Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

23.11.2021 [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] та Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про скасування обтяжень на нерухоме майно. На підтвердження позовних вимог, зазначив, що відповідно до свідоцтва про право власності від 18 липня 2000 року [PERSON] належить житловий будинок по [ADDRESS] . Будинок розташований на належній йому земельній ділянці площею 0,1018 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В листопаді 2021 року [PERSON] стало відомо про наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження - заборона на відчуження (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження 1698420, зареєстрованого 21.02.2005 Першою миргородською нотаріальною конторою, підставою якого був договір застави, 1-274, 09.02.2001, Миргородський ощадбанк, об`єкт обтяження, будинок за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] . Зазначив, що жодних боргових зобов`язань перед АТ «Державний ощадний банк України» немає, договір застави не підписував, на день підписання договору застави власником будинку був він, а не [PERSON] . Вважає, що підстави для дії обтяжень відсутні, їх наявність обмежує права позивача розпорядитися своїм майном. З огляду на ці обставини [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 07.12.2021 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у Першої миргородської державної нотаріальної контори та Полтавського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірену копію нотаріальної справи, а саме, документів на підставі яких 21.02.2005 о 12:14:27 за №1698420, реєстратором: Першою миргородською державною нотаріальною конторою, накладено обтяження на будинок за адресою: [ADDRESS] . Підстава обтяження: договір застави, 1-274, 09.02.2001, Миргородський ощадбанк. Власник: [PERSON] (а.с.22). 05.01.2022 ухвалою суду представнику відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» продовжено строк, для подання відзиву на позовну заяву до 17 січня 2022 року включно (а.с.46). 14.01.2022 представник відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» направив відзив на позовну заяву (а.с.52-62). У відзиві зазначив наступне. Станом на 05.01.2022 інформація щодо кредитної заборгованості [PERSON] перед АТ «Ощадбанк» відсутня. Нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS] в заставі банку не перебуває. Заборона накладена Першою миргородської державною нотаріальною конторою без заяви, повідомлення чи клопотань банку. Тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до банку. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив скасувати державну реєстрацію та припинити обтяження речового права, заборону на відчуження (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження 1698420, зареєстрованого 21.02.2005 Першою миргородською нотаріальною конторою, підставою якого був договір застави, 1-274, 09.02.2001, Миргородський ощадбанк, об`єкт обтяження, будинок за адресою: [ADDRESS] , з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача АТ «державний ощадний банк України» в судове засідання не з`явився. У відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи у його відсутність. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог до банку, з підстав зазначених у відзиві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань про перенесення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило (а.с.21,65,67,72). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що право власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності від 18.07.2000, що підтверджується свідоцтвом про право власності, довідкою КП «Миргородтехінвентаризація» від 05.05.2021 за №281-Д, технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 10,11,13-16). Будинок розташований на належній [PERSON] земельній ділянці площею 0,1018 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серія ПЛ№341, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8,9). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкт нерухомого майна, це будинок [ADDRESS] , накладено обтяження. Тип обтяження - заборона (архівний запис), за реєстраційним номером обтяження 1698420, зареєстрованого 21.02.2005 Першою миргородською нотаріальною конторою, підставою якого був договір застави від 09.02.2001, 1-274, Миргородський ощадбанк, об`єкт обтяження, будинок за адресою: [ADDRESS] , архівний номер: 1905053MIRGOROD1, архівна дата: [INFO] , дата виникнення: 13.02.2001, № реєстра: 51300-6, внутр. № 5А01062Е23F247295B42 (а.с.12). Відповідно до копії договору про заставу майна №130 від 09.02.2001, договір укладено між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] в порядку забезпечення кредитного договору № 22023507181007 від 09.02.2001 укладеного між тими ж сторонами. Предметом застави є житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.29-35). Однак, при огляді в судовому засіданні інвентаризаційної справи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , судом встановлено, що в інвентаризаційній справі за період з 22.01.2000 по 09.02.2001 день укладення договору застави, відсутня інформація про те, що власником цього будинковолодіння був [PERSON] . За наведених обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] не має боргових зобов`язань перед АТ «Державний ощадний банк України», які б були забезпечені договором застави від 09.02.2001. Станом на 05.01.2022 інформація щодо кредитної заборгованості [PERSON] перед АТ «Ощадбанк» відсутня. Нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS] в заставі банку не перебуває. Доказів на підтвердження необхідності існування обтяження речового права, заборони на відчуження (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження 1698420, зареєстрованого 21.02.2005 Першою миргородською нотаріальною конторою, на будинок за адресою: [ADDRESS] , відповідачі суду не надали. Оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Оскільки право позивача на розпорядження своїм майном є порушеним, воно підлягає захисту у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст. 41 Конституції, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Зазначений принцип відображено і в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст. 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь які угоди, відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Таким чином, наявні обтяження у вигляді арешту накладеного на житловий будинок, порушує права [PERSON] на розпорядження своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В зв`язку з тим, що позивач просив не стягувати судові витрати з відповідачів на його користь, суд,

Outcome: approved