Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 24 635,22 грн, покликаючись на право суброгації. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 10 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання призначене на 12:00 год 18 квітня 2022 року не з`явилися. Позивач бере участь у справі через свого представника Кондрашова К.О. , який скористався правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення такого. Відзиву на позовну заяву не подав. Наслідки неявки в судове засідання учасника справи передбачені ст.223 ЦПК України. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч.4 ст.223 ЦПК України). За умовами ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наявності всіх наведених вище умов суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12, 81 ЦПК України). Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 20 вересня 2019 року по справі № 464/3905/19 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Даною постановою встановлено, що відповідач [PERSON] 21.06.2019 о 16:40 год на вул. Дунайська, 2 у м. Львові, керуючи автомобілем марки «Mercedes», р.н. [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень, чим порушив вимоги пункту 16.11 ПДР України. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки наведена постанова набрала законної сили, тому доказуванню не підлягає факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди з підстав порушення відповідачем правил дорожнього руху На момент вчинення ДТП автомобіль марки «Renault», номерний знак [NUMBER] , яким керував потерпілий [PERSON] , відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 34525а9згла від 07 лютого 2019 року був застрахований Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ». Згідно з відповіддю Головного управління статистики у м.Києві від 15 липня 2019 року № 3.1-23/484-19 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ» (код ЄДРПОУ 20474912) з 20 червня 2019 року змінило назву на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС». Цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «Mercedes», номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідачна момент вчинення ДТП не була застрахована. Указаний випадок ПрАТ «СК «АРКС» визнано страховим (страхові акти № ARX2486985 ARX2486988 від 14 серпня 2019 року та потерпілому [PERSON] за його заявою виплачено 24 635,22 грн страхового відшкодування, що підтверджується платіжними дорученнями № 587 512 (18752,78 грн) та № 587 676 (5882,44) від 15 серпня 2019 року. Згідно з ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (суброгація). За положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахуванням наведеного, позивач отримав право вимагати в порядку суброгації від відповідача як винуватця ДТП суму сплаченого страхового відшкодування. Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до принципів диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, за якими суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог та наданих ними доказів, оцінюючи аргументи та докази за своїм внутрішнім переконанням, дослідивши всі зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 24 635,22 грн суми відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації. У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 2 270 гривень.

Outcome: approved