Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Нечаєв В.В., звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., приватний виконавець Ярошевський Д.А. та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т. В. за № 5691 від 04.12.2020 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Кредобанк» заборгованості, що виникла за Кредитним договором № CL-235996, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (найменування ПАТ «Кредобанк» було змінено на AT «Кредобанк») та [PERSON] в розмірі 60 529,19 грн; судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги мотивовано тим, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з порушенням вимог законодавства України про нотаріат. Укладений кредитний договір не був посвідчений нотаріально, а тому на підставі цього виносити виконавчий напис нотаріусом було незаконно, внаслідок чого такий не підлягає виконанню. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з цим жодної письмової вимоги боржнику (позивачу) ні стягувачем, ні приватним нотаріусом про усунення порушень не надсилалось, що свідчить про відсутність у даній справі безспірності заборгованості. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» Хоменко О.М., яка діє на підставі довіреності за № 572 від 14.12.2021, надіслала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі, витрати на правову допомогу зменшити до нуля, справу розглядати у відсутність представника відповідача. Відзив мотивовано тим, що [PERSON] отримані кредитні кошти повернуті не були, чим остання порушила права та законні інтереси ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції», Таким чином посилання позивача на те, що виконавчі написи було вчинено нотаріусом 04 грудня 2020 року, коли законодавством не було передбачено можливість його вчинення спростовуються вищенаведеним. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, а тому при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку. Таким чином, за змістом п.2 вказаного Переліку, а також Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, та ст.ст. 87 та 88 Закону України «Про нотаріат» заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та підтверджують безспірність заборгованості. При цьому, дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості. Враховуючи, що за своєю суттю виконавчий напис є розпорядженням нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника, тобто в основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника, тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Вказує, що до позовної заяви позивачем не долучено доказів фактично понесених витрат на правову допомогу. Сторони (їх представники) та треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у відсутність сторони позивача. Представник відповідача [PERSON] згідно прохальної частини відзиву на позовну заяву просила суд розглядати справу у відсутність сторони відповідача. Відтак, у відповідності до ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи суд, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами ЦК України та Закону України «Про нотаріат». Суд встановив, що 07 жовтня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (в подальшому найменування ПАТ «Кредобанк» було змінено на AT «Кредобанк») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CL-235996, який не був нотаріально посвідчений. 28 березня 2020 року позивач уклала шлюб з громадянином [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Підгаєцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). За укладеним Кредитним договором у позивача виникла кредитна заборгованість на загальну суму - 60 529,19 грн (за тілом кредиту - 48 954,78 грн; суми заборгованості за відсотками - 11 574,41 грн). 04.12.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т. В. видано виконавчий напис №5691 від 04.12.2020 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Кредобанк» заборгованості, що виникла за Кредитним договором № CL-235996 від 07.10.2019, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (найменування ПАТ «Кредобанк» було змінено на AT «Кредобанк») та [PERSON] в розмірі 60 529,19 грн. На підставі вищенаведеного виконавчого напису нотаріуса 21.12.2020 приватним нотаріусом виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А. було відкрито виконавче провадження за №63960313 про стягнення з позивача на користь AT «Кредобанк» загальної суми заборгованості у розмірі 60 529,19 грн (48 954, 78 грн - сума заборгованості за кредитом, 11 574,41 грн - сума заборгованості за відсотками). 25 червня 2021 року між AT «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» було укладено Договір Факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1 у відповідності до умов якого, права вимоги за Кредитним договором № CL-235996 від 07.10.2019, з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між AT «Кредобанк» та [PERSON] , перейшли до нового кредитора, а саме до ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестції», код ЄДРПОУ 37356981. Відтак, право вимоги за Кредитним договором повністю перейшли до ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції». Вищенаведена обставина стала підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса, яку ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 у справі № ЗВ/260/40/21 задоволено та замінено стягувача у виконавчому провадженні №63960313 з примусового виконання виконавчого напису №5691, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. з Акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, код ЄДРПОУ 09807862) його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" (04112, м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, буд. 7, код ЄДРПОУ 37356981). Внаслідок розгляду заяви нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса 19.10.2021 у рамках ВП №63960313 приватним нотаріусом було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. Позивач отримав інформацію у веб-додатку «ДІЯ» про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження. На початку 2022 року на адресу позивача надійшов лист від приватного виконавця Ярошевського Д.А., в якому знаходилась постанова про стягнення заборгованості згідно ВП. Як зазначається у виконавчому написі нотаріуса на підставі укладеного Кредитного договору строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником (Позивачем) допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється з період з 07 листопада 2019 року по 19 жовтня 2020 року. Сума заборгованості складається з: сума заборгованості за кредитом - 48 954, 78 грн.; сума заборгованості за відсотками -11 574,41 грн.; суми заборгованості за комісіями - 0 грн.; суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису. Загальна сума заборгованості становить 60 529,19 грн. та суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису. Як зазначено у тексті виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 07.11.2019 по 19.10.2020, і є відмітка щодо Кредитного договору від 07 листопада 2019, однак кредитний договір був укладений 07 жовтня 2019 року. Відповідно до норм ст. ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Діючими нормативними актами встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень вказаного Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» міститься перелік вимог до змісту виконавчого напису, не дотримання яких може також бути підставою для ініціювання його оскарження, зокрема, відповідно до вимог вказаної статті Закону України «Про нотаріат». У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. У випадку недотримання нотаріусом вимог, щодо надання стягувачем документів на підставі яких можливе вчинення виконавчого напису та інших вимог закону щодо вчинення виконавчого напису, боржник може реалізувати своє право на звернення до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Оскаржений виконавчий лист не був скріплений печаткою, а міститься тільки підпис приватного нотаріуса, що свідчить про недотримання нотаріусом вимог для вчинення виконавчого напису. Крім того, укладений Кредитний договір нотаріально не посвідчений та відсутні докази безспірності заборгованості. Для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення забрргованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання стягувачем письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Разом з цим суд встановив, що жодної письмової вимоги боржнику (позивачу) ні стягувачем, ні приватним нотаріусом про усунення порушень не надсилалось, що свідчить про відсутність у даній справі безспірності заборгованості. Як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення іпотекодавця про вимоги про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 та від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц з подібних правовідносин. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак, матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження того, що при вчиненні оскаржуваного напису нотаріус отримав від банку або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо]. Надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису Кредитний договір, графік розрахунків не є достовірними доказами на підтвердження безспірності заборгованості. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18- ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений в цій справі виконавчий напис вчинений нотаріусом 04.12.2020 року на підставі Кредитного договору за № CL-235996 від 07.10.2019, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому подання стягувачем не нотаріально засвідченого договору є незаконним. За таких встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі, тому виконавчий напис за №5691 від 04.12.2020, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т. В. слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатила 992,40 грн судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved