Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай). В обґрунтування позову вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Спадкоємцем після померлої є її брат [PERSON] , який спадщину фактично прийняв, але не оформив спадкових прав. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті за заявою позивача заведено спадкову справу. Інші спадкоємці відсутні. Через деякий час позивач дізналася про те, що мати мала право на земельну частку (пай) із земель, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок». З метою уточнення інформації позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Листом від 10.10.2021р. їй було повідомлено, що на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП «Світанок», які мають право на земельну частку (пай) від 21.01.1997р. рахується за №214. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з неподанням відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а тому позивач не має змоги оформити спадщину. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача всудове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Щодо вирішення позовних вимог покладається на розсуд суду. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивача, представника відповідача, приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем якої є [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Постановою нотаріуса Коростишівської державної нотаріальної контори Житомирської області № 02-31/798 від 29.09.2021р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у КСП «Світанок» Кропивнянської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після смерті якої прийняв її син [PERSON] , але юридично не оформив своїх спадкових прав та помер [INFO] , у зв`язку з неподанням відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. З довідки №13-08/282 від 04.10.2021р., виданої Кропивнянським старостинським округом, вбачається, що [PERSON] дійсно внесена у списки по розпаюванню земельних часток (паїв). З відповіді від 20.10.2021р. з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області вбачається, що на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався. До матеріалів справи додано копію Державного акта на право колективної власності на землю, виданого КСП «Світанок» с.Кропивня. За загальним правилом, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та які не припинилися з його смертю. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст.328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до\~ст.1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом.\~Стаття 1216 ЦК України\~передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Право на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом. Згідно п. 11 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до\~ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п.п.23,24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~судам слід враховувати, що згідно зі\~ст.25 ЗК України\~при приватизації\~земель державних\~та комунальних\~сільськогосподарських підприємств,\~установ,\~організацій земельні\~ділянки передаються\~їх працівникам,\~з визначенням\~кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно абзацу 2 п.1\~Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року\~рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства. Відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Враховуючи те, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у позасудовому порядку, наявні усі підстави для визнання права на земельну частку (пай) за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved