Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 21668,50 грн. та просить суд стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у Рівненському економіко-технолонічному фаховому коледжі Національного університету водного господарства та природокористування, в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення дочкою двадцятитрьохрічного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем мають дочку [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду шлюб між сторонами розірвано та доньку залишено проживати з матір`ю. З відповідача стягувалися аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття. Маючи здібності в розробці комп`ютерної графіки та дизайну, дочка навчається в комп`ютерній академії «ШАГ». Дане навчання дочки було погоджено з відповідачем. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2020 року у справі №569/4940/19 із відповідача було стягнуто додаткові витрати за 5 місяців навчання у сумі 3090 грн., за період з вересня 2018 року по червень 2019 року. Починаючи з березня 2019 року, відповідач ухилявся від фінансування половини вартості навчання доньки. Відповідно з березня 2019 року до червня 2021 року позивачем було понесено додаткові витрати на навчання доньки в загальній сумі 42781,14 грн., половина яких повинна бути стягнута з відповідача, з врахуванням 556 грн. комісії за обслуговування банком. Загальний розмір додаткових витрат, які підлягають стягненню з відповідача становить 21668,50 грн. Також позивач зазначає, що донька досягла повноліття [INFO] , однак продовжує навчатися у Рівненському економіко-технологічному фаховому коледжі Національного університету водного господарства та природокористування, на денній формі навчання. У зв`язку із навчанням на денній формі, донька не мє змоги працевлаштуватися і потребує матеріальної допомоги, яку позивач визначила у розмірі 1500 грн. Від відповідача 22.04.2022 року до суду надійшов відзив. Позовні вимоги просить задовольнити частково, стягнувши з нього на користь позивача аліменти на утримання доньки, у зв`язку із продовженням навчання щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Щодо додаткових витрат, просить суд стягувати дану суму щомісячними платежами по 1805,71 грн., протягом дванадцяти місяців з моменту набрання рішенням законної сили. Свої заперечення мотивує тим, що аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1500 грн., є надмірними та необґрунтованими. Зазначає, що донька отримала професійну комп`ютерну освіту, а тому має можливість її застосовувати для отримання заробітку. Відповідач зазначив, що періодично виїжджає за кордон , але не має стабільного високого заробітку, рівень його доходів є звичайним для середньостатистичного працівника та не є досить високим. Окрім того зазначив, що на його утриманні перебувають інші особи, матір [PERSON] , малолітній син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На утримання малолітніх дітей з відповідача стягуються аліменти у розмірі по 2000 грн., щомісячно. Відповідач спростовує доводи позивача, щодо наявності у його власності автомобіля, оскільки, на підставі рішення суду про стягнення пені по сплаті аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, змушений був продати зазначений автомобіль. Ухвалою суду від 16.03.2022 року відкрито провадження по справі. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги пітримали, просили позов задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату судового засідання, у судове засідання не з`явися. Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Заслухавши позивача та її представника, та дослідивши матеріали справи, доводи сторін викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 19.01.2004 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] навчається стаціонарно в Відокремленому структурному підрозділі «Рівненський економіко-технологічний фаховий коледж Національного університету водного господарства та природокористування», на третьому курсі. Навчається з 01.09.2019 року. Форма навчання денна, стипендію не отримує, закінчує навчання 30.06.2023 року. Дане підтверджується довідкою від 02.12.2021 року № 1917-21/01-07. Так, відповідно до\~статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно зі\~статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, суд враховує позицію позивача, щодо способу стягнення аліментів, а саме у частці від заробітку (доходу) відповідача. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, суд враховує часткове визнання відповідачем позову на сплату аліментів на повнолітню дочку. Суд приймає до уваги, що [PERSON] досягла повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, оскільки навчаючись на денній форі навчання не працевлаштована, оскільки набуває відповідних фахових знань. Натомість позивачем не обґрунтовано жодними належними доказами розмір аліментів в 1500 грн., щомісячно. Також суд враховує, що [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER] , виданим 01.11.2012 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 24.06.2014 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. На утримання сина [PERSON] та [PERSON] , на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12.06.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти, у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно. Однак суд не приймає до уваги доводи відповідача про перебування на його триманні матері [PERSON] , оскільки дане належними доказами не підтверджено. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає достатнім стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи 17.02.2022 року, до закінчення [PERSON] навчання, але не більш ніж до досягнення донькою 23 років. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини, суд зазначає наступне. Згідно з вимогами частини першої\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої\~статті 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Згідно договору від 14.09.2018 року № 041011324, укладеного між [PERSON] та ТзОВ «Комп`ютерна академія Шаг Рівне Професіонал», [PERSON] навчалася на платній формі навчання. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2020 року у справі №569/4940/19 із відповідача було стягнуто додаткові витрати за 5 місяців навчання у сумі 3090 грн., за період з вересня 2018 року по червень 2019 року.\~\~\~\~\~\~ Відповідач не спростовує, що погоджував навчання дочки у ТзОВ «Комп`ютерна академія Шаг Рівне Професіонал» та не заперечує проти оплати половини вартості додаткових витрат на утримання дитини. Понесені позивачем витрати підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями та платіжними дорученнями. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача половини додатковий витрат за навчання [PERSON] в ТзОВ «Комп`ютерна академія Шаг Рівне Професіонал», у розмірі 21390,57 грн. та 278,00 грн. половини витрат сплаченої комісії за обслуговування банком. Відповідач у своєму відзиві не заперечив проти стягнення додаткових витрат на утримання дочки, однак враховуючи його матеріальний стан, не відсутність фінансової змоги сплатити таку суму коштів одноразовим платежем, просив розстрочити виплату додаткових витрат в сумі по 1805 грн. 71 коп., щомісячно, протягом 12 місяців. Щодо даного, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 267 ЦПК України\~суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно п. 2 ч. 7\~ст. 265 ЦПК України\~у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Згідно ч. 4, 5\~ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Таким чином, враховуючи, що відповідачем не було подано до суду у відповідності до норм\~ЦПК, відповідних доказів, з обґрунтуванням підстав його розстрочення та долученням відповідних доказів на його обґрунтування, зокрема матеріального стану, суд дійшов висновку, що заявлене відповідачем клопотання не може засвідчувати факт відсутності у відповідача можливості виконати судове рішення без надання розстрочки. Крім того, за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, відповідач не позбавлений можливості завернутись до суду з відповідною обґрунтованою заявою про розстрочення виконання рішення суду на стадії його виконання. Відповідно до\~статті 141\~ЦПК України\~\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial