Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

03 грудня 2022 року [PERSON] через свого представника - адвоката Проходу Р.С. звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, в якому просить усунути [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на спадкове майно, а саме: нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] ; а також на 1/2 частину автомобіля. В обґрунтування таких вимог посилалась на те, що вона разом з [PERSON] , який помер [INFO] , з 1987 року проживали однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. Після смерті [PERSON] вона як спадкоємець за заповітом від 18 липня 1996 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідачі, будучи рідними племінниками [PERSON] також звернулися з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , бо останнім за життя був складений на їх ім`я інший заповіт від 10 травня 2012 року. Враховуючи, що її чоловік більше 20 років страждав на хронічне запалення легень, проходив лікування та потребував належного догляду, який вона йому надавала; а у квітні у нього діагностували цукровий діабет 2 типу середньої тяжкості, стадії субкомпенсації, діабетична полінейропатія та супутні хвороби у зв`язку з чим з 26 квітня 2019 року його госпіталізували, весь цей час вона була поряд з ним та доглядала за ним. 01 червня 2019 року [PERSON] потрапив у автомобільну аварію, отримав численні пошкодження; потрапив до реанімації, а 05 червня 2019 року прооперували. Весь цей час [PERSON] звертався до своїх племінників, щоб вони провідали його та надали допомогу. [INFO] [PERSON] помер, не реалізувавши своє побажання щодо виключення відповідачів з заповіту. 11 червня 2019 року [PERSON] поховала його за свої кошти. 16 липня 2021 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровська ухвалене рішення, яким встановлено факт спільного сумісного проживання [PERSON] з [PERSON] з 01 січня 2004 року по 11 червня 2019 року; визнано спільною сумісною власністю рухоме та нерухоме майно; в рахунок поділу спільного сумісного майна визнано право особистої власності [PERSON] на квартиру по [ADDRESS] ; та Ѕ частину автомобіля AUDI модель: Q3; а також визнано особистою власністю на квартиру по [ADDRESS] . Таким чином, майно: земельна ділянка та будинок, розташовані за адресою: [ADDRESS] ; а також на Ѕ частину автомобіля AUDI модель: Q3 - є спадковим майном після смерті [PERSON] . Оскільки [PERSON] перебував у безпорадному стані та потребував допомоги, яку просив у відповідачів, однак вони такої допомоги не надавали, не приймали навіть участі у його похованні, позивач вимушена звернутись до суду з позовом про усунення їх від права на спадкування після смерті [PERSON] . Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подала. Відповідач [PERSON] відзиву не позов не подав. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2021 року позовна заява прийнята до провадження та у справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Заборонено приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганні Леонідівні видавати на ім`я [PERSON] та [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 травня 2012 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (спадкова справа № 8/2019) до розгляду по суті цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, про усунення від права на спадкування. Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року у підготовчому судовому засіданні витребувані докази у справі за клопотанням представника позивача. Зобов`язано приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. надати суду належним чином завірену копію спадкової справи, що відкрита після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня № 6 «Дніпровської міської ради» надати суду належним чином завірену копію медичної картки стаціонарного (амбулаторного) хворого - [PERSON] , [INFO] , який [INFO] помер, та/або належним чином завірені копії будь-яких документів чи відомостей стосовно проходження [PERSON] , [INFO] , лікування в КЗ «Міська клінічна лікарня № 6 Дніпровської міської ради» (правонаступником якої є КНП «Міська клінічна лікарня № 6 «Дніпровської міської ради») в період з 01 червня 2019 року по 11 червня 2019 року. На виконання зазначеної ухвали, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. та Комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня № 6 «Дніпровської міської ради» направлено на адресу суду витребувані документи. Ухвалою суду від 28 лютого 2022 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позов не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не надав. Третя особа приватний нотаріус ДМНО Кохан Г.Л. в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні були допитані свідки: Свідок [PERSON] пояснив, що він з 2006 року знає [PERSON] та [PERSON] , часто бував у них у гостях. Останні п`ять років життя [PERSON] дуже хворів на цукровий діабет та запалення легень, що змушувало його додавати додаткових зусиль для організації свого життя, тому як почував часто слабкість та неможливість самостійно навіть обслуговувати себе. Весь цей тягар несла на собі [PERSON] , відповідачі, які є племінниками [PERSON] жодного разу не допомогли йому, навіть на його прохання. Так опинившись у безпорадному стані, що зумовило його звернення до племінників по допомогу - [PERSON] лише чув, що відповідачі не можуть надати такої допомоги через свою зайнятість. Навесні 2019 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у ДОЗДОК «Дніпропетровська міська лікарня №5» ДОР», а з 01 червня 2019 року по 11 червня 2019 року, [PERSON] перебував на лікуванні в КЗ «Міська клінічна лікарня №6» ДМР. Під час лікування, поряд з [PERSON] , постійно знаходилась лише [PERSON] , яка надавала [PERSON] всю необхідну допомогу, зокрема, доглядала за ним, придбавала ліки, продукти харчування. Натомість, відповідачі жодного разу не відвідали [PERSON] , не надавали ні грошових коштів, ні ліків, ні продуктів харчування, навіть жодного разу не зателефонували [PERSON] . Питанням поховання [PERSON] також займалася [PERSON] , втому числі матеріальною стороною. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що вона працювала разом з [PERSON] над своєю дисертацією досить тривалий час, а тому дуже щільно спілкувалася як з ним, так і з його дружиною [PERSON] . Дійсно останнім часом [PERSON] дуже хворів на запалення легень та цукровий діабет, хвороба розвивалася і як результат, він опинився у стаціонарі, через безпорадний стан - потребував сторонньої допомоги, яку надавала йому [PERSON] . Їй відомо, що у [PERSON] є племінники, до яких він також звертався по допомогу, однак племінники не допомагали йому, хоча могли надавати таку допомогу. Навесні 2019 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у ДОЗДОК «Дніпропетровська міська лікарня №5» ДОР», а з 01 червня 2019 року по 11 червня 2019 року, [PERSON] попав у аварію та потрапив в КЗ «Міська клінічна лікарня №6» ДМР. Під час лікування, поряд з [PERSON] , постійно знаходилась лише [PERSON] , яка надавала [PERSON] всю необхідну допомогу, зокрема, доглядала за ним, придбавала ліки, продукти харчування. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей Указ затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ. Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. На підставі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Зважаючи на ці обставини, суд

Outcome: approved