Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, треті особи: Центрально-Міський ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), Перша Криворізька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та зняття з цього майна арешту. Позивач [PERSON] просить суд винести рішення, яким скасувати арешт, накладений Центрально-Міським ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) на все майно [PERSON] та скасування оголошену ними заборону на його відчуження, скасувати арешт, накладений приватним виконавцем Клітченко Оксаною Анатоліївною на все майно [PERSON] та скасувати оголошену заборону на його відчуження. Визнати за [PERSON] , ІПН [NUMBER] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1 / 2 частину житлового будинку загальною площею всього 125,7 м.кв., загальною площею 1 /2 частини 75,9 м.кв., в тому числі житловою 37,6 м.кв., що на технічному плані позначений під літерою «А-1», гараж, що на технічному плані позначений під літерою «Е», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд позовної заяви у його відсутності, заяву підтримує та просить суд її задовольнити. Представник відповідача - виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради Тімуш К.О. не з`явилася, не заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині зняття арешту з майна, але проти задоволення позовних вимог в частині визнання права власності на нерухоме майно, просила справу слухати без її участі, під час винесення рішення покладається на думку суду, просить винести об`єктивне рішення, за умов доведеності усіх обставин справи, про що подала заяву. Представник третьої особи - Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, направили на адресу витребувані докази по справі. Представник третьої особи - Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, направили на адресу витребувані докази по справі. Представник третьої особи - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила на адресу витребувані докази по справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] [INFO] (підтверджується копією свідоцтва про смерть). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на 1 / 2 частину житлового будинку загальною площею всього 125,7 м.кв., загальною площею 1 /2 частини 75,9 м.кв., в тому числі житловою 37,6 м.кв., що на технічному плані позначений під літерою «А-1», гараж, що на технічному плані позначений під літерою «Е», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . (підтверджується правовстановлюючими документами, технічним паспортом). 30.08.2018 року, спадкодавець [PERSON] заповів усе належне йому на праві власності майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належать йому на день смерті позивачу по справі [PERSON] . Даний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ставніченко О.П., зареєстровано в реєстрі за № 1985 (підтверджується копією заповіту). У строки обумовлені законом позивач звернувся до Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини, оскільки померлий залишив на його ім`я заповіт. Була заведена спадкова справа. Більше з заявами про прийняття спадщини або відмову від неї ніхто не звертався. Особи, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині - відсутні (підтверджується витягом про відкриття спадкової справи, матеріали спадкової справи). Після спливу шестимісячного терміну від дня смерті [PERSON] , з метою оформлення спадкових справ позивач знову звернувся до нотаріуса, для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Свою відмову нотаріус обґрунтував наступним: в процесі видачі свідоцтва про право на спадщину у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності було виявлено наявність арешту на все майно на ім`я [PERSON] накладеного Центрально-Міським відділом ДВС м. Кривого Рогу, що унеможливлює видачу спадщини (підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.05.2021 року) Окрім того, згідно інформації з реєстру боржників, арешт на все майно [PERSON] наклала та оголосила заборону на його відчуження приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., в якої на виконанні знаходилося виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 4866 виданого 03.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК АЛАНД» заборгованості у розмірі 16484,69 грн. Постановою від 14.06.2021 року було закінчено з підстав смерті боржника [PERSON] (підтверджується матеріалами виконавчого провадження). Позивач звертався до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з питанням щодо зняття арешту, де йому було запропоновано внести кошти від імені померлого в рахунок сплати заборгованості, але виконавче провадження для ознайомлення не надали. На питання позивача про можливість подання до ВДВС письмового звернення з приводу зняття арешту, йому було роз`яснено, що таке право є тільки в сторони виконавчого провадження, якою він не є, і рекомендували в разі незгоди звернутися до суду. У відповіді ВДВС на ухвалу суду про витребування доказів зазначено, що витребувані документи вони надати не мають можливості та зазначають наступне: 15.11.2017 на адресу Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на примусове виконання, за заявою стягувача, надійшов виконавчий лист № 216/172/17 від 08.06.2017 виданий Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг в розмірі 37 448,43 грн. Відповідно до вимог статтей 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» 15.11.2017, державним виконавцем Матвієнко А.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 55162444 з виконання виконавчого листа № 216/172/17 від 08.06.2017 виданий Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг в розмірі 37 448,43 грн. 23.04.2018 відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Матвієнко А.О. винесена постанова про арешт майна боржника та внесено до Єдиного реєстру обтяжень нерухомого майна. В зв`язку з тим, що вжитими державним виконавцем заходів, майна у боржника не виявлено, на яке можна звернути стягнення, 23.04.2018 державним виконавцем Матвієнко А.О., винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу та разом з оригіналом виконавчого листа направлено на адресу стягувача. 13.08.2018 повторно на адресу Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на примусове виконання, за заявою стягувача, надійшов виконавчий лист № 216/172/17 від 08.06.2017 виданий Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг в розмірі 37 448,43 грн. Відповідно до вимог статтей 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» 15.11.2017, головним державним виконавцем Байбіковою О.Л. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 56965446 з виконання виконавчого листа № 216/172/17 від 08.06.2017 виданий Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг в розмірі 37 448,43 грн. 13.08.2018 відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження головним державним виконавцем Байбіковою О.Л. винесена постанова про арешт майна боржника та внесено до Єдиного реєстру обтяжень нерухомого майна. В зв`язку з тим, що вжитими державним виконавцем заходів, майна у боржника не виявлено, на яке можна звернути стягнення, 04.07.2019 року головним державним виконавцем Байбіковою О.Л., винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу та разом з оригіналом виконавчого листа направлено на адресу стягувача. Перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на теперішній час у відділі вищезазначений виконавчий документ повторно не зареєстрований. Згідно заяві АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ВДВС від 12.05.2021 року, станом на 12.05.2021 року заборгованість [PERSON] перед «Приватбанком» погашена в повному обсязі, у зв`язку з чим вони просять ВДВС скасувати всі вжиті виконавцем заходи щодо примусового виконання, у зв`язку з повним погашенням заборгованості, та зняти арешти. З аналогічними питаннями позивач звертався в телефонному режимі і до приватного виконавця, яка відмовилась надати будь-яку інформацію, оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження. Відповідно до ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права, зокрема - визнання права власності особи на майно. Стаття 41 Конституції України наголошує на праві кожної людини володіти, розпоряджатись та користуватись своєю власністю. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» передбачено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. Пунктом 8.19 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» зазначається, що завершені виконавчі провадження в архів органу юстиції не передаються і підлягають знищенню відповідно до цього Порядку після закінчення строків їх зберігання. Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Частиною третьою статті 57 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт на все майно боржника або на окремі предмети. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження"передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому спадкове майно. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача як спадкоємця, внаслідок чого він позбавлений змоги оформити на себе спадщину та в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] в частині скасування арешту зі спадкового майна позивача. Позивач не ставить перед судом питання щодо стягнення судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial