Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

13.04.2021 АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось в суд з позовом до [PERSON] та до [PERSON] як законного представника неповнолітньої відповідачки [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/2325/82/1888 від 13.08.2008 року на суму 236 800 грн 94 коп шляхом продажу квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження та встановити початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; виселення громадян України [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані та проживають у іпотечній квартирі [ADDRESS] із зняттям їх з реєстраційного обліку та без надання іншого жилого приміщення; стягнення судових витрат. З позовної заяви вбачається, що 13 серпня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/2325/82/1888, за яким позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 26000 доларів 00 центів США строком до 13.08.2018 року, а відповідач зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,75% річних, комісію згідно з умовами договору та тарифами кредитора, виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 14 серпня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержателем) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (іпотекодавцями) був укладений Договір іпотеки № б/н. Відповідно до умов п.1.2 Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS] , яка належала іпотекодавцям - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності на підставі приватизації. Іпотекодавці [PERSON] , [PERSON] померли. Відповідач [PERSON] успадкував належні [PERSON] та [PERSON] частки у квартирі [ADDRESS] і став одноосібним власником квартири. Відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе кредитні зобов`язання за договором № 014/2325/82/1888 від 13.08.2008 року і станом на 09.10.2020 року його заборгованість перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором становить 64 977 доларів 45 центів США, яка складається з: 24 757 доларів 30 центів США заборгованість за кредитом; 40 220 доларів 15 центів США заборгованість по відсоткам. Тому в рахунок погашення заборгованості за кредитом позивач набув право звернути стягнення на предмет іпотеки. З цією метою 02.02.2021 р АТ «Райффайзен Банк Аваль» надіслав вимогу відповідачу про виконання грошового зобов`язання та усунення порушення основного зобов`язання за кредитним договором, повідомивши про можливість задоволення вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Проте, у визначений Банком строк відповідач свої зобов`язання не виконав, борг за кредитом не повернув. Оскільки на час звернення з позовом до суду у належній відповідачу [PERSON] квартирі, яка є предметом іпотеки, зареєстровані відповідач та його неповнолітня дочка [PERSON] , яка народилась після укладення кредитного договору та договору іпотеки, то позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/2325/82/1888 від 13.08.2008 року на суму 236 800 грн 94 коп шляхом продажу квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження та встановити початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; виселити відповідача [PERSON] та його неповнолітню дочку [PERSON] , які зареєстровані та проживають у іпотечній квартирі [ADDRESS] із зняттям їх з реєстраційного обліку та без надання іншого жилого приміщення; стягнути судові витрати. В заяві до суду представник позивача АТ «Райффайзен Банк Аваль» Сірочук І. просить розглянути справу за її відсутності, на підставі письмових доказів; не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі; порядок і наслідки заочного розгляду їй відомі і зрозумілі. Відповідач [PERSON] , який дії у власних інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] , в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи судом, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності або про поважні причини неявки. Відзив на позов не подав. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області належним чином повідомлений про розгляд справи судом, в судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності та надав суду письмовий висновок органу опіки і піклування щодо захисту прав та законних інтересів неповнолітньої відповідачки [PERSON] Враховуючи наявність у справі доказів про одночасне існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд знаходить за можливе ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 31 липня 2008 року [PERSON] подав заяву-анкету на отримання кредиту під заставу до ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.10-12). Дружина відповідача [PERSON] (а.с.216) надала згоду ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на отримання [PERSON] кредиту, про що подала відповідну заяву (а.с.19). 13 серпня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/2325/82/1888 (а.с.13-17). Відповідно до умов Кредитного договору № 014/2325/82/1888 від 13 серпня 2008 року Кредитор - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав позичальнику [PERSON] кредит за програмою кредитування - кредит під заставу нерухомості у розмірі 26000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 14,35% річних за користування кредитними коштами. Дата остаточного погашення кредиту - 13 серпня 2018 року. Згідно з випискою по рахунку [PERSON] в ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 15.08.2008 р відповідачу [PERSON] було виплачено 26000 доларів США кредиту (а.с.18). 14 серпня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержателем) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (іпотекодавцями) був укладений Договір іпотеки № б/н. Відповідно до умов п.1.2 Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS] , яка належала іпотекодавцям - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності на підставі приватизації. Заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 182707 гривень (а.с.20-22). Із Свідоцтва на право власності на житло від 21.06.1993 р вбачається, що квартира [ADDRESS] шляхом приватизації передана у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у спільну сумісну власність (а.с.182). [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 06.10.2009 р, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області (а.с.25). [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 10.01.2011 р, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області (а.с.24). Після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] спадщину прийняв їх син - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.03.2019 р (а.с.183) та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.03.2019 р (а.с. 202), Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.35-36). Відповідно до ч. 2 ст. 523 ЦК України застава, встановлена первісним боржником, зберігається після заміни боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином на підставі ч. 2 ст. 523 ЦК України після заміни боржників [PERSON] та [PERSON] відповідачем [PERSON] застава (іпотека) квартири [ADDRESS] відповідно до Договору іпотеки від 14 серпня 2008 року зберігається. Відповідач [PERSON] свого зобов`язання за кредитним договором № 014/2325/82/1888 від 13 серпня 2008 року не виконує. Рішенням Славутського міськрайонного суду від 09 березня 2010 р у справі № 2-308/2010 позовні вимоги АТ "Райффайзен Банк Аваль" задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 014/2325/82/1888 від 13.08.2008 р у розмірі 236800 грн 94 коп і 1820 грн судових витрат. Рішення суду від 09.03.2010 р знаходиться на примусовому виконанні, що стверджується постановою приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 21.02.2019 р (а.с.27) і на час звернення з позовом до суду не виконане, що стверджується долученою до справи Інформацією про виконавче провадження від 08.04.2022 р з додатками (додається). Станом на 09.10.2020 р у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за Кредитним договором № 014/2325/82/1888 від 13 серпня 2008 р в сумі 64 977 доларів 45 центів США, яка складається з: 24 757 доларів 30 центів США заборгованість за кредитом; 40 220 доларів 15 центів США заборгованість по відсоткам, що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.7-9). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 12 Закону України «Про іпотеку»). Згідно з частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Отже, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (частина перша статті 36 Закону України «Про іпотеку»). Умовами договору іпотеки № б/н, укладеного 14 серпня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержателем) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (іпотекодавцями), передбачено, що в разі порушення кредитного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцям письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцятиденного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору. Пунктом 5.4 даного договору визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виколнавчого напису нотаріуса; шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Отже, за змістом частини першої статті 12, частини першої статті 33 та статті 35 Закону України «Про іпотеку» реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє невиконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. На виконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» 02 лютого 2021 року Департамент проблемної заборгованості роздрібних клієнтів АТ "Райффайзен Банк Аваль" направив відповідачу [PERSON] вимогу про виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 014/2325/82/1888 від 13.08.2008 року, вказав стислий зміст порушеного зобов`язання, суму заборгованості перед Банком станом на 09.10.2020 р та попередив про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.28), а також надіслав вимогу про усунення порушення основного зобов`язання і роз`яснив право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та просив добровільно звільнити передане в іпотеку жиле приміщення - квартиру [ADDRESS] на підставі ст. 109 ЖК України (а.с.29). Вказані листи були надіслані [PERSON] 08.02.2021 р (а.с.30-34). Таким чином встановлено, що позивач дотримався вимог частини першої статті 12, частини першої статті 33 та статті 35 Закону України «Про іпотеку» і позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитим договором №014/2325/82/1888 від 13.08.2008 року на суму 236 800 грн 94 коп шляхом продажу квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження та встановити початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, є законними, підставними та обгрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про виселення відповідачів, то суд враховує наступне. Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Рішення про задоволення позову про виселення мешканців з переданого в іпотеку житлового приміщення відповідно до частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» може бути прийняте судом (за заявою іпотекодержателя) одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. За змістом частини третьої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту банку, повернення якого забезпечено іпотекою відповідного житлового приміщення. Таким чином, за змістом статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК УРСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. За Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області від 17.01.2022 р у разі задоволення позову про виселення будуть порушені житлові права та законні інтереси малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.34-35 т. 2). Проте установлено, що малолітня [PERSON] не мала права користування предметом іпотеки на момент укладення договору і була вселена в будинок без відома банку у зв`язку з народженням після укладення договору. Разом з тим, належна відповідачу [PERSON] квартира [ADDRESS] була придбана шляхом приватизації державного житлового фонду у 1993 році, а не за рахунок кредиту, отриманого відповідачем на підставі кредитного договору №014/2325/82/1888 від 13.08.2008 р. Тому підстав для задоволення позову в частині виселення відповідача [PERSON] та його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.216), з квартири, яка є предметом іпотеки, не вбачається. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено 3552 грн судового збору за вимогами майнового характеру, що становить 1,5% ціни позову, та 2270 грн судового збору за вимогами немайнового характеру, що становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на час подачі позовної заяви. Враховуючи, що позовні вимоги немайнового характеру задоволенню не підлягають, суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] в користь банку 3552 грн судового збору за вимогами майнового характеру.

Outcome: partial