Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (далі - позивач, ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 101 649,59 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2 270 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.09.2020 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі - [PERSON] ), та транспортного засобу «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/5635/21, вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем ПДР України. 08.09.2020 між позивачем та [PERSON] (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 3111/261/003597, предметом якого є транспортний засіб «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] . До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, надавши усі необхідні документи. Так, позивачем було складено страховий акт № 102534/1 та розрахунок до нього. На підставі вказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 101 649,59 грн. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу відповідача не була застрахована. За таких обставин до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди нанесеної потерпілому. Отже, сума збитку, що підлягає стягненню з відповідача становить 101 649,59 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.01.2022 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у судове засідання. У відповідності до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 08.09.2020 між позивачем ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» та [PERSON] було укладено договір страхування № 3111/261/003597 майнових інтересів власника автомобіля «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] . 24.02.2021 в м. Києві на вул. Кільцева дорога (навпроти вул. Котельникова) відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Власником автомобіля «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] . Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 31.03.2021, яка набрала законної сили, дорожньо-транспортна пригода сталося в результаті порушення ПДР України відповідачем. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою. Відповідно до актів виконаних робіт від 19.03.2021 № ВДиСА-007978, № ВДиСА-006745, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , становить 159 291.61 грн. Зазначена дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 14.04.2021 ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» було складено страховий акт № 102534/1, відповідно до якого страхове відшкодування, що належить до виплати [PERSON] становить 101 649,59 грн. Відповідно до платіжного доручення № 2151 від 15.04.2021 ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 101 649,59 грн. Як вбачається із матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Відповідно до п.2.1 ст.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За приписами ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на вказане, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди, що узгоджується також і з іншими нормами, зокрема, відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди нанесеної потерпілому. Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення незалежної оцінки є обов`язковим у випадку завдання збитку, визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів. Згідно зі ст. 3 вище вказаного Закону оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. У відповідності до положень цього Закону майном, яке може оцінюватися, вважаються об`єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід`ємні частини), машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, в тому числі об`єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності. Згідно зі ст. 9 цього ж Закону, методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки мана, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Оцінка майна проводиться на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом міністерства юстиції України та Фондом державного майна України № 1074/8395 від 24.11.2003. Згідно з п. 8.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовується витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Відповідно до п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або робото здатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Заміна складових частин КТЗ призначається у разі, якщо їх фізичний знос не може бути усунений. Пунктом 3.10. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів встановлено, що фізичний знос несправного КТЗ (його складників) чи такого, який був у користуванні, підлягає усуненню за умов технологічної можливості та економічної доцільності їх відновлення, що враховується під час оцінки. За змістом п. 8.5.3. вказаної Методики, рішення про заміну складових КТЗ приймається у разі неможливості їх відновлення відповідно до технічних вимог або у разі економічної недоцільності їх відновлення (ремонту). Відповідно до п. 4.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. Таким чином, у випадку визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, проведення незалежної оцінки є обов`язковим, при цьому вибір методу відновлювального ремонту: відновлення чи заміни складових частин, здійснює суб`єкт оціночної діяльності під час визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. Наведені факти мають бути підтверджено звітом про оцінку КТЗ. В делікатних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести розмір заподіяної шкоди. Єдиним законним доказом вартості нанесеного матеріального збитку є відповідний експертний висновок суб`єкта оціночної діяльності. З викладеного вище вбачається, що оскільки автомобіль відповідача «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , не було застраховано, у нього виникло зобов`язання перед Позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем стразового відшкодування страхувальнику останнього, що становить 101 649,59 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, тому судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved