Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

03 серпня 2021 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 107 755,16 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.05.2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу №28169/140716 за умовами якого відповідачу відкрито поточний рахунок та встановлено відновлювану кредитну лінію в розмірі 56 800 грн. з встановленою щомісячною комісійною винагородою за обслуговування кредиту в розмірі 3,2% річних. 19.06.2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] була підписана заява на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії, за умовами якої відповідачу було збільшено відновлювану кредитну лінію до 85 000,00 грн. В подальшому, відповідно до висновку рішення від 19.11.2019 року [PERSON] було збільшено відновлювану кредитну лінію до 115 000 грн. за його заявою від 18.11.2019 року. Як зазначає позивач, він належним чином виконав умови договору та надав кошти відповідачу, однак відповідач не виконує належним чином умов договору, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 13.05.2021 року становить: 99 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2 622,99 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту, 104,52 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів, 5 965,95 грн. - сума інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості по основному боргу, 61,70 грн. - сума інфляційних втрат від простроченої суми процентів за користуванням кредитом, а загальна сума заборгованості складає 107 755,16 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не направив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві. А тому на підставі положень статей 223 та 280 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутність сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.05.2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу №28169/140716 за умовами якого Банк відкрив [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та встановив відновлювану кредитну лінію в розмірі 56 800,00 грн. з встановленою щомісячною комісійною винагородою за обслуговування кредиту в розмірі 3,2% річних з подальшим збільшенням відновлюваної кредитної лінії до115 000,00 грн. (висновок рішення від 19.11.2019 року). Договір підписаний сторонами, що свідчить про їх згоду із зазначеними умовами. Відповідно до п.1.17.1 Договору Клієнт зобов`язується своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором. Кредитний ліміт неодноразово змінювався, зокрема на підставі заяви відповідача від 19.06.2019 року кредитний ліміт було збільшено до 85 000,00 грн., на підставі висновку-рішення від 19.11.2019 року відновлювану кредитну лінію збільшено до 115 000,00 грн. Як вбачається з виписки по рахунку № [NUMBER] , [PERSON] користувався кредитними коштами. Як встановлено в судовому засіданні, Банк виконав умови договору та надав кредитну картку відповідачу із встановленим кредитним лімітом, однак відповідач власні зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконав, що вбачається з розрахунку заборгованості, а тому утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 13.05.2021 року становить: 99 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2 622,99 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту, 104,52 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів, 5 965,95 грн. - сума інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості по основному боргу, 61,70 грн. - сума інфляційних втрат від простроченої суми процентів за користуванням кредитом, а загальна сума заборгованості складає 107 755,16 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення чергової суми кредиту. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідач в судове засідання не з`явився та не надав доказів, що сума заборгованості є меншою чи відсутня. Таким чином, встановлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання по зазначеному Договору належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості по кредиту в загальній сумі 107 755,16 грн., що є доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved