Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, у якому вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме кооперативну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , що належала померлому як члену ЖБК. 29.11.2021 року, позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, однак постановою приватного нотаріуса про відмову від 26.11.2021 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус встановив, що майно перебувало у сумісної власності між подружжям (батьком та мамою) відповідно мамі належала 1\\2 частки квартири тому батько мав право заповісти лише 1\\2 частки квартири. Батько [PERSON] та мати [PERSON] перебували у шлюбі з 13.09.1966 року. За адресою [ADDRESS] , батьки проживали з 1977 року. 02.03.2002 року матір`ю куплено квартиру з метою проживання старшого сина з сім`єю ( [PERSON] [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] . Надалі квартира була подарована згідно з договором дарування від 01.08.2007 синові - [PERSON] . Мати знялася з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] , 09.03.2002 року, та оформила місце реєстрації 26.03.2002 за адресою [ADDRESS] . Мати ніколи не мешкала за адресою [ADDRESS] , незважаючи на зміну прописки мати залишалася проживати з батьком, який у свою чергу проживав у будинку за адресою [ADDRESS] від дня його зведення. 28.02.2009 року батьком складено заповіт, за яким квартира за адресою [ADDRESS] , заповідається в рівних частках мені - [PERSON] та моїй матері [PERSON] . Заповіт засвідчено 28.02.2009 [PERSON] державним нотаріусом Восьмої Запорізької державної контори у спадковому реєстрі зареєстровано за № 46484774. [INFO] мати померла. 30.07.2010 року батьком [PERSON] складено новий заповіт, згідно з яким вся квартира за адресою [ADDRESS] , заповідана [PERSON] . [INFO] батько [PERSON] помер. Позивачем подано заяву до приватного Нотаріуса Філіпової Л.П. про прийняття спадщини згідно із законом в установлений строк. 20.05.21 року листом № 146/02-14 приватний нотаріус Філіпова Л.П. повідомила, що заява прийнята та заведена спадкова справа №50/2021. З дня смерті батька до теперішнього часу він продовжує оплачувати комунальні послуги за утримання квартири за адресою [ADDRESS] . 12.11.2021 року поштою подано на адресу [PERSON] нотаріально завірена заява про прийняття спадщини за заповітом. На 26.11.2021 нотаріусом [PERSON] була призначена зустріч з метою одержання свідоцтва про спадщину. 23.11.2021 року зв`язалася помічниця нотаріуса, яка повідомила, що свідоцтво видано бути не може, тому що мама на день своєї смерті була зареєстрована за іншою адресою. 26.11.2021 року отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У сумісної власності подружжя (батька та мами) під час життя було набуте: квартира за адресою [ADDRESS] (оформлена на Батька); квартира за адресою [ADDRESS] (була оформлена на Мати); машина (оформлена на Батька); дача (оформлена на Батька); інше рухоме майно, при цьому, батьки (Мама та Тато) за життя прийняли самостійне рішення щодо розподілу майна-сумісної власності подружжя, як то сину [PERSON] так і сину [PERSON] . Вважає, що з огляду на зазначене, має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя батькові [PERSON] , однак через відмову нотаріуса позбавлений можливості здійснити це в позасудовому порядку. Просить суд визнати право власності на 3-х кімнатну квартиру загальною площею 67,46 кв.м., житловою площею 44,9 кв.м., розташовану за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . 18.02.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. 23.03.2022 року, ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі. 25.04.2022 року до суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява у якій відповідачем вказано Запорізьку міську раду. 04.05.2022 року, ухвалою суду, замінено первісного відповідача Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Хортицькому району на Запорізьку міську раду. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Запорізької міської ради, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та просить суд винести рішення на підставі наявних у суду матеріалів. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Філіпова Л.П. до суду не з`явилась, заяв не надала. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи, надані докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , перебували у шлюбі зареєстрованому 13.09.1966 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 564(а.с.32). Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [PERSON] , на підставі Розпорядження Голови Хортицької районної адміністрації № 2251р від 08.12.2005 року, як член ЖБК, являвся власником квартири розташованої за адресою [ADDRESS] (а.с. 14-20). [PERSON] , відповідно до договору дарування від 01.08.2007 року, який посвідчено і зареєстровано у реєстрі за № 2-1518 державним нотаріусом восьмої Запорізької державної нотаріальної контори Андрєєвою Л.О., подарувала [PERSON] квартиру за адресою [ADDRESS] , яка належала їй на підставі договору купівлі продажу посвідченого 02.03.2002 року Сердюк В.О. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстраційним №348(а.с.36-38). 28.02.2009 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений Котькорло В.А державним нотаріусом Восьмої Запорізької державної контори, відповідно до якого заповів квартиру розташовану за адресою [ADDRESS] в рівних частках [PERSON] та [PERSON] (а.с. 39-40). [INFO] померла [PERSON] , актовий запис №247 від 24.07.2010 року(а.с.35). 30.07.2010 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений Філіповою Л.П. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, відповідно до якого заповів квартиру розташовану за адресою [ADDRESS] [PERSON] , скасувавши заповіт від 28.02.2009 року(а.с. 23-26). [INFO] помер [PERSON] , актовий запис №444 від 17.05.2021 року(а.с.27). Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкова маса склала, у тому числі, квартиру розташовану за адресою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] являється сином [PERSON] і [PERSON] (а.с.28). Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову він неї. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач [PERSON] , 12.11.2021 року оформив на ім`я приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Філіпової Л.П. заяву про прийняття спадщини за заповітом(а.с.11). Заява [PERSON] від 12.11.2021 року про прийняття спадщини за заповітом, одержана приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Філіповою Л.П., і заведена спадкова справа № 50/2021(а.с.12, 13). Статтею 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від\~26.11.2021року, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Філіпова Л.П., відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на підставі того, що спадкове майно перебувало у сумісної власності подружжя, та відповідно спадкодавцю [PERSON] належала тільки 1\\2 частина квартири, і він пропустив строк для прийняття спадщини після померлої дружини [PERSON] (а.с.8-10). За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність», кооперативна квартира набуває статусу спільної сумісної власності лише за умови внесення паю в ЖБК за рахунок спільних коштів члена ЖБК та членів його сім`ї , яким ця квартира надана. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про власність»(набрав чинності з 15 квітня 1991 року, втратив чинність згідно із Законом України від 27 квітня 2007 року N 997-V) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Таким чином, належність квартири у будинку ЖБК до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом внесення подружжям паю в ЖБК під час шлюбу. Критеріями, які дозволяють надати квартирі в ЖБК режиму спільного сумісного майна подружжя є також внесення паю: 1) у період сумісного проживання; 2) за рахунок спільних коштів. Тільки у разі встановлення вказаних фактів і визначення критеріїв до спірної квартири можуть бути застосовані норми права щодо спільного сумісного майна подружжя. При ухваленні рішення судом враховується те, що суду не надано будь яких даних про: внесення паю в ЖБК за рахунок спільних коштів члена ЖБК та членів його сім`ї; претендування дружини члена ЖБК на часту у квартирі; наявності претензій спадкоємців дружини члена ЖБК на ймовірну спадкову масу у вигляді частки квартири; наявності спору про визнання заповіту недійсним; наявність відомостей про поділ майна подружжя. На підставі викладеного, суд вважає, що позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину за заповітом, яка залишилась після смерті батька, чим порушується його право власності на спадкове майно, а тому, виходячи з вимог справедливості та розумності, це право\~підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно. З огляду на наведене суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved