Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивує тим, що рішенням Буринського районного суду Сумської області від 21.02.2019 з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, які сплачуються його матері [PERSON] , з якою на момент винесення рішення проживала дитина. Пізніше їх шлюб було розірвано і [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Відповідно до виконавчого листа з нього стягуються аліменти, заборгованості немає. Однак з 21.02.2021 року син [PERSON] та донька [PERSON] проживають в родині його батьків, оскільки він на даний час перебуває на службі у Збройних силах України. При цьому діти знаходяться на його повному утриманні. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та протягом останнього півроку ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. На підставі\~викладеного просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) на кожну дитину, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, які стягуються на користь матері [PERSON] та відкликати з Буринського відділу ДВС у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) виконавчий лист виданий Буринським районним судом по справі №574/1180/18. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 15.04.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, а справу розглядати за його відсутності. Від відповідачки [PERSON] на дійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги вона визнала в повному обсязі. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей, сина - [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження (а.с.7,8). Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 21.02.2019 року у справі №574/1180/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] ліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.8-10). Вищезазначене рішення 25.03.2019 року набрало законної сили та 29.03.2019 року Буринським районним судом Сумської області видано виконавчий лист (а.с.11). Частиною 8\~ст.7 Сімейного кодексу України\~визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ст.181 СК України\~встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З матеріалів справи вбачається, що 21.02.2022 року, діти були передані в сім`ю батька [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.17). Доказів тому, що кошти, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] згідно рішення Буринського районного суду Сумської області від 21.02.2019 року у справі №574/1180/18 використовуються в інтересах дитини, матеріали справи не містять. Не містять матеріали справи і доказів щодо участі матері в утриманні дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини в ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Присуджені судом аліменти на утримання дитини її власністю, якою вона через свій малолітній стан не може розпорядитися самостійно, а тільки з участю батьків або органів опіки та піклування. Зважаючи на те, що з лютого 2022 року діти фактично стали проживати разом з батьком і знаходяться на його утриманні, а їх мати, яка проживає окремо, не довела, що перераховані їй грошові суми аліментів витрачаються на матеріальне забезпечення дітей, що на думку суду має істотне значення для вирішення заявленого спору виходячи з інтересів дитини, тому відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України\~наявні підстави для припинення стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання малолітнього сина [PERSON] , оскільки останній з лютого 2022 року не проживає з матір`ю. Аналогічні обставини були предметом дослідження Верховним Судом і його правова позиція викладена у постанові від 23 грудня 2019 року у справі № 648/2062/18, яка відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~має враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині припинення стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання сина [PERSON] . При цьому суд враховує те, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , які стягуються на користь [PERSON] слід задовольнити повністю. У зв`язку з ухваленням рішення суду про припинення стягнення аліментів необхідно відкликати виконавчий лист виданий Буринським районним судом 29.03.2019 року по справі №574/1180/18. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки,\~позивач звільнений\~від сплати\~судового збору\~на підставі\~статті 5\~Закону України\~"Про\~судовий збір",\~з відповідачки\~підлягає стягненню\~на користь\~держави судовий\~збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved