Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Крім позивача, в будинку зареєстровані її чоловік [PERSON] , донька [PERSON] та зять [PERSON] . Фактично в будинку проживають лише позивач зі своїм чоловіком, а відповідачі не проживають за вказаною адресою з 2019 року, житлом не цікавляться, їх речей у будинку немає, покинули будинок добровільно. Відповідачі в будинку не проживають, комунальні платежі вони не сплачують, в утриманні житла участі не приймають, ні на що не претендують. Зазначає, що відповідачі виїхали за межі України на заробітки та залишились постійно проживати в м. Ухта Республіки Кома Російської Федерації. Таким чином, вважає що [PERSON] та [PERSON] створюють їй перешкоди у здійсненні права користування житлом, тому просить визнати їх такими, що втратили право користування житлом по [ADDRESS] . Позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Своє клопотання про виклик і допит свідків знімає, а позов просить задовольнити, судові витрати з відповідачів просить не стягувати. \~ \~ \~ \~Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надіслали на електронну адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі. Повідомили про те, що не заперечують проти зняття їх з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з непроживанням за вказаною адресою тривалий час. \~ \~ \~ \~Суд, з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності від 09.07.1996, виданого виконкомом Пирятинської міської ради (а. с.8). У вказаному будинку, окрім позивача та її чоловіка [PERSON] , на даний час зареєстровані її дочка [PERSON] та зять [PERSON] (а.с.10), які з 2019 року в ньому не проживають (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не є власниками будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~\~\~\~\~\~ Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~\~\~\~\~\~ Згідно\~ст. 150 Житлового кодексу\~(далі -\~ЖК України), громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. \~\~\~\~\~\~ Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Відповідно до частини 1статті 405\~ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному власником. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. \~\~\~\~\~\~ Пунктом 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша\~статті 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути\~ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені\~главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення\~статті 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. \~\~\~\~\~\~ Таким чином, оскільки відповідачі близько трьох років не проживають у будинку, що належить позивачу на праві власності, їх реєстрація заважає позивачу у повній мірі володіти та користуватися належним йому житлом, враховуючи визнання відповідачами позову, позовні вимоги щодо визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщення, є обґрунтованими та підлягають до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved