Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] (зареєстрована та проживаюча за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] (згідно відповіді на запит суду зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ), посилаючись на те, що проживала разом з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у судовому порядку 25.10.2019 року. Від даних відносин у сторін народилась дитина, син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. На момент подачі позову до суду спільне господарство сторонами не ведеться, вони проживають окремо. Позивач вказує, що відповідач останнім часом не бере участь у вихованні та утриманні їх спільної дитини, не займається його вихованням та не надає ніякої допомоги. На неодноразові звернення позивача про матеріальну допомогу на дитину, [PERSON] ніяк не реагував. Таким чином, угоду про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто. Позивач вказує, що інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач просила стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина: [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі до суду позовної заяви, тобто з 03.02.2022 року і до повноліття дитини. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 15.02.2022 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцем його реєстрації. Відтак, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. 05.04.2022 року від відповідача надійшла письмова заява в якій він вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах, з 27.04.2018 року по 26.11.2019 року, а також в них є спільна дитина, син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] , де батьком дитини вказано [PERSON] , а також довідкою Руськополянської сільської ради від 14.02.2022 року №236/2 в якій вказано, що малолітній [PERSON] проживає разом із матір`ю. Отже судом встановлено те, що сторони є рідними батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем (матір`ю). ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім цього,\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~статті 182 СК України, так і положень статей\~183,\~184 СК України. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір\~прожиткового мінімуму у 2022 році\~становить\~на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2393 гривні, з 1 липня 2508 гривень, з 1 грудня 2589 гривень. Показники\~прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: із 1 січня 2100 грн, із 1 липня 2201 грн, із 1 грудня 2272 грн. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: із 1 січня -\~2618 грн; із 1 липня -\~2744 грн; із 1 грудня -\~2833 грн. Для працездатних осіб: із 1 січня 2481 гривні, з 1 липня 2600 гривень, із 1 грудня 2684 гривень. Відповідно до\~ст.182 ч.1 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Особисті відносини батьків, не можуть ставитись в залежність від належного матеріального забезпечення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, а батько є працездатною особою та має можливість надавати відповідну матеріальну допомогу у розмірах, встановлених законом. При цьому, місце проживання дитини визначене - разом із матір`ю, а тому суд приходить до об`єктивного висновку, що вона потребує матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини з відповідачем. При визначенні величини аліментних платежів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, встановленого законодавством. Відповідач перебуває в працездатному віці, являючись батьком неповнолітньої дитини, зобов`язаний утримувати її до повноліття. Також, приймаючи до уваги усі обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе задовольнити позов, визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання доньки на користь позивача у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 15.07.2021 року до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн.\~ \~ \~ \~ На підставі ст. 75, 84, ст.180-183,\~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved