Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

22.09.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що з відповідачем по справі з 22.01.1994р. перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.11.2013р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що їй на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу, належить квартира по [ADDRESS] . Неповнолітній син та позивачка зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , в квартирі яка належить на праві приватної власності їх старшому сину [PERSON] . Вказує, що отримати згоду відповідача на зняття з реєстрації неповнолітнього сина не має можливості, так як місцезнаходження останнього їй не відоме, долею дитини відповідач не цікавиться та усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з вищезазначеним, позивачка просить надати дозвіл на зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] без письмової згоди його батька [PERSON] . Ухвалою суду від 21.10.2021 року у справі відкрито провадження та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 09.12.2021. 09.12.2021 розгляд справи відкладено на 01.02.2022. 01.02.2022 розгляд справи відкладено на 15.03.2022. 15.03.2022 справу знято з розгляду на 11.04.2022. Ухвалою суду від 11.04.2022 призначенозаочний розгляд даної цивільної справи. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзиву не подав. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, подали клопотання в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності та про вирішення спору на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.02.2010 року Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , а.с. 9. [PERSON] та [PERSON] з 22.01.1994р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.11.2013р., а.с. 17. Відповідно до довідки про зняття з реєстрації місця проживання № 8778 від 05.07.2021р. та довідки про реєстрацію місця проживання особи № 8779 від 05.07.2021р. відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, малолітній [PERSON] , з 05.07.2021р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з позивачем, а.с. 18,26. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.06.2019р. та договору купівлі-продажу від 20.06.2019р., посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О., квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , а.с.10, 11-12. Відповідно до договору купівлі-продажу від 20.08.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лосінцем С.М. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.08.2021р., [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] , а.с. 13, 14-15. Оцінка суду. Згідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, ст.5 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно ч. 1 ст. 242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Відповідно до частин 1, 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з п.п. 18,26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановю КМУ від 02.03.2016р. №207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Крім того, як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20 листопада 1989 року № 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Закон України "Про охорону дитинства" визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Відповідно до статті 18 вказаного Закону Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. У випадку наявності будь-якої правової колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції "Про права дитини", пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як випливає з матеріалів справи, у даному випадку дитина зареєстрована разом з матірю у житлі, яке не належить ні дитині, ні її батькам, водночас позивач ( мати дитини) має власне придатне для проживання житло, відповідач зареєстрований за іншим місцем проживання і ухиляється від надання згоди на зміну місця реєстрації дитини, тому суд вважає , що в інтересах дитини з метою захисту її житлових і майнових прав позов слід задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved