Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

16 грудня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В уточненій позовній заяві просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №9369 від 08.11.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем , про звернення стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», заборгованості в розмірі 13920,00 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» на її користь в порядку повернення грошових коштів, стягнутих за виконавчим написом № 9369 від 08.11.2021, безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 537 гривень 02 копійки. Мотивуючи позовні вимоги, тим що 14 грудня 2021 року за місцем її роботи, ОЗО «Трудолюбівська гімназія Миргородської міської ради Полтавської області», надійшла постанова приватного виконавця Голяник Оксани Юріївни про відрахування із її заробітної плати, на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Голяник Оксани Юріївни від 08 грудня 2021 року, суми в розмірі 15812,00 гри., а саме 13920,00 гри. - боргу за виконавчим документом, 1392,00 гри. - основної винагороди приватного виконавця, 500,00 грн. - витрат на проведення виконавчих дій. Саме в цей день їй стало відомо про існування заборгованості перед Відповідачем по кредитному договору. 08 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем вчинено виконавчий напис нотаріуса № 9369 про стягнення з неї на користь Відповідача суми заборгованості в розмірі 13920,00 грн. за ніби то кредитним договором із Відповідачем. Ніяким кредитних договорів, за яким б існувала заборгованість із Відповідачем вона письмово не укладала, нотаріально не посвідчувала його, як того вимагають вимоги законодавства до укладення кредитного договору. Тому безспірність стягнення коштів по невідомому їй кредитному договору вважає безпідставною, а виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем № 9369 від 08.11.2021 р. таким, що порушує її законне право на захист своїх законних прав та інтересів, оскільки вчинений з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Будь - які вимоги Відповідача до неї не вважає безспірними, вважає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису порушив ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана з підписом боржника про його отримання. Жодних документів чи листів від нотаріуса я не отримувала. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р. у справі № 910/10374/17 визначено, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, на підставі яких може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, на підставі невідомих їй документів, наданих Відповідачем Третій особі із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог Відповідача до Позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Враховуючи все вищевикладене, вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис № 9369, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем 08.11.2021 року, щодо звернення стягнення заборгованості за ніби то кредитним договором, вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Оскільки з моменту подання позову та зупинення виконавчого провадження за її заявою про забезпечення позову, із заробітної плати за грудень 2021 року були утримані та перераховані кошти третій особі в межах відкритого виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса № 9369 від 08/11/2021 року, виконання якого оскаржується нею в позові, тому змушена збільшити свої позовні вимоги на суму утриманих із неї коштів в сумі 537,02 грн. в межах відкритого виконавчого провадження № 67767717. Ухвалою судді від 17 грудня 2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №9369 від 08 листопада 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості в розмірі 13920,00 грн., за виконавчим провадженням №67767717, що перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Голяник Оксани Юріївни. Ухвалою судді від 23.12.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу роз`яснено право протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України і протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, подати свої заперечення, які повинні відповідати частинами третьої - п`ятої статті 178 ЦПК та право відповідача відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України подати зустрічний позов у строк для подання відзиву. Роз`яснено третій особі право протягом 5 днів з дня отримання позову, відзиву на позовну заяву подати свої пояснення щодо позову, відзиву, які мають відповідати вимогам частини третьої-п`ятої статті 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 07 квітня 2022 року приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Голяник Оксані Юріївні зобов`язано надати на адресу суду належно посвідчену копію виконавчого напису №9369 від 08.11.2021 про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські Фінансові Операції" заборгованості, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, та інші документи на підставі яких вчинявся виконавчий напис та відкрито виконавче провадження №67767717. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 72). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив чи заперечення проти позову суду не надав (а.с. 79,86). Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 78,85). Від приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Голяник О.Ю. надійшли витребувані судом докази, а саме завірені копії виконавчого напису №9369 від 08.11.2021 про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські Фінансові Операції" заборгованості, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, та інші документи на підставі яких вчинявся виконавчий напис та відкрито виконавче провадження №67767717 (а.с. 87-92). З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 08 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем було вчинено виконавчий напис №9369 про звернення стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», заборгованості в розмірі 13920,00 грн. за кредитним договором №3575457 від 28.01.2021 укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] (а.с. 88 зворот). Стягнення заборгованості відповідно до змісту виконавчого напису відбувається за період з 12.09.2021 по 27.10.2021. Сума заборгованості складає 13120,00 грн., в тому числі: - \~ \~ \~ \~прострочена заборгованість за сумою кредиту 4000,00 грн.; - \~ \~ \~ \~прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 9120,00 грн; За вчинення вищевказаного виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із Стягувача, які підлягають стягненню в розмірі 800,00 грн з Боржника на користь Стягувача. Тобто, загальна сума, що підлягає стягненню 13920,00 грн. 08\~грудня 2021\~року постановою\~приватного виконавця\~виконавчого округу\~Полтавської області\~Голяник О.Ю.\~звернуто стягнення\~на заробітну\~плату боржника,\~виконавче провадження\~№ 67767717\~на підставі\~вищевказаного виконавчого\~напису №9369\~про стягнення\~із [PERSON] \~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Українські фінансові\~операції» заборгованості\~в розмірі\~13920,00\~грн.\~(а.\~с.\~9-10). Відповідно до договору №3575457 про надання споживчого кредиту від 28 січня 2021 року укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , остання отримала кредит в розмірі 4000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 27.02.2021(а.с.89-92). Доказів про укладення договору факторингу між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ Українські фінансові операції» відповідачем чи третіми особами суду не надано. Позивач в позовній заяві стверджує, що про існування заборгованості в розмірі 13920,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» за кредитним договором №3575457 від 28 січня 2021 року та про існування відкритого виконавчого провадження не знала до 14 грудня 2021 року, до отримання на місцем її роботи постанови про відрахування із її заробітної плати заборгованості . Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Отже, починаючи з 22.02.2017 року нотаріуси можуть вчиняти виконавчі написи за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) "Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що нарахована відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції ", надана приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., заборгованість в сумі 13920,00 грн., не може вважатися безспірною та свідчить про спірність такої суми. Нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. не надано належним чином засвідчені копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис №9369 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості в розмірі 13920,00 грн., однак з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернулася одразу до суду після початку стягнення з неї заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив наявність боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та як встановлено судом заборгованість не є безспірною. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. №9369 від 08.11.2021 року, є таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом при вчиненні вищевказаної нотаріальної дії не був встановлений факт безспірності заборгованості, а також не перевірені обставини, що між сторонами дійсно існували будь-які договірні зобов`язання. На підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки заборгованість не є безспірною, відповідачем не надано жодного доказу на спростування вимог позивача, а тому виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» і він є таким, що не підлягає виконанню. Оскільки виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. №9369 від 08.11.2021 року, є таким, що не підлягає виконанню, правова підстава для примусового стягнення спірних грошових коштів вважається такою, що відпала. Відповідно до довідки опорного закладу освіти "Трудолюбівська гімназія Миргородської міської ради Полтавської області" від 11.01.2022 року № 01-25/08 та копії платіжного доручення від 22.12.2021 року №970 із заробітної плати [PERSON] утримано та перераховано приватному виконавцю Голяник О.Ю. в межах відкритого виконавчого провадження № 67767717 на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. №9369 від 08.11.2021 року, 537,02 грн. (а.с.59). За таких обставин, відповідно до приписів статті 1212 ЦК України відповідач зобов`язаний повернути позивачу отримані грошові кошти. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, від 06 жовтня 2021 року у справі №623/363/20. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 1816,00 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн. В зв`язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ці витрати, понесені з оплати судового збору в розмірі 2270 гривень 00 копійок.

Outcome: approved