Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

02 грудня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, а саме: житловим будинком [ADDRESS] .На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що є власником вищезазначеного житлового будинку. За вказаною адресою зареєстровані, однак не проживають понад рік невістка позивачки [PERSON] (з січня 2020 року) та донька відповідача [PERSON] (з січня 2020 року), які житлом не користуються, власних речей там не зберігають, обов`язки по утриманню житла не здійснюють, за комунальні послуги не сплачують, однак в добровільному порядку з реєстрації не знімаються, чим перешкоджають позивачу вільно здійснювати своє право власності щодо житла,а тому, [PERSON] просить усунути перешкоди в користуванні її власністю шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом - житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, її представник [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] , повідомлена про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явилась. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.2020 року, виданого державним нотаріусом Хмельницької районної державної нотаріальної контори та Витягом з спадкового реєстру № 62077383 від 16.10.2020 року. За вказаною адресою зареєстровані, однак не проживають понад рік невістка позивачки - відповідач [PERSON] , [INFO] , та донька відповідачки [PERSON] , [INFO] , витрати на утримання будинку не несуть, однак в добровільному порядку з реєстрації не знімаються, порушуючи тим самим права позивача. Дані обставини об`єктивно підтверджуються: копією довідки про склад сім`ї № 633 від 20.07.2021 року, копією акту про обстеження факту проживання громадян № 1182 від 02.11.2020 року. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. В силу ст. 383 ч. 1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Частиною 1 статті 405 ЦК України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником. Статтями 72, 108 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач [PERSON] станом на день розгляду справи судом, не проживає без поважних причин понад один рік в житловому будинку [ADDRESS] , суд вважає за необхідне визнати її такою, що втратила право на користування вказаною квартирою. Судові витрати по справі (сплачений позивачем судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.) стягуються з відповідача на користь позивача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved