Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

[PERSON] 04.08.2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Брусилівська селищна рада Житомирського району Житомирської області (орган опіки та піклування), про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивував тим, що він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Від спільного проживання у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Життя з відповідачкою не склалося і невдовзі після народження дитини вони розійшлися, а донька залишилася проживати з ним. З того часу лише позивач займається вихованням, піклуванням та матеріальним забезпеченням дитини. Відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Вона не тільки самоусунулася від будь- якого спілкування з донькою, її виховання і утримання, а й навпаки, вчинює скандали, бійки та своїми діями негативно впливає на її психіку. Поведінка відповідачки не відповідає інтересам доньки, а також з метою найбільш повного та всебічного забезпечення її прав та законних інтересів, він вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Просив позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] щодо її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] до суду подала відзив на позовну заяву, в якому позов не визнала, посилаючись на наступне. Вона проживала разом з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Їх сімейні стосунки з [PERSON] не склалися,на теперішній час вони мають інші сім`ї, мають дітей від теперішніх шлюбів. Від виховання своєї доньки [PERSON] вона не відмовлялася та не відмовляється. До січня 2018 року донька проживала разом з нею в селі Мокляки Ємільчинського району Житомирської області. Донька навчалася в першому класі та була забезпечена усім необхідним для навчання в школі, вона займалася її вихованням, духовним розвитком, турбувалася про неї. У неї з донькою були гарні стосунки. Коли донька проживали з нею, вона ніколи не перешкоджала зустрічам батька та доньки. Позивач мав можливість бачитися з донькою та спілкуватися з нею. Вона намагалася, щоб у дитини були добрі відносини з батьком. Вона ніколи дитину не налаштовувала проти батька. В січні 2018 року [PERSON] без її дозволу фактично викрав доньку з школи та перевіз її в село Хомутець Брусилівського району Житомирської області. Після того, як [PERSON] забрав доньку [PERSON] до себе, то вона позбавлена можливості спілкуватися з нею, займатися її вихованням, бачитися з дитиною, розмовляти по телефону, так як позивач та його дружина [PERSON] їй перешкоджає в цьому. В 2018 році коли вона приїзджала на суди, то вона бачилася з донькою та спілкувалася з нею. Позивач та його дружина [PERSON] забороняють їй бачитися з донькою, не дають можливості спілкуватися з нею, налаштовують доньку проти неї. ЇЇ неактивна участь в житті доньки, після того, як її забрав до себе позивач, спричинена тривалим конфліктом між нею та позивачем, її проживанням на значній відстані від дочки, та агресивним відношенням до неї зі сторони самого позивача та його дружини. Позивач фактично позбавив можливості спілкуватися матері з дочкою, що призвело до того, що формування відношення дитини до неї як до матері відбувається лише за впливом, батька, та його дружини [PERSON] . Спілкуватися з дитиною [PERSON] по телефону відповідачці не дає позивач та його дружина , яка дуже агресивно відноситься до неї. ЇЇ спроби обговорити з колишнім чоловіком питання стосовно участі у вихованні їх доньки закінчуються погрозами по телефону, образами та скандалами. До квітня 2021 року відповідачка проживала разом зі своє сім`єю в Ємільчинському районі Житомирської області. З квітня 2021 року вона проживає в смт.Брусилів, куди переїхала на постійне проживання з метою бачитися з донькою, спілкуватися з нею, а також нормалізувати стосунки між нею та дитиною. В червні 2021 року вона хотіла побачитися з донькою, поспілкуватися з нею, то дружина позивача заборонила їй бачитися з нею, організувала сварку та скандали, також намагалася її побити. Через що вона вимушена була викликати працівників поліції. Останнього разу вона бачилася з дитиною в серпні 2021 року та коли намагалася з донькою поспілкуватися, то їй заборонили з нею розмовляти. Позивач та його терперішня дружина налаштовує доньку проти неї. Особисті конфліктні стосунки між позивачем та нею є причиною того, що вона не може бачити свою доньку, займатися її вихованням, цікавитися її розвитком, спілкуватися з нею. Їх особисті конфлікти не повинні порушувати інтереси дитини. Вона буде робити усе, щоб зберегти зв`язок з дочкою. Просила відмовити у задоволені позову. В судіі позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, доповнивши тим, що відповідачка не займається вихованням дочки, не відвідує її, не надає матеріальної та фінансової допомоги, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, уникає спілкування з дочкою. Просили позов задовольнити та позбавити відповідачку батьківських прав відносно [PERSON] ,2011 р.н. В суді вдповідач [PERSON] позов не визнала, надали пояснення аналогічно викладеним у відзиві на позовну заяву, доповнивши тим, що вона бажає спілкуватися зі своєю дитиною,займатися її вихованням, але доньку настроїли проти неї і її дитина не хоче з нею бачитися. Вона зверталася до органу опіки та піклування, щоб їй встановили час для спілкування з дитиною, їй такий час встановили, але позивач перешкоджає їй бачитися з дитиною та налаштовує дитину проти неї. Просила у задоволені позову відмовити. Представник третої особи - Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області Бондарчук В.І. в суді позов підтримала. Суд, вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони з 2010 року проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що до 2016 року сторони періодично проживали однією сім"єю та вели спільне господарство. Після цього сторони спільно не проживають. 30. 07. 2016року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 27 січня 2017 року відповідачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] ( до шлюбу [PERSON] ) (а.с.36). Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] періодично проживала, то в сім" батька , то в сім"ї матері. До першого класу Мокляківського ЗЗСО 1-11 ступенів [PERSON] пішла , коли проживала в сім"ї матері в с. Мокляки Ємільчинської СР Ємільчинського району Житомирської області. Мати - [PERSON] приділяла належну увагу вихованню доньки, її матеріально забезпечувала ,допомагала і підтримувала її. З довідок -характеристик Мокляківського старостинського округу Ємільчинської селищної ради Ємільчинського району Житомирської області №56,57 від 24 червня 2021року вбачається, що [PERSON] та її чоловік [PERSON] характеризуються позитивно. [PERSON] гарна господиння, вміє створити домашній затишок, добра, чуйна та турботлива мати. (а.с.41-42). Як встановлено судом з січня 2018 року [PERSON] забрав до себе проживати батько, з чим не погоджувалась відповідачка і намагалася домовитися з позивачем про спільне виховання дитини, але порозуміння не вдалося досягти. З квітня 2021 року відповідачка з сім"єю проживає в смт. Брусилові, де характеризується з позитивної сторони . Рішенням Брусилівської селищної ради від 07.07.2021 року № 393 затверджено висновок виконавчого комітету Брусилівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З висновку комітету Брусилівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] слідує, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає у родині батька та відповідно до довідки зі школи , де навчається дитина, її мати [PERSON] не цікавиться життям дитини та не займається її вихованням. [PERSON] має свою сім"ю та характеризується позитивно. Відповідно до довідки Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області №1921 від 29.06.2021 року, [PERSON] ,1994 р.н., зареєстрована в [ADDRESS] , її сім`я складається з: чоловіка - [PERSON] ,1992 р.н., доньки - [PERSON] ,2011 р.н., та сина - [PERSON] ,2017 р.н. (а.с.40). З висновку про психоемоційний стан неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , учениці 5 класу Хомутецької ЗОШ І-ІІІ ступенів від 16 грудня 2021 року слідує, що [PERSON] допитлива, товариська, здібна дівчинка, адекватно поводиться в життевих ситуаціях. Відповідальна та дисциплінова. Дуже добра дитина. Дівчинка комфортно почувається в родині. Їй подобається мама [PERSON] ( дружина позивача). Дівчинка позитивно оцінює свою роль в родині (а.с.65). Рішенням виконкому Брусилівської селищної ради № 760 від 05.01.2022 року за зверненням [PERSON] встановлено графік спілкування [PERSON] з її малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] в суді показав, що відповідачка є його дочкою, яка народила свою дитину- [PERSON] в 16 років. Позивач значно страший за дочку, вони не знаходили між собою порозуміння, були випадки коли позивач застосовував фізичне насильство до відповідачки. Спочатку вони жили у нього, потім переїхали на квартиру. Вони то жили, то розходились. Потім вони розійшлися остаточно. Дитина проживала то з батьком, то з матір"ю. В перший клас дитина пішла, коли проживала з матір"ю, а потім позивач її забрав і не дає дитині спілкуватися з матір"ю, яка є гарною матір"ю та господинею . Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] це її невістка, а [PERSON] це її син. До 4 років онука [PERSON] та [PERSON] проживали у неї, потім син одруживася, то дитина стала проживати з сином та його дружиною. [PERSON] не доглядала дитину та грошами не допомагала. В перший клас дитина пішла, коли проживала у матері, а потім син забрав її до себе, де вона і живе. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до роз"яснень, що містяться в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, суд може позбавити батька або матір їх батьківських обов`язків лише у виключних випадках коли вони свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків та, як наслідок, негативно впливають на духовний та моральний розвиток дитини. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір"ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Матеріали справи не містять негативні характеристики, докази винної поведінки [PERSON] та умисного ухилення її від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а посилання позивача щодо ухилення від виконання відповідачкою батьківських обов`язків не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В порушення зазначених вимог позивачем не надано належних та допустимих доказів винної поведінки відповідачки щодо умисного злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків. Також позивачем не доведено, в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дитини в разі застосування до відповідачки такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] ,2011 р.н., не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання матір`ю щодо належного виконання своїх обов`язків. Крім того, суд бере до уваги, що відповідачка [PERSON] зверталась до виконкому Брусилівської селищної ради з питанням щодо встановлення її графіку спілкуванні з дитиною [PERSON] ,2011р.н., про що свідчить рішення виконкому Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області №760 від 05 січня 2022 року. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачці необхідно приймати більш активну участь у вихованні та утриманні дитини. Суд вважає, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідачки змінити ставлення до виховання дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток, спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та більш активної участі матері у її вихованні. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позбавлення батьківських прав, тобто прав наданих батькам до досягнення їх дитиною повноліття на її виховання, захист її інтересів, та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а також те, що з боку позивача не надано безперечних доказів ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, суд не вбачає підстав для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає за необхідне попередити [PERSON] щодо належного виконання батьківських прав по вихованню, утриманню, лікуванню та розвитку своєї дитини. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed