Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

04.01.2022 р. ФОП [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м.Києва із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі10 632,68 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.08.2019 року між ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО №1747021, забезпечувальний транспортний засіб "ВАЗ", д.н.з. [NUMBER] . 25.04.2020 р. на Кільцевій дорозі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "ВАЗ", д.н.з. [NUMBER] ., під керуванням водія [PERSON] ,. та транспортного засобу "КІА", дн.з. [NUMBER] , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Вииним в даній ДТП, визнано [PERSON] 19.06.2020 року ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" було складено страховий акт №20.1747021-2651, відповідно до якого була здійснена виплата страхового відшкодування 29.07.2020 в розмірі 21265,36 грн. 14.05.2021 р. між ФОП [PERSON] та ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" було укладено договір № 1/АК про відступлення прав вимоги від ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" до [PERSON] перейшло до ФОП [PERSON] 01.12.2021 р. між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір №1/АК про відступлення прав вимоги від ФОП [PERSON] до [PERSON] перейшло до ФОП [PERSON] . Відповідно до вищезазначеного, представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача з посиланям на п. 38-1-1 ст. 381 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки до відповідача застосовано 50 % коригуючого коефіцієнту, як для пільговика згідно укладеного договору. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.01.2022 відкрито по справі спрощене позовне провадження (а.с.60-61). Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявлена позивачем до стягнення сума за своїм розміром не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позов з додатками, що підтверджується зворотнім повідомленням (а.с.65). Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі рішення у відповідності до вимог п. 5 ст. 279 ЦПК України та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Судом встановлено, що 07.08.2019 року між ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО №1747021, забезпечувальний транспортний засіб "ВАЗ", д.н.з. [NUMBER] . 25.04.2020 р. на Кільцевій дорозі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "ВАЗ", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу "КІА", дн.з. [NUMBER] , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним в даній ДТП, визнано [PERSON] (а.с.6 - постанова суду). 19.06.2020 року ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" було складено страховий акт №20.1747021-2651, відповідно до якого була здійснена виплата страхового відшкодування 29.07.2020 в розмірі 21265,36 грн. (а.с.11). Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2 500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Відповідно до п. 9.1 та 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова, сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 38-1-1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Під час укладання договору страхування до [PERSON] було застосовано 50 % коригуючого коефіцієнту, як для пільговика (пенсіонера) (п.6 Договору Полісу №АО/ 1747021). Як вбачається з матеріалів справи винним в даній ДТП, є [PERSON] , а не страхувальник [PERSON] , що є порушенням обов`язків Страхувальника передбачених п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 14.05.2021 р. між ФОП [PERSON] та ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" було укладено договір № 1/АК про відступлення прав вимоги від ТОВ "СК "Ю.ЕС.АЙ" до [PERSON] перейшло до ФОП [PERSON] 01.12.2021 р. між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір № 1/АК про відступлення прав вимоги від ФОП [PERSON] до [PERSON] перейшло до ФОП [PERSON] (а.с.38-55). У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. ст. 512, 513 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні, у тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора. Позивач зазначив, що звертався до відповідача з претензією про стягнення коштів в порядку регресу, однак борг є непогашеним. Відповідно до положень частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ст. 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом. Згідно до вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи , відповідальної за завданні збитки. За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування шкоди в порядку регресу з тих підстав, з тих підстав, що відповідачем було порушено положення п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В порядку ст.141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved