Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи служби у справах дітей Балтської районної державної адміністрації Одеської області, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на їх утримання. Ухвалою від 11.01.2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для виправлення недоліків. 02.02.2021 року від позивача до суду надійшла заява про виправлення недоліків. Ухвалою від 04.02.2021 року провадження по даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. При дослідженні документів доданих до позовної заяви було встановлено, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] . Зважаючи на те, що відповідач є громадянином іноземної держави (Російської Федерації) та проживає на території Російської Федерації, з метою дотримання рівності процесуальних прав та обов`язків сторін, у суду виникла необхідність у зверненні із судовим доручення про вручення йому уточненої позовної заяви та судової повістки про виклик до суду на розгляд даної цивільної справи, у зв`язку з чим ухвалою судді від 04.02.2021р. справу було зупинено до надходження відповіді з іноземного суду щодо виконання судового доручення. 22.04.2021 року від служби у справах дітей Подільської районної державної адміністрації Одеської області надійшлоклопотання про заміну третьої особи. Ухвалами Балтського районного суду від 30.07.2021 року поновлено провадження та задоволено клопотання служби у справах дітей Подільської районної державної адміністрації Одеської області про заміну третьої особи правонаступником та замінено третю особу службу у справах дітей Балтської районної державної адміністрації Одеської області на правонаступникаслужбу у справах дітей Балтської міської ради Одеської області, а також зобов`язано третю особу надати висновок стосовно вирішення спору між сторонами про визначення місця проживання дітей. Ухвалою Балтського районного суду від 01.11.2021 року зупинено справу до надходження відповіді з іноземного суду щодо виконання судового доручення. 18.02.2022 року від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повернуто без виконання доручення Балтського районного суду Одеської області про виконання окремих процесуальних дій стосовно [PERSON] , оскільки на виклики іноземного суду він не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідав, відомості про доставку йому судових повісток відутні. Ухвалою Балтського районного суду від 17.03.2022 року провадження у справі поновлено. Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 26.04.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який зареєстрований 07 березня 2015 року у Щьолковському управлінні ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області, актовий запис № 160. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Однак сімейні стосунки у них не склалися, тому 07 серпня 2020 року, вона з дітьми залишила місце постійного проживання в РФ. Фактично їх сім`я не існує. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає, вихованням та доглядом дітей не займається, не працює, зловживає спиртними напоями та систематично вчиняв домашнє насильство. В зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судові засідання до іноземного суду, що були призначені на 30.06.2021 року, 27.08.2021 року, 09.11.2021 року та 30.11.2021 року, не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідав, у зв`язку з чим виконання судового доручення виявилось неможливим. Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє, тому він вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, оскільки викликався в судові засідання, призначені на 17.03.2022 року, 26.04.2022 року та 06.05.2022 року , шляхом розміщення на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області оголошення про його виклик до суду як відповідача. Представник третьої особи - служби у справах дітей Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явилася, надавши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та просила справу розглянути відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, надала висновок про доцільність визначення місця проживання дітей з матір`ю. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судові засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом, відповідно до ст. 280 ЦПК України, застосовано заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч .1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. У разі спору - органом опіки та піклування або судом. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, які є запорукою нормального психічного розвитку дитини. З копії перекладу свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , вбачається, що 07.03.2015 року в Щьолковському управлінні ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області був укладений шлюб, актовий запис № 160, між громадянином Росії [PERSON] , [INFO] , та громадянкою України [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво серії [NUMBER] , виданого 12.12.2018 року, та сина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво серії [NUMBER] , виданого 29.03.2016 року, що підтверджується копіями перекладів свідоцтв про народження. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, можливість їх відновлення втрачена. Згідно копії довідки № 2379 від 08.12.2020 року виданої виконавчим комітетом Балтської міської ради Одеської області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входить син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . З копій довідок № 33 та № 34 від 14.12.2020 року та характеристик № 35 та № 36 від 14.12.2020 року виданих ДНЗ ясла-садок № 6 «Зірочка» Балтської міської ради вбачається, що [PERSON] [INFO] , відвідує садок з 16.09.2020 року, а [PERSON] , [INFO] , з 27.10.2020 року. Мати приводить дітей чистими, охайними та доглянутими, бере активну участь у всіх заходах, які проводяться в садочку. Батько дітей жодного разу до садочка не приходив, участі в житті дітей та садочку не бере. З копії характеристики голови вуличного комітету від 17.12.2020 року вбачається, що [PERSON] має двох малолітніх дітей, з якими з літа 2020 року проживає в орендованому будинку за адресою: [ADDRESS] , за час проживання зарекомендувала себе з позитивної сторони, добра, ввічлива, відкрита, виховує дітей сама, діти завжди доглянуті та охайні. Отже, з матеріалів справи вбачається, що діти проживають разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. У ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Так, відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Ч. 4 ст. 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Рішенням виконавчого комітету Балтської міської ради Одеської області від 18.036.2022 року № 37 затверджено висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . При вирішенні питання про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , суд враховуючи інтереси дітей, добросовісне виконання [PERSON] батьківських обов`язків, створення для дітей необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення їх усім необхідним, приходить до висновку про обґрунтованість позову та визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , з матір`ю - [PERSON] . При цьому, визначення місця проживання дітей разом із матір`ю не позбавляє права відповідача у справі спілкуватися з дітьми та не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки батько дітей у разі визначення їх місця проживання з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дітьми, прояву турботи відносно них та участі у їх вихованні. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. В силу ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2022 року - 2100 гривень; з 1 липня - 2201 гривня; з 1 грудня - 2272 гривні. Отже, вказана грошова сума визначена законом як мінімум, необхідний для утримання дитини та для забезпечення її першочергових потреб. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Тому суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти, приймає до уваги, що відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, оскільки позовом надійшов до суду 11.01.2021 року за вх. № 113, то аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з цієї дати. Таким чином, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дітей разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дітей, які знаходяться на її утриманні, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог [PERSON] про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю та стягнення аліментів на їх утримання з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved