Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Антонінської селищної ради Хмельницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав разом із своєю матір`ю [PERSON] до дня смерті в [ADDRESS] . Після його смерті, відкрилася спадщина, що складається із земельної частки (пай), площею 3,76 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Ледянського старостинського округу Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області. Спадщину [PERSON] , прийняла його мати [PERSON] , згідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року шляхом вступу у фактичне управління та володіння його спадковим майном. [INFO] померла [PERSON] . До складу спадщини якої, зокрема увійшла фактично прийнята нею земельна частка (пай) після смерті її сина [PERSON] . Після смерті [PERSON] , спадкоємцем за заповітом, є син позивачки [PERSON] , який прийняв її спадщину, однак не встиг переоформити прийняту спадщину [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла земельна частка (пай) площею 3,76 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Ледянського старостинського округу Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, що була фактично прийнята ним після смерті [PERSON] , яка в свою чергу фактично прийняла вищезазначену земельну частку (пай) після смерті її сина [PERSON] . Після смерті [PERSON] , позивачка є його єдиним спадкоємцем. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку позивач звернулася до державної нотаріальної контори, однак нотаріус їй повідомила, що вона не може успадкувати її на підставі відсутності оригіналів правовстановлюючих документів. У зв`язку з наведеним, приймаючи до уваги, що виникли об`єктивні обставини неможливості оформлення спадщини у звичайному нотаріальному порядку, просила суд визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну ділянку площею 3,76 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Ледянського старостинського округу Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області і яка належала для [PERSON] на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ХМ № 0137088 від 28 грудня 1996 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] не була присутня, від неї надійшла письмова заява про розгляд справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду (письмова заява від 18 березня 2022 року). Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого Красилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 1, [PERSON] помер [INFO] . Померлий [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 01 січня 1965 року. Згідно довідок №20 та №21, виданих 10 січня 2020 року виконавчим комітетом Ледянської сільської ради Красилівського району, Хмельницької області та витягу з по господарських книг по селі Трусилівка Красилівського району Хмельницької області за 1983-2000 роки, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] , крім нього в господарстві проживала мати - [PERSON] , яка після смерті [PERSON] вступила в фактичне управління і розпорядження його спадковим майном та здійснила його поховання, а тому є такою, що прийняла спадщину в порядку ст. 549 ЦК УРСР. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Колтівською сільською радою Золочівського району Львівської області. [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, як особа, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується заповітом, складеним 27 листопада 2009 року, посвідченим секретарем Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області, реєстровий № 116, та довідкою виконавчого комітету Ледянської сільської ради Красилівського району, Хмельницької області №195 від 17 жовтня 2017 року, згідно інформації з якої [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] , крім неї в господарстві проживав онук - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та прийняла спадщину, про що подала відповідну заяву від 12 жовтня 2017 року. У відповідності до довідки ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області [PERSON] видавався сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ № 0137088 від 28 грудня 1996 року, площею 3,76 в умовних кадастрових гектарах, по КСП «Трудівник» с. Трусилівка, за реєстраційним номером 88, про що свідчить запис в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Красилівською РДА. Приватний нотаріус 11 квітня 2022 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на право на земельну ділянку, що знаходиться у землях Ледянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, що належала померлій [INFO] [PERSON] , яка в свою чергу фактично прийняла вищезазначену земельну частку (пай) після смерті її сина [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав або втратив свідоцтво про право на майно. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається із матеріалів справи позивач є спадкоємцем за законом, однак позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку. Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті сина, суд беручи до уваги, що позивач згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, вважає що її позовні вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування права на земельну ділянку ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved