Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-21 00:00:00

Позивач ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за електричну енергію. Позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» з 01 січня 2019 року є постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії відповідно до п.2 ч.2 ст.\~62, ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії». Відповідно до абз. 5 п. 13\~розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. [PERSON] приєднався до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом надання підписаної заяви-приєднання, що свідчить про факт укладення договору. ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» постачало електричну енергію на об`єкт споживача, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 4.8. ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Відповідно до п. 5.8. договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Пунктом 5.10. договору передбачено, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Свої зобов`язання [PERSON] не виконує, оскільки починаючи від вересня 2020 року та до моменту подачі позовної заяви у нього існує заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 8727.99 грн. На підставі викладеного, просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія», заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 8727.99 грн., та судовий збір в сумі 2270,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного від 19.04.2022 року провадження по справі було закрито в частині позовних вимог про стягнення 5727 грн. 99 коп. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.09.2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позов з врахуванням часткових оплат відповідача. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову оскільки заборгованості не існує. Суд, дослідивши письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.ст.11,\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що [PERSON] приєднався до Публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом надання підписаної заяви-приєднання, відповідно до якої ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» постачало електричну енергію на об`єкт споживача [PERSON] , що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6 - 20). Для здійснення розрахунків за спожиту електричну енергію ТОВ «ЧОЕК» було відкрито особовий рахунок на ім`я [PERSON] . Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія», розміщений на сайті товариства, який є публічним договором приєднання, встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам та укладається з урахуванням ст.ст.633,\~634,\~641,\~642 ЦК України\~шляхом приєднання споживача до цього договору згідно із заявою-приєднання, яка є Додатком №1 до цього Договору. За цим Договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору. Відповідно до абз. 5 п. 13\~розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Таким чином між сторонами було укладено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг без викладення його в паперовій формі. Акцептування зазначеного договору відповідачем відбулося шляхом споживання електричної енергії. Згідно з п. 2.1. Публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Пунктом 5.10. Договору передбачено, що оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Згідно довідок про сальдові обороти по споживачу [PERSON] за 2020-2021 рік, заборгованість за активну електро-енергію на момент подачі позову до суду - кінець серпня 2021 року становила 8727.99 грн. З розрахунку встановлено, що відповідач 08.09.2021 року сплатив 3000 грн., чим покрив попередню заборгованість, без врахування використаної електричної енергії в період з вересня 2020 року по серпень 2021 року. Крім того, залишок в сумі 2530,59 грн. було зараховано як часткову проплату за вересень 2020 року. Платіжні документи від 29.11.2021 року на суму 2000 грн. та 04.05.2022 року на суму 3727.99 грн., із врахування залишку за оплачений попередній період в сумі 2530,59 були зараховані як оплату за спожиту електричну енергію за період з вересня 2020 року по березень 2021 року. Внаслідок оплати вищевказаного періоду залишок в сумі 99.6 грн було зараховано в період квітня 2021 року. Відповідно до абзацу 2 п. 4.24 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що закріплені Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року, у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення. Оскільки відповідачем у квитанції від 08.09.2021р. не було зазначено період, за який була внесена сума 3000 грн., відповідно позивач мав право зарахувати її в якості оплати за період до вересня 2020 року. Таким чином, враховуючи внесену плату 29.11.2021 року та 04.05.2022 року, заборгованість відповідача становить 3000 грн. (а.с.72-73). Суд критично ставиться до тверджень представника відповідача, як на підставу для невизнання позову, про те, що такої адреси, на яку позивач відповідно до договору постачав електроенергію, а саме: « [ADDRESS] » немає, а фактично існує лише будинок [ADDRESS] . З долучених відповідачем квитанції/платіжних доручень встановлено, що відповідач здійснював оплату за спожиту електричну енергію саме за адресою: [ADDRESS] . Також суд вважає необґрунтованими твердження відповідача щодо відсутності заборгованості перед позивачем, оскільки на сайті АТ «Чернівціобленерго» вона не відображається, тобто її немає. Відповідно до\~абз.\~2\~п.\~1.1.1.Постанови\~НКРЕКП №\~312 від 14.03.2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Згідно з пунктами 30, 56 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»: - електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; - оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності. Відповідно до Постанови НКРЕКП № 1462 від 20.11.2018 року, АТ «Чернівціобленерго» видано ліцензію з розподілу електричної енергії. З цього стає очевидним, що на території Чернівецької області АТ «Чернівеціобленерго» виконує роль оператора системи розподілу, тобто відповідає за надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності. В свою чергу, відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 429 від 14.06.2018 року ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу. Тобто ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» є постачальником електричної енергії, відповідає за продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу та відповідно проводить розрахунки за спожиту електричну енергію на підставі договору та Правил роздрібного ринку електричної енергії, що закріплені Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року. Таким чином, відомості з акаунту відповідача на сайті АТ «Чернвіціобленерго» не доводять відсутність у нього заборгованості перед ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія». Пунктом 5 ч.1\~ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з ч.2\~ст. 638 ЦК України\~договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положеннями ч.2\~ст. 642 ЦК України\~передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ч.1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п.7 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умов надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Таким чином, наявність правовідносин між сторонами за договорами постачання електричної енергії, отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з електропостачання, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач отримує послуги та має здійснювати оплату виставлених рахунків. Частиною 2\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлені обов`язки індивідуального споживача, зокрема оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пунктом 4.12 Правил передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Згідно з ст.ст. 526,\~530,\~610,\~611,\~612,\~629 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача пр. те, що враховуючи останні розрахунки заборгованості, надані позивачем, свідчать про переплату за спожиту електроенергію ( а.с. 72,73 ) оскільки в четвертому стовпчику зазначені кошти, внесенні відповідачем позивачу, а в п`ятому стовпчику зазначено за які саме періоди часу ці внесені кошти були зараховані. Таким чином судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг виконав в повному обсязі та здійснив постачу відповідачу електричної енергії, а відповідач всупереч умовам укладеного договору не в повному обсязі здійснив плату за електричну енергію, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 3000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач, як споживач, не виконав передбачені договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і законом зобов`язання, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в повному обсязі - 2270 грн., оскільки відповідачем лише після направлення позову до суду та відкриття провадження у справі, тобто під час розгляду справи в суді частково сплачено заборгованість в розмірі 5727 грн. 99 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved