Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема просить встановити факт перебування його у трудових відносинах з Шахтоуправлінням «Алмазне» виробничого об`єднання «Донбасантрацит» у період з 09 жовтня 1992 року по 09 червня 1993 року, з 26 липня 1993 року по 09 лютого 1994 року, з 03 січня 1995 року по 21 квітня 1995 року та з 09 вересня 1996 року по 20 травня 1999 року; - з шахтою «Алмазна» державного підприємства ЛУР» у період з 04 жовтня 1999 року по 17 березня 2000 року, а також з виробничим структурним підрозділом «Шахта Садова» Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Олвін Трейд» у період з 13 жовтня 2003 року по 29 травня 2005 року. В обґрунтування заяви посилається на те, що робота на зазначених підприємствах була небезпечною та шкідливою для здоров`я, оскільки пов`язана з постійним контактом із шкідливими речовинами, пилом та контрастними температурами. Здійснення такої трудової діяльності створює підвищену вірогідність спричинення шкоди здоров`ю працівника із-за неможливості підвищеного контролю людини за вказаними умовами і чинниками. За результатами медичного освідкування 29 грудня 2021 року в медико-соціальній експертній комісії заявнику встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням спричиненим важкою фізичною працею. Факт перебування його на роботі на вказаних підприємствах підтверджується записами трудової книжки. Проте для реалізації своїх соціальних прав та гарантій у зв`язку з важкими та шкідливими умовами праві у заявника виникла необхідність у встановленні факту перебування його у трудових відносинах з Шахтоуправлінням «Алмазне» виробничого об`єднання «Донбасантрацит», з шахтою «Алмазна» державного підприємства ЛУР», а також з виробничим структурним підрозділом «Шахта Садова» Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Олвін Трейд», оскільки м. Алчевськ та м. Вахрушеве Луганської області (територіальне місту розташування підприємств) розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», віднесено до переліку населених пунктів, у яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань органи ПФ України тимчасово не виконують свої повноваження та не можуть надати необхідні архівні документи. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту захистить інтереси [PERSON] , відповідатиме завданням цивільного судочинства, іншим шляхом встановити даний факт неможливо, а тому просить заяву задовольнити. Ухвалою суду від 25 березня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. 14\~квітня 2022\~року на\~адресу суду\~від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшло заперечення на заяву, обґрунтоване тим, що вимоги заявника по справі є безпідставними та повинні бути залишені без розгляду, оскільки встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме права на пенсію, а отже особа мала би звернутися за захистом свого права в порядку позовного провадження. В судове засідання [PERSON] не з`явився, представник заявника подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Заінтересовані особи, будучи в установленому порядку повідомленими про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК). Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 24 листопада 1998 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Вахрушеве Луганської області, адреса реєстрації: [ADDRESS] . У відповідності до записів трудової книжки серії [NUMBER] від 12 жовтня 1992 року, виданої [PERSON] , [INFO] , 09 жовтня 1992 року [PERSON] прийнято на посаду машиніста підземних установок 1 розряду з повним робочим днем під землею у шахтоуправління «Алмазне» виробничого об`єднання «Донбасантрацит» за наказом № 225-п від 09.10.1992 р. З 19.10.1992 року [PERSON] проходив навчання у «Навчально-курсовому комбінаті в/о «Донбасантрацит» з відривом від роботи по професії машиніст підземних установок. 26 грудня 1992 року переведений машиністом підземних установок 2 розряду з повним робочим днем під землею за наказом №306-п від 26.12.1992 р. 09 червня 1993 року [PERSON] звільнений за власним бажанням у зв`язку із зміною місця проживання за наказом №154-п від 09.06.1993 р. 26 липня 1993 року [PERSON] прийнято на посаду машиніста підземних установок 2 розряду з повним робочим днем під землею у шахтоуправління «Алмазне» виробничого об`єднання «Донбасантрацит». 09 лютого 1994 року [PERSON] звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України за наказом №50-п від 09.02.1992 р. 03 січня 1995 року прийнято на посаду машиніста підземних установок 2 розряду з повним робочим днем під землею у шахтоуправління «Алмазне» виробничого об`єднання «Донбасантрацит» на діл. №9 за наказом №1-п від 03.01.1995 р. 21 квітня 1995 року звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України за наказом №63-п від 23.04.1995 р. 09 вересня 1996 року [PERSON] прийнято на посаду машиніста підземних установок 2 розряду з повним робочим днем під землею у шахтоуправління «Алмазне» виробничого об`єднання «Донбасантрацит» за наказом №166-п від 09.09.1996 р. 05 листопада 1996 року переведений підземним гірничим 2 розряду з повним робочим днем під землею на діл. ВШТ Сад/Хруст за наказом №200-п від 05.11.1996 р. 12 лютого 1998 року переведений підземним гірничим 3 розряду з повним робочим днем під землею на діл. ВШТ Сад/Хруст за наказом «14-к від 12.02.1998 р. 12 червня 1998 року переведений машиністом підземних установок 3 розряду на діл. №1 за наказом №59-к від 12.06.1998 р. З 06.03.1997 року Державне підприємство «Луганськвулебудреструктуризація» являється правонаступником шахти «Азмазна» згідно наказу №85 МВП України від 06.03. 1997 р. 20 травня 1999 року [PERSON] звільнений згідно п.4 ст. 40 КЗпП України за наказом № 73-к від 27.05.1999 року. 04 жовтня 1999 року [PERSON] прийнято на роботу на Шахту «Алмазна» Державного підприємства «ЛУР» підземним машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею і ВШТ за наказом №147-к від 04.10.1999 р. 17 березня 2000 року [PERSON] звільнений згідно п.7 ст 40 КЗпП України за наказом №45-к від 20.03.2000 року. 13 жовтня 2003 року [PERSON] прийнятий на посаду підземного гірничого 3 розряду з повним робочим днем під землею на ВСТТ «Шахта Садова» ТОВ «Фірма «Олвін-Трейд» за наказом №77-к від 13.10.2003 р. 24 жовтня 2003 року за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено Заявника на пенсію на пільгових умовах за списком №1 згідно наказу №71-од від 24.10.2003 р. 01 жовтня 2004 року переведено на посаду гірничого очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею за наказом №141-к від 01.10.2004 р. 14 квітня 2005 року [PERSON] переведено на посаду машиніста підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею р/д №2 за наказом 286-к від 11.04.2005 р. За результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право [PERSON] на пенсію на пільгових умовах за списком №1 згідно наказу 71-од від 24.10.2004 р. 29 травня 2005 року [PERSON] звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України за наказом №464-к від 02.06.2005 р. Таким чином факт роботи [PERSON] з 09.10.1992 р. по 09.06.1993 р., з 26.07.1993 по 09.02.1994 р., з 03.01.1995р. по 21.04.1995 р. та з 09.09.1996 р. по 20.05.1999 р. у шахтоуправлінні «Алмазне» виробничого об`єднання «Донбасантрацит», з 04.10.1999 р. по 17.03.2000 р. на Шахті «Алмазна» Державного підприємства «ЛУР» та з 13.10.2003 по 29.05.2005 р. на ВСП «Шахта Садова» ТОВ «Фірма «Олвін-Трейд» підтверджується записами трудової книжки серії [NUMBER] . У відповідності до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 437131 серії 12 ААВ [PERSON] , [INFO] , встановлено 3 групу інвалідності загального захворювання строком до 01 січня 2023 року. Згідно висновку про умови та характер праці п/п важка фізична праця. Дата чергового огляду 29 грудня 2020 року. З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 18 березня 2022 року, на запит № 1900-0211-9/36265 від 03 грудня 2021 року щодо надання допомоги в отриманні необхідних документів за період роботи [PERSON] з 09 жовтня 1992 року по 09 червня 1993 року, з 26 липня 1993 року по 09 лютого 1994 року, з 03 січня 1995 року по 21 квітня 1995 року та з 09 вересня 1996 року по 20 травня 1999 року у шахтоуправлінні «Алмазне» виробничого об`єднання «Донбасантрацит», у період з 04 жовтня 1999 року по 17 березня 2000 року на шахті «Алмазна» ДП «ЛУР» та у період 11 квітня 2005 року по 29 травня 2005 року на ВСП «Шахта Садова» ТОВ «Фірма «Олвін Трейд» убачається, що у зв`язку з тим, що м. Алчевськ та м. Вахрушеве Луганської області (територіальне місту розташування підприємств) розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів,що розташовані на лінії зіткнення», віднесено до переліку населених пунктів, у яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, де до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань (Закон України від 16 вересня 2014 року № 1680-VІІ «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей») органи ПФ України тимчасово не виконують свої повноваження та не мають доступу до архівних сховищ. Витребувати необхідні документи буде можливим лише після повернення визначеної території під контроль органів державної влади України. За положеннями статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України). Відповідно до частини першої статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим, зокрема, при укладенні контракту; при укладенні трудового договору з фізичною особою. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи (частини друга - четверта статті 24 КЗпП України). Таким чином, за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо. Згідно з статті 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Відповідно до постанови КМ України від 27 квітня 1993 року № 301 Про трудові книжки працівників при працевлаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, у представництвах іноземних суб`єктів господарювання, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. Згідно з нормами статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Таким чином трудові відносини виникають на підставі угоди (трудового договору або контракту) між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, а також фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Встановлюючи конкретні трудові відносини, трудовий договір визначає правове становище працівника по відношенню до роботодавця. Якщо трудовий договір між сторонами не укладений, трудові відносини по факту не закріплено (правовідносини відсутні). Але у разі виконання особою трудових обов`язків (фактичного перебування в трудових відносинах) і не бажання роботодавця оформити дані трудові відносини належним чином, особа змушена доводити факт перебування з конкретним роботодавцем у трудових відносинах. Суд може визнати трудовий договір укладеним за відсутності наказу чи розпорядження, лише за умови дотримання інших умов, необхідних для його укладення, зокрема виконання працівником обов`язку щодо надання паспорта або іншого документу, що посвідчує особу, трудової книжки, а у випадках, передбачених законодавством, - також документу про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інших документів, за наявності письмових чи інших доказів дотримання цих умов, окрім показань свідків. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 серпня 2019 року у справі № 522/4807/15-ц (провадження №61-13454св18). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач на підтвердження позовної вимоги, щодо встановлення факту перебування у трудових відносин із відповідачем з 17 по 18 жовтня 2019 р. надав Суперечки щодо фактів трудових правовідносин або укладення трудового договору розглядають і в судовому порядку (ст.\~315 Цивільного процесуального кодексу України). Фізична особа має право звернутися до суду за місцем її проживання із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Зазначений у частині першій ст. 315 ЦПК України перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не є вичерпним, за змістом частини другої ст.315 ЦПК України суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника певні правові наслідки, а саме, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тобто, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право. Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Під час звернення до суду з відповідною заявою необхідно зазначити: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (такими доказами може бути наказ про прийняття на роботу, наказ про звільнення, накази про здійснення трудової діяльності, довідки про нарахування та виплату зарплати, наявність трудового договору, допущення працівника до роботи, виконання трудової функції та обсягу робіт, ознайомлення його з правилами внутрішнього трудового розпорядку, показання свідків тощо). Сутністю провадження у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що у ньому відсутній спір про право, об`єктом судового захисту є охоронюваний законом інтерес, предметом судової діяльності є встановлення визначених юридичних фактів з метою подальшого здійснення заявниками своїх суб`єктивних прав. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» значиться, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно розпорядження КМУ №1085-р від 07.11.2014 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" м. Лутугине, Луганської області знаходиться на території, де органи державної влади не здійснюють на даний час свої повноваження». Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). На підставі викладеного судом встановлено факт перебування заявника у трудових відносинах з відповідачем, вимоги про встановлення факту перебування [PERSON] у трудових відносинах із роботодавцем з Шахтоуправлінням «Алмазне» виробничого об`єднання «Донбасантрацит» у період з 09 жовтня 1992 року по 09 червня 1993 року, з 26 липня 1993 року по 09 лютого 1994 року, з 03 січня 1995 року по 21 квітня 1995 року та з 09 вересня 1996 року по 20 травня 1999 року; - з шахтою «Алмазна» державного підприємства ЛУР» у період з 04 жовтня 1999 року по 17 березня 2000 року;- з виробничим структурним підрозділом «Шахта Садова» Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Олвін Трейд» у період з 13 жовтня 2003 року по 29 травня 2005 року, а також те, що встановлення фактів, які просить встановити заявник, відповідає його інтересам, має юридичне значення та породжує юридичні наслідки а тому суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved