Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути із [PERSON] на його користь суму завданих збитків, заподіяних у результаті ДТП, яка складається із: 55\~590,00 грн матеріальної шкоди, а також 35\~000,00 грн моральної шкоди,\~а всього в загальному розмірі 90\~590 гривень та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що 27 липня 2020 року о 23 год 00 хв на автодорозі Н09 409 км + 400 м в с. Ходорківці по вул. Лесі Українки, 36 Жидачівського району Львівської області, [PERSON] керуючи автомобілем марки «Ford Transit Custom», реєстраційний номер [NUMBER] , не будучи уважним, не врахувавши дорожньої обстановки, не впоравшись із керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Mersedes Sprinter, 313 SDI», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку. Під час ДТП автомобіль, який перебуває у його користуванні, отримав механічні пошкодження із значними матеріальними збитками, чим своїми діями порушив пункти 2.3 б, 11.3, 11.4 ПДР. Вина [PERSON] підтверджується протоколом серії ДПР18 №447553 від 28.07.2020, схемою місця ДТП, яка сталася 27.07.2020 року, його письмовими поясненнями, а також письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] , фотокопіями автомобілів з пошкодженнями. Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 08.10.2020 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.09.2020 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. У результаті даної ДТП йому було завдано значних матеріальних збитків на загальну суму 55\~590,00 гривень. Вищевказана сума матеріальних збитків складається із наступного: 10\~100,00 грн сума придбаних ним 19.08.2020 деяких деталей автомобіля та матеріалів для його відновлення; 12\~090 грн вартість додатково замінених в ході ремонту автомобіля деталей; 33\~400,00 грн вартість послуг із відновлення автомобіля. Однак, [PERSON] як водій автомобіля марки «Ford Transit Custom», реєстраційний номер [NUMBER] , що являється джерелом підвищеної небезпеки, будучи винуватцем ДТП відмовляється відшкодовувати йому завдані збитки, хоча зобов`язаний це зробити. Протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля, який перебував у його користуванні, йому довелося самостійно шукати гроші для його ремонту, через що тривалий час не міг вночі спокійно спати. Сімейний бюджет йому довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали, крім нього самого, й інші члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у родині. Крім того, даний транспортний засіб він використовував для доставляння сільськогосподарської продукції на ринки Західної України, що є єдиним джерелом доходу його сім`ї, однак у самий продуктовий розпал він був позбавлений цього права, що знову же важко відзначилося на матеріальному достатку. Також, раніше дуже часто на вихідних разом із своєю сім`єю вони виїжджали на відпочинок, однак після ДТП змога на законний відпочинок зникла. Крім того, на тривалий час після ДТП йому та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило значні проблеми. Вважаю, що такими зухвалими діями, які супроводжувалися фізичними погрозами п`яного водія, який наражав його на небезпеку в нічний час, йому також була завдана значна моральна шкода, розмір його душевних страждань та страждань його родини оцінюється ним в 35\~000 гривень. Дана сума моральної шкоди, враховує всі вищезазначені ним душевні страждання, які йому довелося перенести, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення у належний спосіб, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав. Заяви та клопотання, подані учасниками справи. Позивачем подано клопотання про проведення підготовчого засідання за його відсутності та підтримання позовних вимог, незаперечення проти призначення справи до судового розгляду (а.с.38, 40), заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та заперечення проти винесення заочного рішення у справі (а.с.47), заяву про усунення недоліків позовної заяви (а.с.54). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.33-34). Ухвалами підготовчого засідання від 12.08.2021, 09.12.2021 відкладено підготовче засідання (а.с.43, 62). Ухвалою підготовчого засідання від 21.10.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.48-49). Ухвалою підготовчого засідання від 24.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.67-68). Ухвалами судового засідання від 14.02.2022, 03.03.2022 відкладено розгляд справи (а.с.75). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/751/21 відповідача [PERSON] (а.с.45, 53, 65, 69, 78). Ухвалою судового засідання від 03.05.2021 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.83). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до протоколу серії ДПР18 №447552, [PERSON] 27.07.2020 о 23 год 00 хв на автодорозі Н 09 в с.Ходорівці по вул. Л.Українки, 36 Жидачівського району Львівської області керував автомобілем марки Ford Transit Custom, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, змазана мова, нестійка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.23). Постановою Жидачівського районного суду Львівської області (справа № 443/1088/20) від 08.10.2020, [PERSON] 27.07.2020 о 23 год 00 хв на автодорозі Н09 409 км + 400 м в с. Ходорківці по вул. Л.Українки,36 Жидачівського району Львівської області, керуючи автомобілем «Ford Transit Custom», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , порушив ПДР та скоїв зіткнення з автомобілем «Mersedes Sprinter, 313 SDI», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, у зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн (а.с.5-6). Постановою Жидачівського районного суду Львівської області (справа № 443/1088/20) від 11.12.2020, внесено виправлення в п`ятнадцятий абзац мотивувальної частини постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 08.10.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зазначено вірним прізвище та ініціали особи, які надавала письмові пояснення « [PERSON] » замість « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до видаткової накладної №8972 від 19.08.2020, у постачальника [PERSON] придбано товару (запчастини до автомобіля, грунтівка та шпаклівка) на 10\~100,00 грн (а.с.8). Згідно з довідкою про вартість відновлення транспортного засобу в результаті ДТП від 02.09.2020, виданої ФОП [PERSON] , загальна вартість замінених деталей становить 12\~090,00 грн. Загальна вартість відновлювальних робіт 33\~400 грн. Виконав ФОП [PERSON] , оплатив [PERSON] (а.с.9). У схемі місця ДТП, яка сталася 27.07.2020, схематично зображено місце вчинення ДТП, транспортні засоби, які до нього причетні («Ford Transit Custom», реєстраційний номер [NUMBER] , та «Mersedes Sprinter, 313 SDI», реєстраційний номер [NUMBER] ) та їх розташування по відношенню до інших об`єктів на місці події, місце зіткнення транспортних засобів, а також пошкодження, яких зазнали ці транспортні засоби (а.с.4-5); З долучених фото вбачається пошкодження, яких зазнали транспортні засоби внаслідок ДТП (а.с.16-20). Відповідно до інформації, отриманої з відкритого (загальнодоступного) джерела офіційного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України (https://policy-web.mtsbu.ua), транспортний засіб «Ford Transit Custom», реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 27.07.2020 був застрахований Страховою компанією ПрАТ «Європейський страховий альянс», діючим членом МТСБУ (страховий поліс №АР4586089) (а.с.73,82). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку завданням позивачу відповідачем майнової та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про страхування» (далі Закон №85/96-ВР) та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV). Так, відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Приписами частини 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями частини 1, пункту 2 частини 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За змістом частини 3 статті 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до приписів частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина 5 статті 1187 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України). Положеннями статті 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Згідно з положеннями частини 3 статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Положеннями статті 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини 1 статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Відповідно до приписів статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Закон №85/96-ВР регулює відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб. Так, згідно з положеннями статті 8 Закону №85/96-ВР, страховий ризик певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Нормами частин 1, 2 та 4 статті 9 Закону №85/96-ВР передбачено, що страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина 1 статті 10 Закону №85/96-ВР). Відповідно до приписів пунктів 2, 3 частини 1 статті 20 Закону №85/96-ВР, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом; Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком (частина 1 статті 25 Закону №85/96-ВР). Закон №1961-IV є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 28, 29 Закону №1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з підпунктом 33.1.4. пункту 33.1. статті 33 Закону №1961-ІV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 Закону №1961-ІV). Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 27.07.2020 о 23 год 00 хв на автодорозі Н09 409 км + 400 м в с. Ходорківці по вул. Л.Українки,36 Жидачівського району Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Ford Transit Custom», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Mersedes Sprinter, 313 SDI», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Ford Transit Custom», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , станом на дату зазначеної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Страховою компанією ПрАТ «Європейський страховий альянс», діючим членом МТСБУ (страховий поліс №АР4586089). Завдана [PERSON] внаслідок ДТП шкода не відшкодована. Надаючи оцінку аргументам позивача суд зазначає таке. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. При цьому, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Суд звертає увагу на те, що між сторонами у зв`язку із завдання відповідачем внаслідок ДТП шкоди майну позивача виникло деліктне зобов`язання. Водночас, суд зазначає, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Такий висновок суду повністю відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного суду, викладеного у постанові від 04.07.2018 (справа № 755/18006/15-ц провадження №14-176 цс 18). Таким чином, суд констатує, що у правовідносинах, які виникли між сторонами, за наведених вище обставин, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає саме страховик завдавача шкоди (ПрАТ «Європейський страховий альянс»), а обсяг відповідальності відповідача [PERSON] (страхувальника) обмежений лише різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Суд зауважує, що позивач визначив суб`єктивний склад сторін, зазначивши відповідачем завдавача шкоди [PERSON] . Водночас, позивач також скористався правом на подання клопотання про розгляд справи за його відсутності і жодного разу у підготовчі та судові засідання не з`являвся. Процесуальне право на заміну первісного відповідача належним відповідачем або про залучення співвідповідача належить виключно позивачу і суд позбавлений можливості втручатися у це право, самостійно визначаючи суб`єктивний склад осіб у справі, що випливає з приписів статті 51 ЦПК України та відповідає одній із основних засад цивільного судочинства (диспозитивності), однак позивач таких клопотань до суду не подавав. Відтак, за наведених обставин, в силу вимог статті 13 ЦПК України, суд був зобов`язаний розглядати справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів, поданих ним. Зважаючи на вищевикладене, суд доходить переконання про передчасність заявлених позовних вимог позивача до завдавача шкоди [PERSON] , цивільно-правова відповідальність транспортного засобу якого на час ДТП була застрахована ПрАТ «Європейський страховий альянс», в частині відшкодування завданої майнової шкоди у сумі 55\~590,00 грн, тому у цій частині позов задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання наявності чи відсутності заподіяння позивачу моральної шкоди з`ясуванню судом підлягають: чи підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд зазначає, що відповідач вчинив протиправні, винні (неумисні) дії, внаслідок яких було пошкоджено транспортний засіб позивача. З огляду на призначення цього майна та його вартість, суд доходить переконання, що позивач дійсно зазнав душевного страждання з огляду на пошкодження транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту, необхідний час на це, а також у зв`язку із змінами звичного для нього способу життя. Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд бере до уваги розмір пошкоджень, яких завдано транспортному засобу позивача, глибину і тривалість душевних страждань позивача, яких він зазнав у зв`язку з цими пошкодженнями, ступінь вини відповідача, який завдав моральної шкоди. Таким чином, зважаючи на обставини справи, наслідки, що настали, характер і глибину душевних, моральних страждань, які переніс позивач, їх тривалість, істотність вимушених змін у його житті, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково і з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] моральну шкоду у сумі 5\~000,00 грн. Визначаючи саме такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує особу відповідача і характер вчинених ним дій. На переконання суду цей розмір грошового відшкодування відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеним чи надмірним, а також явно заниженим. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 50,12 грн (5\~000 х 100% : 90\~590 = 5,52%; 908 : 100% х 5,52% = 50,12). На підставі статей 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, статей 8,\~9,\~20,\~25\~Закону України\~«Про страхування»,\~статей 22,\~33,\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» та

Outcome: partial