Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

07.12.2021 позивачі звернулися до суду із позовною заявою до Миргородської міської ради Полтавської області, Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті їх матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили, що в наслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на випадок смерті заповіту не залишила. Після її смерті спадщину прийняли позивачі подавши відповідні заяви до нотаріальної контори. Однак, отримали відмову, яка обґрунтована відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Право власності на цей будинок в державному реєстрі прав на нерухоме майно не зареєстровано. Позивачі просили визнати за ними право власності по 1/2 частини вищезазначеного будинку з господарськими будівлями та спорудами. Ухвалою судді від 13.12.2021 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с. 40). В підготовче засідання позивачі не з`явилися. Направили заяви про розгляд справи у їх відсутність. Просили позов задовільнити в повному обсязі. Представник відповідача Миргородської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився. Направив на адресу суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відзив на позовну заяву не направив (а.с.73). Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3. ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17). Позивачі [PERSON] та [PERSON] являються дітьми [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 11,12, 64-65,67). Після смерті [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується їх заявами у спадковій справі (а.с. 48,61). В довідці відділу реєстрації місця проживання громадян від 16.04.2021 зазначено, що на день смерті разом із [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , 1982 р.н. та [PERSON] ,1952 р.н. (а.с.60). Ухвалою суду від 07.02.2022 був залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] (а.с. 78). [PERSON] , являється колишнім чоловіком померлої спадкодавиці. Шлюб укладений 23.05.1989 між [PERSON] та [PERSON] розірваний 23.03.2009, що підтверджується актовим записом про розірвання шлюбу №44 (а.с.70,71-72). Таким чином, [PERSON] на день смерті [PERSON] не був її спадкоємцем першої черги, як чоловік, оскільки їх шлюб розірвано 23.03.2009. У видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на вказане домоволодіння нотаріус відмовив позивачам, в зв`язку з тим, що документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно відсутні (а.с. 21). На даний час отримати правовстановлюючі документи (їх дублікат) на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки її цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі, в порядку спадкування. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно зі статтею 3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності і інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовим актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його набуття, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (постанова ВСУ від 13 червня 2012 р. справа № 6-54цс12). Провести державну реєстрацію права власності спадкодавця на будинок, який збудовано в 1990 році (згідно даних техпаспорту) в порядку п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №11279 на підставі технічного паспорта та державного акта на земельну ділянку неможливо через смерть спадкодавця. Будівництво будинку провадилось на підставі: рішення виконкому міськради від 16 квітня 1980 року «Про відвід під індивідуальне житлове будівництво земельної ділянки гр. [PERSON] по [ADDRESS] », дозвіл на проведення робіт для індивідуального будівництва від 22 травня 1980 року, договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числа кімнат від 1 до 5 включно від 22 травня 1980 року, проект -994-ІІІ, витягу з рішення міськвиконкому від 20 липня 1988 року № 192 «Про індивідуальне землекористування». З огляду на встановлені обставини, спадкодавець у встановленому законом порядку набув право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а отже дане право може бути об`єктом спадкування. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того. п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності № 20 від 22.12.1995 року судам слід мати на увазі, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності на майно. Позивачі є спадкоємцями за законом майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] який належав [PERSON] , померлій [INFO] . Частки яких становлять по 1/2 частині. Позивачі вчинили дії по прийняттю спадщини та прийняли її подавши заяву до нотконтори. Тому набули право на майно в порядку спадкування. Це право відповідачами не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відумерлою немає. Оскільки право позивачів на оформлення їх спадкових прав на житловий будинок померлого порушено, то воно підлягає судовому захисту. Позовні вимоги не суперечить закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі. В зв`язку з тим, що позивачі не заявляють вимоги про стягнення з відповідачів на їх користь судових витрат, суд,

Outcome: approved