Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 липня 2021 року звернувся до Богуславського районного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований 16 лютого 1991 року Розкопанецькою сільською радою Богуславського району Київської області, актовий запис № 1. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні характери, погляди на життя та сім`ю. Вони припинили шлюбно-сімейні відносини, примирення з відповідачкою неможливе, тому їхній шлюб існує лише формально та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Заочним рішенням Богуславського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року було задоволено позов [PERSON] та вирішено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 16 лютого 1991 року Розкопанецькою сільською радою Богуславського району Київської області, актовий запис № 1. Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 02 грудня 2021 року зазаявою відповідачки [PERSON] заочне рішення Богуславського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу скасоване і призначено справу до судового розгляду в спрощеному порядку на 11 січня 2022 року з 09.00 годин у приміщенні Богуславського районного суду Київської області в залі засідань № 1, з викликом учасників справи. 11 січня 2022 року судовий розгляд справи було відкладено за заявою відповідачки [PERSON] в зв`язку з перебуванням на лікарняному, наступне судове засідання призначено на 11 лютого 2022 року на 09.00 годин. 11 лютого 2022 року судовий розгляд справи було відкладено за заявою відповідачки [PERSON] в зв`язку з перебуванням на лікарняному, наступне судове засідання призначено на 24 лютого 2022 року на 08.30 годин. Довідкою директора КНП БМР «Богуславська ЦЛ» від 17.02.2022 станом на 11 січня 2022 року та 11 лютого 2022 року [PERSON] на лікарняному не перебувала. Довідкою директора КНП БМР «Богуславський ЦПМСД» від 18.02.2022 підтверджується факт, що [PERSON] з 10.01.2022 по 14.01.2022 перебувала на амбулаторному лікуванні. Щодо перебування на лікуванні станом на 11.02.2022 інформації не надано. 24 лютого 2022 року судовий розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки та введенням військового стану. Наступне судове засідання призначено на 16 березня 2022 року, яке не відбулося у зв`язку з введенням комендантської години на цей день. Чергове судове засідання у справі призначено на 18 квітня 2022 року на 09.00 годин. 18 квітня 2022 року позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов про розірвання шлюбу підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоч належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Так, із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що адресована відповідачці повістка про виклик до суду повернута на адресу суду із відміткою працівника поштового зв`язку про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Тобто відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце судового засідання згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом статті 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 лютого 1991 року Розкопанецькою сільською радою Богуславського району Київської області, актовий запис № 1, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету, примирення між ними стало неможливим, що видно із заяви позивача, яку він подав до суду. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому відповідно до статті 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved