Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , померлої [INFO] з 2009 року по 2014 рік. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 30.09.1972 року. [INFO] її чоловік [PERSON] , помер. Ще за життя чоловіка, вони забрали до свого помешкання для проживання та догляду [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] . Так після смерті чоловіка, всі турботи по догляду та утриманню свекрухи [PERSON] лягли на плечі позивача, яка доглядала за нею, турбувалася, спільно проживала з нею за однією адресою аж до її смерті, вони мали спільний бюджет, разом харчувалися, зі спільних коштів оплачували комунальні послуги, спільно користувалися житловим приміщення. Тобто, позивач зі своєю свекрухою проживали однією сім`єю. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді домоволодіння по [ADDRESS] . Також, [PERSON] мала у власності земельну ділянку площею 0,1500 га по [ADDRESS] , призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд присадибна ділянка), кадастровий номер 3221455500:01:016:0020, що стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Оскільки інших спадкоємців померлої [PERSON] немає, позивач у визначений законом строк і порядок звернулась до Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу №130/2014. Однак, постановою Державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області №61/02-31 від 12.02.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству України, а саме не встановлений юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини. Дійсно, позивач не є ні спадкоємцем за заповітом, ні близьким родичем покійного спадкодавця, але проживала з нею з 2009 року по день смерті [INFO] , вели спільне господарство та мали спільне майно. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2021 року прийнято до провадження цивільну справу за правилами загального позовного провадження (а.с. 28). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.70-71). У судове засідання представник позивача не з`явилася, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення (а.с.73). Представник відповідача, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за відсутності представника Гребінківської селищної ради. При винесенні рішення по справі сторона відповідача покладається на розсуд суду (а.с. 32-33, 37-38). Інших заяв та клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України (далі-ЦПК), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 30.09.1972 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 9). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.06.2012 року серії [NUMBER] (а.с. 10). Згідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 26.03.2021 року, [INFO] народився [PERSON] його матір`ю записана [PERSON] (а.с.61). 06.12.1973 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та після укладення шлюбу вона взяла прізвище « [PERSON] » (а.с.12). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.02.2014 року серії [NUMBER] (а.с. 11). Відповідно до довідки Гребінківської селищної ради №39 від 01.03.2021 року, [PERSON] , [INFO] проживала без реєстрації по [ADDRESS] з 2009 року по день смерті [INFO] разом зі своєю невісткою [PERSON] (а.с.21). Згідно довідки Гребінківської селищної ради №40 від 01.03.2021 року, [PERSON] доглядала та поховала за власні кошти свою свекруху [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 20). Відповідно до Акту обстеження від 01.03.2021 року, затвердженим старостою Дослідницького старостинського округу Гребінківської селищної територіальної громади [PERSON] , встановлено, що [PERSON] дійсно проживала за адресою: [ADDRESS] з 2009 року по день смерті [INFO] (а.с. 22). Як вбачається із довідки Гребінківської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 18.05.2021 року № 63, що [PERSON] проживала разом з свекрухою [PERSON] до дня її смерті ( [INFO] ), вели спільне господарство та мали спільне майно (а..с 23). Постановою Державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області №61/02-31 від 12.02.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству України, а саме не встановлений юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини (а.с. 19). Відповідно до копії спадкової справи № 130/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON] , з матеріалів якої вбачається, що 19.08.2014 року до Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області звернулася [PERSON] із заявою на прийняття спадщини (а.с. 50). Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою\~статті 29 ЦК України\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. У статті 1216\~ЦК\~України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219\~ЦК\~України (статті 1218,\~1231 ЦК України\~). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. За змістом норми статті 1268 ЦК України\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Рішенням Конституційного\~Суду\~України\~від\~3.06.99 року №5-рп/99, встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12.08.2019 року у справі №521/16365/15. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування практики у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Статтями 2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року. Аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved