Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

30 липня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів (заробітку) доходу платника аліментів, але не менше 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією відповідно до Закону, щомісячно починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитини повноліття, а саме до [INFO] . В обґрунтування свого позову посилається на те, що з 30.09.2012 року по 05.06.2013 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народилась донька [PERSON] . Позивач стверджувала, що донька проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Вказує, що їй матеріально важко утримувати дитину, вона потребує матеріальної допомоги, з урахуванням того, що необхідно оплачувати витрати на харчування, розвиток, одяг та лікування. Крім того позивач зазначає, що відповідач працездатний, фізично здоровий і може за своїм матеріальним станом надавати дітям допомогу. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. 04.10.2021 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] через канцелярію суду надала зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей як батька з актового запису про народження дитини. В ході судового засідання, яке відбулося 20.10.2021 року, представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про прийняття зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей як батька з актового запису про народження дитини, та клопотанням про проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, на вирішення якої поставити питання: - Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] .? - Яка ступінь (у процентному відношенні) походження малолітньої [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 20.10.2021 року вказані клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про прийняття зустрічного позову та об`єднання його з первісним позовом було задоволено. Прийнято до провадження суду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей як батька з актового запису про народження дитини та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Клопотання представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] про призначення судової медичної молекулярно-генетичної експертизи було задоволено. Призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на розв`язання якої поставлено питання: - Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] .? - Яка ступінь (у процентному відношенні) походження малолітньої [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] , [INFO] .? Проведення експертизи доручено експертам Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, на час виконання якої провадження зупинено. 04 січня 2022 року до канцелярії суду надійшов висновок експерта № 140 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків рідкої крові по цивільній справі №947/23313/21. 26 квітня 2022 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надала до суду клопотання про призначення повторної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків рідкої крові, в якому просила: призначити повторну судово-медичну експертизу по цивільній справі № 947/23313/21 за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] та третьої особи Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про виключення відомостей про батька з актового запису про народження [PERSON] судово-генетичну експертизу. Проведення такої експертизи доручити Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичного центру МВС України (код ЄДРПОУ 24525055), який розташований за адресою: місто Вінниця, вул В. Порика, буд 8. На розгляд та вирішення експерта поставити наступне запитання: - Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] матір`ю якої є [PERSON] .? Зобов`язати Комунальну установу «Одеське обласне бюро судово - медичної експертизи» (код ЄДРПОУ 05480950), яка розташована за адресою: 65082, місто Одеса, провулок Валіховський, буд.4, - надіслати зразки крові [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою проведення повторної судово-медичної експертизи. Витрати на пересилання зразків крові та проведення повторної експертизи покласти на [PERSON] , [INFO] . На час проведення експертизи зупинити провадження по справі № 947/23313/21. 28 квітня 2022 року представник позивача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] надала до суду заперечення на клопотання про призначення повторної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків рідкої крові, в яких просила відмовити представнику відповідача у задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи. Ухвалою суду від 28.04.2022 року у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про призначення повторної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи було відмовлено. Також ухвалою суду від 28.04.2022 року було закрито підготовче провадження у справі. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладенні в позовній заяві та просили задовольнити. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні зустрічний позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, у задоволенні первісного позову просила відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 30 вересня 2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було складено актовий запис за № 10600, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 червня 2013 року, справа № 520/4505/13-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] народження було розірвано. Після розірвання шлюбу залишено прізвища: йому - [PERSON] , їй - [PERSON] . Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд приймає до уваги той факт, що відповідач фізично здоровий, у зв`язку з чим повинен утримувати свого малолітню доньку. При ухваленні рішення по справі суд керується Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік» яким встановлено у 2022 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривень. Суд враховує положення закону про те, що позивач також має обов`язок утримувати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, з урахування вищевказаного суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі ј частки від всіх видів його заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги первісного позову в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню, при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам відповідача та неповнолітньої дитини. Що стосується зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про про виключення відомостей як батька з актового запису про народження дитини суд зазначає наступне. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. За положеннями ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Так, ст. 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батькам, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. На має право оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо на момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати батьківство, пред`являти про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Ухвалою суду від 20.10.2021 року було призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на розв`язання якої поставлено питання: -Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] .? - Яка ступінь (у процентному відношенні) походження малолітньої [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] , [INFO] .? Проведення експертизи доручено експертам Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи. 04 січня 2022 року до канцелярії суду надійшов висновок експерта № 140 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків рідкої крові, відповідно до якого: - «молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,999999 %, таким чином, батьківство практично доведене». Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків передбачених ст. 82 ЦПК України. Разом з тим, слід зазначити, що вирішуючи питання щодо призначення повторної молекулярно-генетичної експертизи, сторона відповідача не надала обґрунтованих підстав для її призначення. Під час допиту в судовому засіданні, яке відбулось 20.04.2022 року, експерт Кривда Р.Г. надав відповідь, стосовно зберігання крові, а саме: «Наша лабораторія пройшла метрологічну акредитацію, з вирішенням усіх питань, які є. Кабінет відбору, кабінет ведення ДНК, кваліфікація та зберігання зразків. Це все відповідає нормам та правилам. І розмовляти про те, що зразки були дослідженні і вони не працюють - це зовсім не відповідає дійсності.» Між тим, відповідно Інструкції про проведення судово-медичної ексаертизи № 6 «Оформлення висновку судово-медичного експерта» - у Висновку експерта не повинно бути зазначено як і при якій температурі зберігалася кров. Тобто, твердження представника відповідача, що кров зберігалась з порушенням норм та правил схоронності зразків крові не може бути взято до уваги суду, оскільки це сумніви та припущення представника відповідача, які не підтвердженні будь-якими доказами, а отже, не може слугувати підставою для проведення повторної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків рідкої крові. Відмовляючи у призначенні повторної експертизи, суд взяв до уваги воєнний стан, що оголошено по усій території України, відсутність можливості позивача з дитиною виїхати до іншого міста для проведення експертного дослідження, а також незрозумілість того, як, при яких умовах та ким саме буде організовано направлення зразків крові на експертне дослідження. Усі інші доводи, викладені у зустрічному позові, як то необізнаність [PERSON] про існування справи про розірвання шлюбу, термін вагітності позивачки, реєстрація народження дитини, не звернення з позовом про стягнення аліментів до теперішнього часу, суд вважає такими, що грунтуються лише на припущеннях та не мають правового значення для вирішення спору. На підстві викладеного суд вважає, що позивач за зустрічним позовом не довів належними та допустими доказами відсутності кровного споріднення між ним та донькою [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволені зустрічного позову.

Outcome: approved