Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

22.10.2020 Публічне акціонерне товариство «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 15.03.2020 мало місце ДТП за участю автомобіля відповідача «ВАЗ 21099», д.р.н. [NUMBER] , та напівпричіпа «Велтон», д.р.н. [NUMBER] . У результаті зазначеного ДТП обом транспортним засобам було завдано пошкоджень. Оскільки винним у ДТП було визнано відповідача, то на підставі ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 5\~909,77 грн. 14.01.2021 ухвалою суду відкрито провадження по справі та справу прийнято до провадження судді Коваленко К.В. 23.02.2021, 25.02.2021 представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. До суду повернулись поштові повідомлення з відміткою про вручення поштової кореспонденції суду. На підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 672 від 08.07.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. Ухвалою суду від 22.10.2021 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 16.11.2019 між НАСК «Оранта» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АО 6307109), яким застраховано цивільну відповідальність транспортного засобу «ВАЗ 21099», д.р.н. [NUMBER] , який належить відповідачу. 15.03.2020 по а/д М-03 Київ-Харків 61 км. = 150м., сталась автопригода за участю транспортного засобу відповідача та напівпричіпа «Велтон», д.р.н. [NUMBER] . Даний факт зафіксовано НАСК «Оранта» у повідомленні про ДТП від 18.03.2020 (а.с. 9). В результаті даного ДТП напівпричіп «Велтон», д.р.н. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 15.03.2020 (а.с. 12). Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2020 року, у справі № 355/423/20, винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, за вищевказаним фактом ДТП, визнано відповідача [PERSON] (а.с. 5-6). Як встановлено судом, [PERSON] перебував у стані наркотичного сп`яніння. На підставі заяви про страхове відшкодування від 19.03.2020 (а.с. 10), Дослідженням № ВІ 0230 ХТ-2 від 16.09.2020 (а.с. 12-15), , ремонтної калькуляції № [NUMBER] від 02.06.2020 (а.с. 16-17), страхового акту № ОЦВ-ЗД-СП-20-32-23963/1 від 05.06.2020 (а.с. 8) позивач в межах страхового полісу АО 6307109 від 16.11.2019 здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 5 909,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням №26865 від 09.06.2020 (а.с. 7). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З матеріалів справи вбачається, що на момент вчинення ДТП саме відповідач [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ 21099», д.р.н. [NUMBER] , який був застрахований НАСК «Оранта». Таким чином, суд вважає, що оскільки на момент вчинення ДТП саме відповідач, як водій, керував забезпеченим транспортним засобом, який було застраховано НАСК «Оранта», тому наявні правові підстави для стягнення саме з відповідача [PERSON] на користь страховика відшкодування у розмірі 5 909,77 грн. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено НАСК «Оранта» при подачі позову в розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved