Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

17 лютого 2022 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаною заявою, в якій просять: встановити факт належності їм свідоцтва на право власності на житло, виданого 14 грудня 2001 року органом приватизації Смілянського міськвиконкому на ім`я [PERSON] та [PERSON] , про право власності на квартиру [ADDRESS] ; встановити факт належності [PERSON] державного акта серії ЧР 092222 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,83 га в межах Санжарівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, виданого 30 січня 2004 року на ім`я [PERSON] та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №122. Заяву обґрунтовує тим, що 14 грудня 2001 року органом приватизації Смілянського міськвиконкому було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого заявника була передана у власність квартира [ADDRESS] . Під час виготовлення документів по розпорядженню належним заявникам майном було встановлено, що вищевказаному свідоцтві прізвище, ім`я та по батькові власників квартири було зазначено як « [PERSON] та [PERSON] » замість правильного « [PERSON] та [PERSON] ». Крім того, 30 січня 2004 року заявнику [PERSON] на підставі розпорядження Смілянської райдержадміністрації №539 від 24 грудня 2003 року було видано державний акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №092222, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №122, відповідно до якого, заявнику була передана у приватну власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,83 га в межах згідно з планом в межах Санжарівської сільської ради Смілянського району Черкаської області. У вказаному акті прізвище заявника [PERSON] записано як « [PERSON] ». Заявники вважають, що неправильність написання їх анкетних даних у зазначених документах виникло внаслідок неправильного перекладу з російської мови на українську мову. Враховуючи, що законодавством не передбачено можливість вирішення питання щодо внесення змін до вказаних документів у позасудовому порядку та зазначені обставини перешкоджають заявникам реалізувати своє право на розпорядження майном, останні звернулися до суду з вказаною заявою. Заявники [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами, в яких просять розгляд справи провести без їх участі, заяву підтримують, на її задоволенні наполягають. Представник заінтересованої особи Ротмістрівської сільської ради у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести без його участі, заявлені вимоги сільська рада визнає. Представник заінтересованої особи Смілянської міської ради у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просила розгляд справи провести без її участі у відповідності до вимог законодавства та ухвалити судове рішення за наявними в матеріалах справи документами, з урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, врахувавши позиції заявників та представників заінтересованих осіб, які викладені в їх заявах, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого органом приватизації Смілянського міськвиконкому 14 грудня 2001 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] . Крім того, на підставі державного акту серії ЧР №092222 на право власності на земельну ділянку від 30 січня 2004 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №122, [PERSON] , на підставі розпорядження Смілянської райдержадміністрації від 24 грудня 2003 року №539, на праві власності належить земельна ділянка площею 2,83 га у межах згідно з планом, яка розташована в межах Санжариської сільської ради Смілянського району Черкаської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7123787700:02:000:0360. Заявниками [PERSON] та [PERSON] зазначено, що вони є власниками квартири [ADDRESS] , та саме їм видавався вищевказане свідоцтво на право власності на житло, а заявник [PERSON] також є власником земельної ділянки з кадастровим номером 7123787700:02:000:0360, та саме йому був виданий вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку, однак, виявивши бажання розпорядитися вказаною квартирою та земельною ділянкою, ними встановлено, що у вказаних правовстановлюючих документах наявні відмінності у їх прізвищі « [PERSON] (а)» зазначено « [PERSON] (а)» та у по батькові заявника [PERSON] , замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] », що позбавляє заявників об`єктивної можливості розпорядитися належним їм майном. Згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Як вбачається з: копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 21 січня 1998 року на ім`я [PERSON] (на російській мові [PERSON] ), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 11 березня 1998 року на ім`я [PERSON] (на російській мові [PERSON] ), яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого сільською радою села Санжариха Смілянського району Черкаської області 25 червня 1965 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] ; копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВО №860725 від 29 січня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Терещенко М.Є., спадкоємцем [PERSON] є її син [PERSON] , прізвище заявників пишеться як « [PERSON] (а)», а на російській мові « [PERSON] (а)», при цьому по батькові заявника [PERSON] пишеться як « [PERSON] ». Крім того, відповідно до довідки №02-22/21, виданої Ротмістрівською сільською радою 24 січня 2022 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР №092222 від 30 січня 2004 року, площею 2,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в межах Санжариської сільської ради Черкаського району Черкаської області, видано громадянину [PERSON] , [INFO] . Державний акт на право власності на земельну ділянку помилково виписаний на прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявники [PERSON] та [PERSON] , які, згідно свідоцтва на право власності на житло, виданого 14 грудня 2001 року органом приватизації Смілянського міськвиконкому, є власниками квартири [ADDRESS] , а також [PERSON] , який, згідно державного акта серії №ЧР 092222 від 30 січня 2004 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №122, є власником земельної ділянка площею 2,83 га у межах згідно з планом, яка розташована в межах Санжариської сільської ради Смілянського району Черкаської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7123787700:02:000:0360, та заявники [PERSON] і [PERSON] є одними і тими ж особами, та при складанні вказаних правовстановлюючих документів, внаслідок неправильного перекладу анкетних даних заявників з російської мови на українську, були допущені помилки у написанні їх прізвищ, а також у написанні по батькові заявника [PERSON] . При цьому, суд враховує, що виправлення помилки, допущеної у державному акті на право власності на земельну ділянку, та у свідоцтві на право власності на житло, органами, які їх видали, чинним законодавством України не передбачено.\~\~ Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їм правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що, в зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища заявників, а також у написанні по батькові заявника [PERSON] , в документах, які підтверджують їх право власності на нерухоме майно, останні позбавлені об`єктивної можливості скористатися своїм правом на розпорядження нерухомим майном, та враховуючи відсутність можливості заявників виправити вищевказані розбіжності у інший спосіб, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявникам. Враховуючи викладене,

Outcome: approved