Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначив, що 29.12.2019 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого позивач надав останньому грошові кошти в сумі 10000 євро та 10000 доларів США. Позичені кошти [PERSON] зобов`язувався повернути у невизначений строк з відсотками у розмірі 20% на один рік. Однак, станом на дату подачі позову гроші не повернуті. Разом з тим, зазначає, що за період з 29.12.2019 року по 29.12.2020 року нараховані відсотки з розрахунку 20% річних у сумі: 10000 доларів США х 20% = 2000 доларів США; 10000 євро х 20% = 2000 євро. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача суму боргу за Договором позики від 29.12.2019 року та нараховані відсотки у загальному розмірі 12000 євро та 12000 доларів США, а також судові витрати по сплаті судового збору. \~ \~ \~ \~До початку судового засідання представник позивача подала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, пояснення на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи та надавши їм належну правову оцінку в своїй сукупності, суд прийшов до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 29.12.2019 року між [PERSON] , як позикодавцем, та [PERSON] , як позичальником, було укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] отримав від [PERSON] \~ в борг грошові кошти в сумі 10000 євро та 10000 доларів США. Позичені кошти [PERSON] зобов`язувався повернути у невизначений строк з відсоткамиу розмірі 20% на один рік. \~ \~ \~ \~Факт укладення договору позики між сторонами та факт отримання відповідачем коштів на виконання умов цього договору підтверджується особистою розпискою [PERSON] від 29.12.2019 року. Розписка складена рукописом, підписана [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Як встановлено судом, відповідачем грошове зобов`язання не виконано. Статтею 524 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України\~встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц. Враховуючи ту обставину, що позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу, а відповідач, як позичальник, позику не повернув, то таку суму боргу слід стягнути на користь позивача в примусовому порядку. Судом встановлено, що сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 10000 євро та 10000 доларів США. \~ \~ \~ \~Таким чином з відповідача слід стягнути 10000\~євро та\~10000\~доларів США основного боргу згідно Договору позики від 29.12.2019 року. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, позивач також просить стягнути з відповідача 20% річних, що встановлені договором позики, які згідно його розрахунку становлять 2000 євро та 2000 доларів США (10000 доларів США х 20% = 2000 доларів США; 10000 євро х 20% = 2000 євро). \~ \~ \~ \~Суд вважає такий розрахунок обгрунтованим. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд вважає обгрунтованими заявлені [PERSON] позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Так, зокрема, представник позивача просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 79636, 72 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача долучає до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 01.09.2020 року, акт до договору про надання правової допомоги від 01.09.2020 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 6 від 31.05.2021 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З вищезазначеного розрахунка від 19.10.2021 року, вбачається, що вартість послуг по правовій допомозі в розмірі 79636, 72 грн. складається з наступного: \~ \~ \~ \~1) Усна консультація з аналізом документів затрачено 0, 5 год., вартість 500 грн.; \~ \~ \~ \~2) Підготовка та надіслання вимоги про повернення позикодавцеві позики - затрачено 0,5 год., вартість - 500 грн; \~ \~ \~ \~3) Підготовка та надіслання вимоги про повернення позики (повторної) - затрачено 0,5 год., вартість - 500 грн; \~ \~ \~ \~4) Підготовка та подання до суду позовної заяви з додатками - затрачено 3 год., вартість - 3000 грн; \~ \~ \~ \~5) Участь у судовому засіданні у Луцькому міськрайонному суді Волинської області - затрачено 1 год, вартість 1000 грн. \~ \~ \~ \~6) Гонорар успіху адвоката 10% від суми задоволених позовних вимог, вартість 74136, 72 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, участь адвоката у справі, кількість судових засідань, суд, з урахуванням основоположних засад\~справедливості,\~виваженості та\~розумності,\~ вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 40000 грн. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Із наведеного слідує, що понесені позивачем та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 7413, 67 грн. (ціна позову 741367, 20 грн. х 1%), а також витрати на правничу допомогу в сумі 40000 грн., у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved