Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

, Заявник [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про визнання недієздатним її сина, [PERSON] , [INFO] . Він є інвалідом з дитинства, має другу групу інвалідності, має діагноз F 711 (розумова відсталість). ЇЇ син внаслідок захворювання не може працювати, не вміє читати і писати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може висловлювати свої думки, не може самостійно вийти з будинку, потребує постійного стороннього догляду. До досягнення ним вісімнадцятирічного віку заявник здійснювала за ним постійний догляд. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала повністю, пояснила, що її син є інвалідом з дитинства, народився з ДЦП, у шість років йому вперше поставили діагноз розумова відсталість. Вона постійно опікується сином. Представник органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд заяви за його відсутності, заяву підтримує у повному обсязі. [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вислухавши пояснення заявника, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується копією його свідоцтва про народження. Згідно копії виписки з акту огляду медико - соціальною експертною комісією від 26.08.2021 року [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства, діагноз F 711. Згідно копії висновку лікарської комісії медичного закладк щодо необхідності постійного стороннього догляду № 1605 КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької міської ради [PERSON] , 2003 року народження, особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного захворювання проживає разом з [PERSON] , потребує постійного стороннього догляду, обмежений до самообслуговування, обмежений у здатності до орієнтації, обмежений до спілкування та здатності контролювати свою поведінку. Відповідно до висновку № 566 судово-психіатричного експерта КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької міської ради від 16 грудня 2021 року [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості (в ступені неглибокої імбецильності згідно МКХ- ІХ), в наслідок чого він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Правилами ст.41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з ч.6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] ..

Outcome: approved