Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

09 травня 2022 року адвокат Ковч Т.Б. звернулася до суду із заявою на підставі ст.ст.141, 246 ЦПК України про видачу додаткового рішення про стягнення судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. та судовий збір в розмірі 496,20 грн. Згідно ч.ч.1, 3 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому\~статтею 270\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1 п.3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі ч.4 ст.270 ЦПК України, сторони в судове засідання не викликались. Суд, оглянувши матеріали справи вважає, що по справі необхідно постановити додаткове рішення. Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.10.2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованост, задоволено. Стягнуто з [PERSON] заборгованість в розмірі 278210,27 грн. за кредитним договором № CVCWAN02000734 від 13.09.2007 року на користь публічного акціонерного товариства КБ "Приват- Банк" (рахунок [NUMBER] , МФО 305299, ЄДРПОУ 14360570), а також стягнуто судовий збір в розмірі 2782 гривень 10 коп. (а.с.29-30). 07.02.2022 року адвокатом відповідача [PERSON] - [PERSON] було подано заяву про перегляд заочного рішення (а.с.38-44). Яка 09.03.2022 року була задоволена та заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 жовтня 2015 року про стягнення з [PERSON] заборгованість в розмірі 278210,27 грн. за кредитним договором № CVCWAN02000734 від 13.09.2007 року на користь публічного акціонерного товариства КБ "Приват- Банк" (рахунок [NUMBER] , МФО 305299, ЄДРПОУ 14360570), а також стягнення з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства КБ "Приват -Банк" (рахунок [NUMBER] , МФО 305299, ЄДРПОУ 14360570) 2782,10 грн. судового збору скасоване (а.с. 77). Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача в заяві про перегляд заочного рішення вказана додаткова угода №1 до договору правової допомоги від 31.01.2022 року, акт надання послуг (а.с.56) та розрахунок фактура № 1 від 31.01.2022 року, довідка №3 від 31.01.2022 року (а.с.57). Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 59 Конституції України\~визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною 2\~ст.15 ЦПК України\~визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною 1\~ст.26 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. У пункті 4 ч. 1\~ст. 1 цього ж Закону\~визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою\~Конституцією України\~можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини\~Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини\~Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009). Звернення до суду для захисту конституційного права кожного на правову допомогу безпосередньо на підставі частини третьої\~статті 8 Конституції України\~гарантується. Статтею 19 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~визначено, що видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Судом встановлено, що адвокат Ковч Т.Б. здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №000141 від 30.06.2017 року. Відомості про отримувача коштів - адвоката внесено до Єдиного реєстру адвокатів України, в якому відсутні які-небудь відмітки про зупинення або заборону на зайняття адвокатською діяльністю за весь час в т.ч. в період надання правової допомоги позивачу. Доступ до реєстру є загальнодоступним в мережі Інтернет. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та адвокатом Ковч Т.Б.\~\~укладено договір про надання правової допомоги від 04 січня 2022 року на представництво інтересів позивача у вказаній цивільній справі. Згідно п.4.1 вказаного Договору, вартість наданих клієнту послуг оплачується на підставі встановленого адвокатом рахунку та розрахунку наданих послуг (а.с.54). Згідно розрахунку витрат часу на виконання договору від 31.01.2022 року, адвокат Ковч Т.Б. згідно договору від 04.01.2022 року надано [PERSON] правничі послуги, а саме : ознайомлення з матеріалами справи клієнта, консультація клієнта та формування правової позиції, зібрання доказів (адвокатські запити, та пошук інформації в відповідних реєстрах), складення заяви про перегляд заочного рішення суду, а тому загальна вартість послуг складає 7500,00грн. У частині третій\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема подання\~стороною явно\~необґрунтованих заяв\~і клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Оскільки відповідачка неодноразово не отримувала рекомендовані судові повідомлення, що поверталися до суду за закінченням терміну зберігання, що призводило до затягування розгляду справи. Тому суд вважає, що в частині витрат по сплаті судового збору в розмірі 496,20 гривень, слід відмовити. Отже, з урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону, по справі необхідно постановити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача документально підтверджені відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved