Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт постійного проживання громадянина України [PERSON] , [INFO] на території України ( [ADDRESS] ) станом на час (момент) народження її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , тобто станом на 18 квітня 1992 року та на 04 вересня 1994 року. У обґрунтування заяви зазначила, що вона має громадянство України та з 21.07.1985 року була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у неї народився син [PERSON] , а [INFO] донька [PERSON] . Діти народилися в Сирійській Арабській Республіці (м. Тартус). Батьком дитини є громадянин Сирійської Арабської Республіки [PERSON] , [INFO] . Діти народилися за межами України, на момент їх народження вона була зареєстрована (прописана) та постійно проживала на території України, тобто діти є громадянами України та мають право отримати український паспорт. З даною метою вона звернулася до Посольства України в Ліванській Республіці, оскільки в Сірійській Арабській Республіці відсутні дипломатичні установи України і їх функції виконує Посольство України в Ліванській Республіці. Відповідно до листа Посольства України в Ліванській республіці від 21.12.2021 року зазначено, що документом, який може підтвердити факт постійного проживання особи є довідка «Про реєстрацію місця проживання особи» за формою додатку 13 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016. Враховуючи, що за місцем її реєстрації на момент народження дітей було м. Донецьк, отримання такої довідки є неможливим. Посольство зазначає, що в даному випадку можливим способом встановлення факту постійного проживання є отримання відповідного рішення суду про встановлення факту, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити. \~ \~ \~ \~ Суд, вислухав представника заявника, свідка [PERSON] , вивчивши матеріали справи та встановивши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] , [INFO] , має громадянство України. За даними паспорта з 21.07.1985 року була прописана (зареєстрована) за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 8,9) Відповідно до свідоцтва про народження [INFO] у заявниці народилась дитина - син [PERSON] , батьком записаний [PERSON] , місце народження м. Тартус. (а.с. 12-14). [INFO] у заявниці народилась донька [PERSON] , батьком записаний [PERSON] , місце народження м. Тартус (а.с. 15-17) Заявниця зазначає, що її діти були народжені за межами України, але вона є громадянкою України і на момент їх народження була зареєстрована та постійно проживала на території України, таким чином її діти мають право отримати український паспорт. З даною метою 13.12.2021 року представник заявниці звернувся до Посольства України в Ліванській Республіці, оскільки в Сірійській Арабській Республіці відсутні дипломатичні установи України і їх функції виконує Посольство України в Ліванській Республіці. 13.12.2021 року Посольством України в Ліванській Республіці надано відповідь, про те що громадянство осіб які народилися в період з 13.11.1991 року до 28.02.2001 року включно, визначається (в тому числі) відповідно до ст. 14 ЗУ «Про громадянство України», яка передбачає, що при різному громадянстві батьків, з яких один на момент народження дитини перебував у громадянстві України, дитина є громадянином України якщо вона народилася за межами республіки, але батьки або один з них у цей час постійно проживав на території України. Документом, що може підтвердити факт постійного проживання особи є довідка «про реєстрацію місця проживання особи за формою додатку 13 до Правил постанови КМУ від 02.03.2016 року № 207. Враховуючи, що місцем реєстрації [PERSON] було м. Донецьк, отримання такої довідки для [PERSON] не є можливим. У даному випадку можливим способом встановлення факту постійного проживання на території України є отримання відповідного рішення суду про встановлення даного факту. (а.с. 7) Факт реєстрації заявниці підтверджується даними паспорту, де зазначено що [PERSON] прописана (зареєстрована) за адресою: [ADDRESS] з 21.07.1985 по 19.08.1998 та з 02.07.2013 року по теперішній час. (а.с. 8, 9) Також дані відомості підтверджуються по квартирною карткою (форма Б), ордером № 143 від 31.01.1974 на квартиру, а також заявою матері заявниці [PERSON] щодо прописки членів її родини в квартирі. (а.с.19) Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № [NUMBER] від 15.12.2000, виданого Представником Фонду державного майна України в м. Донецьку, власниками даної квартири є батьки, сестра та племінник заявниці.(а.с. 23) 30 березня 2012 року мати заявниці [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй частину квартири [ADDRESS] [PERSON] . (а.с. 26) Відповідно до листа Державної міграційної служби України від 24.12.2021 вих. № 6.2-11878/3.1-21, [PERSON] , [INFO] , з питання оформлення документів для виїзду за кордон на постійне місце проживання в установленому законодавством порядку до територіальних підрозділів ДМС України не зверталась. Відповідно рішень про оформлення або відмову в оформленні документів для виїзду за кордон на постійне проживання стосовно зазначеної особи територіальними підрозділами ДМС не приймалося. (а.с. 18) Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що заявницю знає з 1989 року, разом навчався з нею у Донецькому політехнічному інституті. До теперішнього часу дружать з нею родинами. Добре знав її батьків, сестру які проживали в [ADDRESS] , часто бував у них вдома. По закінченні інститута [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] і народила двох дітей. Діти народились у Сірії, одна весь час вона була зареєстрована і проживала у Донецьку. Громадянство осіб які народилися в період з 13.11.1991 року по 28.02.2001 року включно, визначається ( в тому числі) відповідно до ст. 14 ЗУ «Про громадянство України» в редакції від 08.10.1991 року Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про громадянство України» від 08.10.1991 року, при різному громадянстві батьків, з яких один на момент народження дитини перебував у громадянстві України, дитина є громадянином України якщо вона народилася за межами республіки, але батьки або один з них у цей час постійно проживав на території України. Документом, що може підтвердити факт постійного проживання особи є довідка «Про реєстрацію місця проживання особи» за формою додатку 13 до Правил постанови КМУ від 02.03.2016 року № 207 Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, довідка з місця проживання заявниці в [ADDRESS] не може підтвердити факт її постійного проживання на території України. Неможливість підтвердити довідкою факт постійного проживання позбавляє заявницю права на отримання її дітьми громадянства України. Суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявниця, знайшли своє підтвердження, вважає вимогу заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved