Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

27.03.2020, Тячівська місцева прокуратура Закарпатської області, яка діє в інтересах держави звернулася в суд з позовом до [PERSON] , Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку вартістю 114557 гривень. Позовні вимоги мотивують тим, що Тячівською місцевою прокуратурою в ході вивчення стану дотримання вимог земельного законодавства на території Рахівського району встановлено, що п.1 рішенння Кобилецько-Полянської селищної ради №365 від 22.06.2018 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність" затверджено проект із землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки, площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . Разом з цим, п.2 зазначеного рішення, органом місцевого самоврядування, на підставі ст.ст. 118, 121 ЗК України, вирішено надати у власність [PERSON] земельну ділянку (кадастровий номер - 2123655800:14:003:0111) площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вказаною адресою. На підставі зазначеного рішення органу місцевого самоврядування, 28.08.2018 державним реєстратором Рахівської РДА, [PERSON] прийнято рішення про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку (кадастровий номер - 2123655800:14:003:0111) площею 0,08 га. Вважають, що рішення Кобилецько-Полянської селищної ради №365 від 22.06.2018 в частині затвердження проекту землеустрою та передачі власність [PERSON] земельної ділянки (кадастровий номер - 2123655800:14:003:0111) площею 0,08 га, в [ADDRESS] , підлягає визнанню недійсним, а запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав власності за [PERSON] на спірну земельну ділянку - скасуванню, виходячи з наступного. Місцевою прокуратурою встановлено, що [PERSON] , на підставі рішення 12 сесії 6 скликання Кобилецько-Полянської селищної ради №167 від 19.06.2012 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №638875, відповідно до якого [PERSON] набув безоплатно у власність земельну ділянку, кадастровий номер 2123655800:14:001:0004 площею 0,1299 га, яка розташована в [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Таким чином, зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки (рішення Кобилецько-Полянської селищної ради №365 від 22.06.2018) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки длябудівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Фактично [PERSON] реалізував своє право на безоплатне отримання земельної ділянки одного виду цільового призначення двічі, при цьому отримавши безоплатно у власність дві земельні ділянки загальною площею 0,1299 гадлябудівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Враховуючи вищенаведене, всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України, [PERSON] на підставі рішення Кобилецько-Полянської селищної ради №365 від 22.06.2018 безпідставно повторно набув безоплатно у власність земельну ділянку кадастровий номер - 2123655800:14:003:0111, площею 0,08 га, цільове призначення - длябудівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . З огляду на наведене, та оскільки рішення Кобилецько-Полянської селищної ради №365 від 22.06.2018 в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки в [ADDRESS] , площею 0,0800 га прийняте з порушенням вимог ст.ст.116,118, 121 ЗК України, таке, у відповідності до ст.152 ЗК України та ст.ст.16, 21 ЦК України, підлягає скасуванню та визнанню недійсним. Враховуючи викладене, а також факт незаконності прийняття Кобилецько-Полянською селищною радою рішення №365 від 22.06.2018 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, території [ADDRESS] , земельна ділянка № [NUMBER] , площею 0,0800 га та передачі такої у власність останньому, запис №27672773 про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 2123655800:14:003:0111 - підлягає скасуванню. Разом з цим, Кобилецько-Полянська селищна рада не вправі самостійно скасувати спірне рішення в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки, оскільки на його підставі за відповідачем [PERSON] зареєстровано право приватної власності, тому вказане суперечитиме вимогам ч.1 ст.154 ЗК України. У зв`язку із зазначеним представництво інтересів держави в суді здійснюється прокурором, який виконує субсидіарну роль щоб ці інтереси не залишились незахищеними. Повернення у власність держави незаконно приватизованої земельної ділянки сприятиме реалізації зазначених конституційних положень є умовою позбавлення безпідставних переваг відповідача [PERSON] та відновлення можливості справедливого (законного) розподілу такого обмеженого державного ресурсу, що становить державний інтерес.На підставі наведеного, просили визнати недійсним та скасувати рішення Кобилецько-Полянської селищної ради №365 від 22.06.2018 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» в частині затвердження проекту із землеустрою та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки, кадастровий номер 2123655800:14:003:0111, площею 0,0800 га, вартістю 114557 гривень, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в [ADDRESS] . Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1631415421236, запис №27672773 про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 2123655800:14:003:0111, вартістю 114557 гривень, площею 0,08 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Стягнути з відповідачів на їх користь сплачений судовий збір у розмірі 5255 гривень. Одночасно з пред`явленням позову, заступник начальника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області, Варга Ю.Ю. подав заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 06.04.2020, задоволено заяву заступника начальника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області, Варга Ю. про забезпечення позову. До вирішення справи по суті та набуття рішенням суду законної сили, забезпечено цивільний позов шляхом: накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,08 га, за кадастровим номером: 2123655800:14:003:0111, яка розташована в [ADDRESS] і на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі рішення Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області №365 від 22.06.2018; заборони громадянину [PERSON] розпоряджатися земельною ділянкою, площею 0,08 га, за кадастровим номером: 2123655800:14:003:0111, яка розташована в [ADDRESS] , в тому числі, і шляхом відчуження її будь-яким способом на користь третіх осіб. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 16.04.2020 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 18.05.2020. Надано відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. 15.05.2020 представником відповідача, Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, адвокатом Телегазій В.І. подано відзив на позовну заяву. У відзиві, адвокат Телегазій В.І. зазначив, що Кобилецько-Полянська селищна рада не визнає позовні вимоги та заперечує проти їх задоволення, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України. Крім того, у позовній заяві прокурором не зазначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, який набуває статусу позивача. Прокурор фактично виступає в інтересах держави в особі Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, яку сам прокурор визначив відповідачем по справі. На підставі наведеного, просив відмовити у задоволенні позову. 21.05.2020 заступником керівника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області, Варга Ю. подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що згідно ч.3 ст.56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Частиною 4 вказаної вище статті, визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Крім того, ч.5 ст.56 ЦПК України визначено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України). Відповідно до частини 1, абзацу 1 частини 3 та абзацу 1 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави". В Основному Законі та ординарних законах не наведено переліку випадків, за яких прокурор здійснює представництво в суді, однак визначено критерії для оцінки орієнтири та умови, коли таке представництво є можливим. Приміром, таке право виникає там і тоді, коли прокурор діє в інтересах держави, у разі відсутності органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, повноважень щодо звернення до суду із заявленими позовними вимогами. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 справа №910/7813/18. Окрім того, ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади селища Кобилецька-Поляна, внаслідок порушення закону не лише набувачем земельної ділянки, а й органу, уповноваженого діяти від імені зазначеної територіальної громади на розпорядження цією земельною ділянкою - Кобилецько-Полянською селищною радою. При здійсненні функцій із розпорядження землями, зокрема здійснюючи розгляд заяви [PERSON] про передачу спірної земельної ділянки у власність, маючи відповідно до ст.32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» доступ до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, орган місцевого самоврядування мав можливість перевірити наявність у [PERSON] у власності земельної ділянки даного виду цільового призначення та площі, раніше набутої в порядку безоплатної приватизації. Разом з цим, Кобилецько-Полянська селищна рада не вправі самостійно скасувати спірне рішення в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки, оскільки на його підставі за відповідачем [PERSON] зареєстровано право приватної власності, тому вказане суперечитиме вимогам ч.І ст.154 ЗК України. Крім того, Кобилецько-Полянська селищна рада, яка також уповноважена на захист інтересів держави як представник влади на місці, у даному випадку сама ж допустила порушення вимог земельного законодавства, а отже повинна виступати у даному випадку відповідачем по справі, що процесуально позбавляє її можливості звернутись до суду в якості позивача. На підставі наведеного просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 24.11.2020 підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 03 лютого 2021 року. Ухвалою суду від 26.07.2021, залучено до участі в справі за позовом Тячівської місцевої прокуратури в інтересах держави до [PERSON] , Кобилецько-Полянської селищної ради про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку вартістю 114557 гривень: Великобичківську селищну раду Рахівського району Закарпатської області, місцезнаходження: смт Великий Бичків, вул. Грушевського, №108, Рахівського району, Закарпатської області, як правонаступника відповідача Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області. Ухвалою суду від 23.12.2021 залучено до участі в справі за позовом Тячівської місцевої прокуратури в інтересах держави до [PERSON] , Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку вартістю 114557 гривень, Тячівську окружну прокуратуру, місцезнаходження: 90500, м. Тячів, вул. Незалежності, №27, Закарпатської області, як правонаступника позивача Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області. Представник Тячівської окружної прокуратури, у судове засідання не з`явився. Прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури, Ластовичак В.Ю., 14.04.2022 подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судові засідання жодного разу не з`явився. Про час та дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується випискою з реєстру про вручення поштового відправлення, причину неявки суду не повідомив. Відзиву, письмових пояснень, заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник відповідача, Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, у судове засідання не з`явився. Представник Великобичківської селищної ради, [PERSON] надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без участі їх представника. Позовні вимоги не визнають та просять відмовити у задоволенні позову. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось Вивчивши та дослідивши матеріали справи, взявши до уваги відзив на позов на відповідь на відзив, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що рішенням Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області №365 від 22 червня 2018 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність" затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] , площею0,0800 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території [ADDRESS] . Надано у власність [PERSON] , земельну ділянку площею 0,0800 га, кадастровий номер: 2123655800:14:003:0111, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території [ADDRESS] . З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №195530695 від 03.01.2020 вбачається, що Державним реєстратором Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, [PERSON] 29.08.2018 внесено відомості про реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером - 2123655800:14:003:0111, площею 0,08га, за [PERSON] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на підставі рішення Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області №365 від 22 червня 2018 року. Крім цього, судом встановлено, що 19 червня 2012 року рішенням Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області №167 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" затверджено проект землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право відведення земельної ділянки у власність громадянам: [PERSON] та [PERSON] для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд на території [ADDRESS] . Надано у власність [PERSON] та [PERSON] , земельну ділянку площею 0,1299 га, на території [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд. Також, на підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №638875, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] набули безоплатно у власність земельну ділянку, кадастровий номер 2123655800:14:001:0004 площею 0,1299 га, яка розташована в [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац перший частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 10 частини другої статті 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з частинами другою, третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності. Згідно зі статтями 83, 84 ЗК України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Статтею 122 ЗК України передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п.«в» ч. 3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Виходячи зі змісту ч.4 ст.116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Відповідно п.«г» ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. Статтею 152 ЗК України регламентовано, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом способів. Як встановлено судом, на момент прийняття рішення Кобилецько-Полянською селищною радою Рахівського району Закарпатської області №365 від 22 червня 2018 року, яким відповідачу, [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0,0800 га, за кадастровим номером: 2123655800:14:003:0111, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території [ADDRESS] , на підставі ст.118 (Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами) ЗК України, у [PERSON] вже перебувала у власності земельна ділянка площею 0,1299 га, кадастровий номер2123655800:14:001:0004, яка розташована в [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, передана йому у спільну сумісну власність селищною радою безоплатно та з аналогічним цільовим призначенням, тому, вимога про визнання незаконним та скасування рішення Кобилецько-Полянської оселищної ради №365 від 22 червня 2018 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» в частині затвердження проекту із землеустрою та передачі у власність земельної ділянки [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), підлягає задоволенню. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Скасування рішення Кобилецько-Полянської оселищної ради №365 від 22 червня 2018 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» в частині затвердження проекту із землеустрою та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки, кадастровий номер 2123655800:14:003:0111, площею 0,08 га, вартістю 114557 гривень, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в [ADDRESS] , є підставою для скасування державної реєстрації речового права на вказану земельну ділянку. У відповідності до ч.7 ст.158 ЦПК України, у зв`язку із ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 06.04.2020 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У зв`язку із задоволенням позову, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідачів: [PERSON] та Великобичківської селищної радиРахівського району Закарпатської області в користь позивача Тячівської окружної прокуратури слід стягнути, порівну, судові витрати понесені позивачем під час розгляду справи, в сумі 2627,50 (дві тисячі шістсот двадцять сім) гривень 50 копійок з кожного.

Outcome: approved