Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, сини проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні. За таких обставин вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно на кожну дитину, до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , та до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] . Крім того, просила стягнути на її користь понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак її представник подав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони 12.02.2016 зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №49. Від подружнього життя сторони мають двох малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно, у яких відповідач записаний батьком дітей. З довідки про склад сім`ї, виданої головою ОСББ «Співоче» 01.02.2022 за №9, вбачається, що позивачка проживає в [ADDRESS] разом з відповідачем та малолітніми дітьми. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину, відповідно до ч.3 ст.181 СК України,є стягнення аліментів за рішенням суду. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дітей до досягнення дітьми повноліття, суд виходить з наступного. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З аналізу даної норми випливає обов`язок суду у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей визначити єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частковота стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Визнання відповідачем позову суд не приймає, оскільки таке визнання суперечить вищевикладеним вимогам законодавства. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених позивачкою, у розмірі 2000 грн., суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачка просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. З матеріалів справи встановлено, що позивачкою надано документи, що підтверджують понесені нею витрати на правничу допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги №5 від 01.02.2022 та додаток до нього, в п.1 якого розписані фактично виконані роботи; ордер серії ВА №1029180 від 03.02.2022; акт приймання передачі правової допомоги від 02.02.2022; квитанцію від 02.02.2022 про здійснення оплати [PERSON] за правничу допомогу адвокату Новікову О.М. у розмірі 2000 грн. Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем не подано клопотання в порядку ст.137 ЦПК України щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката з доказами необґрунтованості понесених позивачкою витрат, суд дійшов висновку, що в даній справі витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи, а отже співмірними з наданими правовими послугами, а тому суд вважає за необхідне відшкодувати позивачці понесені нею витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Також, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України та враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь держави в сумі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial