Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Антонінської селищної ради Хмельницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який постійно проживав в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 2,50га, яка розташована на території Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом та фактично прийняв спадщину. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку позивач звернувся до державної нотаріальної контори, однак нотаріус йому повідомила, що він не може успадкувати її на підставі відсутності оригіналів правовстановлюючих документів. У зв`язку з наведеним, приймаючи до уваги, що виникли об`єктивні обставини неможливості оформлення спадщини у звичайному нотаріальному порядку, просив суд визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну ділянку площею2,50 га, яка розташована на території Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області. В судовому засіданні позивач [PERSON] не був присутній, від нього надійшла письмова заява про розгляд справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Антонінської селищної ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 грудня 2002 року, виданого Антонінською селищною радою Красилівського району Хмельницької області, актовий запис № 75, [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У відповідності до довідки ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області [PERSON] видавався сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ № 0138893 від 06 лютого 1997 року по КСП «Антоніни» смт. Антоніни, за реєстраційним номером 201, про що свідчить запис в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Красилівською РДА. Факт прийняття спадщини [PERSON] в порядку ст.. 549 ЦК України в редакції 1963 року підтверджується довідкою Антонінської селищної ради № 892 від 11 червня 2021 року. Нотаріус постановою від 05 квітня 2022 року відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за зконом після смерті [PERSON] на право на земельну ділянку, що знаходиться у землях Антонінської селищної ради Хмельницької області, що належала померлому [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав або втратив свідоцтво про право на майно. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається із матеріалів справи позивач є спадкоємцем за заповітом, однак позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку. Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті баби, суд беручи до уваги, що позивач згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, вважає що її позовні вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування права на земельну ділянку ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved