 24.02.2022 та до прийняття рішення суду. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Від початку запровадження воєнного стану в Україні відповідачем прийнято рішення припинити роботу підприємства у зв`язку з неможливістю забезпечення безпеки працівників. 24.02.2022 видано наказ «Про початок простою ДП «Завод ОБ та ВТ». Крім того, внаслідок авіаудару 03.03.2022 в ході ведення бойових дій російською федерацією було пошкоджено майно підприємства. Затримка розрахунку при звільненні з позивачем триває не з вини роботодавця. Заяви, клопотання. 05.04.2022 представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. 20.04.2022 представник відповідача подала заяву про відкладення розгляду справи. 02.05.2022 представником відповідача подано заяву про розгляд справи без її участі. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16.02.2022 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 10.03.2022, зобов`язано відповідача надати суду довідку про розмір середньоденної заробітної плати та довідку про розмір заборгованості із заробітної плати перед [PERSON] 10.03.2022 у зв`язку з веденням на всій території України воєнного стану розгляд справи відкладено на 20.04.2022. 20.04.2022 за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 02.05.2022. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважених бурильних та ведучих труб», 04.02.2022 звільнена за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки та Наказом № 47-К від 04.02.2022 (а.с. 8, 9). У день звільнення відповідач розрахунок не провів, заборгованість із заробітної плати 85191,17 грн. не виплатив, що підтверджується Довідкою ДП «Завод ОБ та ВТ» від 28.04.2022. Середньоденна заробітна плата [PERSON] без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору складає 436,99 грн., що підтверджується Довідкою про середню заробітну плату (дохід) від 27.04.2022. Судом встановлено, що ДП «Завод ОБ та ВТ» має перед позивачкою заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 85191,17 грн. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Виплата заробітної плати працівнику гарантована статтею 43 Конституції України. За вимогами статей 115, 116 Кодексу Законів про працю України, статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а при звільненні працівника всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу Законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що в день звільнення відповідач не виплатив позивачці заборгованість із заробітної плати, розмір якої становить 85191,17 грн., що свідчить про порушення відповідачем строків виплати заробітної плати, тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, з відповідача на користь позивачки слід стягнути заборгованість по заробітній платі у вказаному розмірі. Відповідно до статті 117 Кодексу Законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивачкою заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та у позові наведено розрахунок середнього заробітку за період з 07.02.2022 по 15.02.2022 (7 робочих днів) у розмірі 3461,96 грн. виходячи із розміру середньоденного заробітку - 490,28 грн. Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що середньоденний заробіток [PERSON] становить 436,99 грн., відповідач не провів розрахунок з позивачем з 07.02.2022 (перший робочий день після звільнення позивача) по 15.02.2022 (день надходження позовної заяви до суду), тобто за 7 робочих днів, а тому розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 07.02.2022 по 15.02.2022 становить 3058,93 грн. (7 днів х 436,99 грн. = 3058,93 грн.). Враховуючи, що позивачкою заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за період з 07.02.2022 по 15.02.2022, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за вказаний період у розмірі 3058,93 грн., а не 3461,96 грн., як зазначено в розрахунку позивачки наведеному у позовній заяві. Відтак, з Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у розмірі 58191,17 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 3058,93 грн. за період з 07.02.2022 по 15.02.2022 а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Позивачі - у справах про стягнення заробітної плати відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового. Ухвалою суду від 16.02.2022 відстрочено [PERSON] сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. за вимогу про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні до ухвалення рішення у справі. Судовий збір за вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 992,40 грн. Зважаючи на викладене, на підставі частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1984,80 грн. (992,40 грн. за вимогу про стягнення заробітної плати та 992,40 грн. за вимогу про стягнення середнього заробітку).

Outcome: partial