Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач посилається на те, що [INFO] в с. Товста Городищенського району Черкаської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11 листопада 2020 року, актовий запис 276. [PERSON] була його рідною бабою, свідоцтво про народження № [NUMBER] , відповідно до якого батьками є [PERSON] та [PERSON] та свідоцтво про народження матері [PERSON] № [NUMBER] , згідно якого її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається із приватизованої земельної ділянки площею 2,2029 га, кадастровий номер 7120387500:02:001:0712, розташованої в с. Товста Городищенського району Черкаської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного Акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №160390, виданого згідно розпорядження Городищенської районної державної адміністрації №467 від 14.09.2004 року. Вказаний Державний Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації Державних Актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010778000007. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Товстівської сільської ради Городищенського району Черкаської області Погорілою В.М., 05 березня 2010 року та зареєстрований в реєстрі за №1, що підтверджується копією заповіту від 05.03.2010 року. За змістом вказаного заповіту, на випадок своєї смерті [PERSON] зробила таке розпорядження (дослівно): «право на земельну ділянку: відповідно до Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №160390 виданого 05.11.2007 року, заповідаю [PERSON] , 1983 року народження». Згідно довідки Вільшанської селищної ради від 16 липня 2021 року №16- 18/67/5, [PERSON] , на день смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , одиноко. Щоб оформити право власності на спадкове майно, яке визначено заповітом, у встановлений законом строк, звернувся до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Бакуменко А.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] на земельну ділянку площею 2,2029 га кадастровий номер 7120387500:02:001:0712 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 16 грудня 2020 року приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Бакуменко А.С. заведена спадкова справа №102/2020. Згідно з матеріалами спадкової справи, спадкоємцем за заповітом є він, також наявний спадкоємець за законом. Крім того, при вивченні документів нотаріусом було з`ясовано, що в заповіті вказано, що спадкодавець заповідає: «право на земельну ділянку відповідно до Державного Акту на право, власності на земельну ділянку Серія ЯБ №160390 виданого 05 листопада 2007 року, заповідаю [PERSON] , 1983 року народження», а не земельну ділянку відповідно, у зв`язку з чим нотаріусом було прийнято рішення про відмому у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 січня 2022 року. На усний запит, нотаріус повідомила, що після смерті [PERSON] , крім нього, заяву до нотаріуса про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] подала [PERSON] , що підтверджується повідомленням від 14 січня 2022 року №3/02-31. [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , яка звернулася до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Бакуменко А.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на право на земельну частку (пай) КСП «Нива» с. Товста Городищенського району Черкаської області серії [NUMBER] , належне [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 січня 2022 року. Спадкодавець [PERSON] , заповідаючи у заповіті йому «право на земельну ділянку відповідно до Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №160390 виданого 05.11.2007 року», фактично реалізувала свою волю на передачу у спадок земельної ділянки площею 2,2029 га, кадастровий номер 7120387500:02:001:0712, розташованої в с. Товста Городищенського району Черкаської області з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки вказаний Державний Акт є документом, який посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] , саме на цю земельну ділянку, і до дня смерті вказаний заповіт спадкодавець не змінювала і не скасовувала. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером №7120387500:02:001:0712 складає 92417,49 грн., що підтверджується Витягом із технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 18 січня 2022 року. З метою успадкування спадкового майна, прийняв рішення звернутися до суду за захистом своїх прав. Учасники справи, будучи належним чином повідомлені, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подав клопотання від 25 березня 2022 року №1203/22 про розгляд цивільної справи без їх участі, підтримання позовних вимог. Відповідач, інформована про судовий розгляд, в судове засідання не прибула, надала заяву від 19 квітня 2022 року за вхідним №1578/22 про слухання у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечила. Неявка сторін не перешкоджає розглядові справи по суті, так як повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об`єктивного розгляду і слухає справу у їх відсутність. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення учасників справи, вивчивши та дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного Кодексу України спадкування - перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Онер`їлдіз проти Туреччини" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Право власності, згідно ст. 328 ч.1 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом - ч.2 ст. 328 ЦК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені ст. 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 78 Земельного Кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Статтею 125 Земельного Кодексу України, визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У судовому засіданні встановлено і підтверджується доказами у справі, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] в с. Товста Городищенського району Черкаської області померла [PERSON] (а.с.9). [PERSON] рідною бабою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] , відповідно до якого батьками позивача записані - [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) та свідоцтвом про народження матері [PERSON] Серії [NUMBER] , згідно якого її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). За життя, 05 березня 2010 року, [PERSON] склала заповіт, за змістом якого, на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження «право на земельну ділянку: відповідно до Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №160390 виданого 05.11.2007 року, заповідаю [PERSON] , 1983 року народження», що підтверджується заповітом [PERSON] від 05 березня 2010 року (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно у виді приватизованої земельної ділянки площею 2,2029 га, кадастровий номер 7120387500:02:001:0712, розташованої в с. Товста Городищенського району Черкаської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого на підставі Державного Акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №160390, виданого згідно розпорядження Городищенської районної державної адміністрації №467 від 14 вересня 2004 року (а.с.13). Згідно довідки Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області від 16 липня 2021 року №16- 18/67/5, [PERSON] , на день смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , одиноко (а.с.16). Позивач, з метою оформлення права власності на спадкове майно, у встановлений законом строк, звернувся до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Бакуменко А.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] на земельну ділянку. 16 грудня 2020 року приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Бакуменко А.С. заведена спадкова справа №102/2020. Згідно з матеріалами спадкової справи, спадкоємцем за заповітом є він, і також наявний спадкоємець за законом [PERSON] , яка є рідною дочкою [PERSON] .. При вивченні документів, приватним нотаріусом встановлено, що в заповіті спадкодавець заповідає: «право на земельну ділянку відповідно до Державного Акту на право, власності на земельну ділянку Серія ЯБ №160390 виданого 05 листопада 2007 року заповідаю [PERSON] , 1983 року народження», а не земельну ділянку, у зв`язку з чим у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку - відмовлено, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 січня 2022 року (а.с.14-15). Крім того, приватний нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії і спадкоємцю за законом [PERSON] , у зв`язку з відсутністю в неї правовстановлюючих документів на спадкове майно, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 січня 2022 року (а.с.18). Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18 січня 2022 року, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 2,2029 га, кадастровий номер 7120387500:02:001:0712, розташованої в с. Товста Городищенського району Черкаської області з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, становить 92417,49 грн (а.с.17). У підготовчому засіданні 09 лютого 2022 року, постановлено ухвалу про призначення цивільної справи до судового розгляду та витребування доказів у приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Бакуменко А.С. інформацію про відкриття спадщини, коло спадкоємців, прийняття спадщини, наявність заповітів, інших розпоряджень спадкодавця [PERSON] , жительки с.Товста Городищенського району Черкаської області, яка померла [INFO] та повідомлення суду інших обставин, які можуть бути суду не відомі, а мають істотне значення для вирішення справи. (а.с.27-28). Під час судового розгляду, у судовому засіданні 20 квітня 2022 року, досліджено належним чином завірену копію спадкової справи №102/2020, яка відкрита після померлої [INFO] [PERSON] , з якої вбачається, що встановлені в ході судового розгляду обставини знайшли своє підтвердження у виді вище зазначених доказів, які приєднано до матеріалів цивільної справи (а.с.33-69). Відповідно до Постанови Верховної Ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», Городищенський район Черкаської області був ліквідований і включений до складу нових Черкаського району та Звенигородського району. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права на спадкування, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку Держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин. В силу ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, якщо він в установлений строк, ст.1270 ЦК України, не заявив відмову від неї. Перешкод для прийняття спадщини після померлої баби позивача, судом не встановлено. Земельна ділянка, яка є предметом судового розгляду, не перебуває під заставою, не належить іншим особам. З метою узаконення спадщини, за наявності правових підстав для того, суд, вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, остільки із змісту вивчених і досліджених судом доказів встановлено належність спадкового майна спадкодавцю [PERSON] та права на його спадкування внуком, позивачем [PERSON] .. Позов підтверджується: копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ; копією свідоцтва про народження № [NUMBER] [PERSON] ; копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] [PERSON] ; копією заповіту [PERSON] від 05 березня 2010 року; копією Державного Акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №160390; копією довідки Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області від 16 липня 2021 року №16- 18/67/5; копією спадкова справа №102/2020; копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 січня 2022 року; копією Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18 січня 2022 року; квитанцією про сплату судового збору №9739-1669-1243-5065 від 27 січня 2022 року.

Outcome: approved