Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Рівненської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дітей. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак шлюбні відносини між ними відсутні. Від даного шлюбу у них народилося двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Їхні спільні діти проживають з позивачкою, звикли до неї, батька тривалий час не бачили, тому вважає в інтересах дітей необхідно визначити місце проживання дітей з нею. Ухвалою від 29 березня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач та відповідач в судове засідання не прибули, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, однак надали через канцелярію суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність, при цьому позивач позовні вимоги підтримала, відповідач не заперечив проти задоволення позову. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Рівненської районної державної адміністрації подала до суду клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 грудня 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 64. Від даного шлюбу у них народилося двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що стверджується дослідженою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується дослідженою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , враховуючи інтереси та вік дітей, за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей з матір`ю [PERSON] . Крім того, з даного висновку вбачається, що в ході вирішення питання про визначення місця проживання малолітніх дітей у службі у справах дітей, батько [PERSON] не заперечує щодо визначення місця проживання дітей разом з матір`ю. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до вимог статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 4 статті 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно ст. 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд бере до уваги та погоджується із висновком органу опіки та піклування від 28 квітня 2022 року, яким рекомендовано визначити місце проживання малолітніх дітей з матір`ю, беручи до уваги обставини цієї справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дітей та забезпечити доброзичливе спілкування один з одним, вважає за можливе визначити місце проживання дітей з матір`ю, оскільки зазначене буде відповідати якнайкращим інтересам дітей, сприятиме їх повноцінному вихованню та розвитку . У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дітьми, визначене у цій справі місце проживання дітей може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Крім того, суд звертає увагу обох сторін на те, що для гармонійного та повноцінного розвитку дітей участь обох батьків у вихованні дітей є важливою, та, останніми, як батьками малолітніх дітей, в свою чергу, слід налагодити відносини між собою з метою досягнення належного спільного виховання дітей. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та визначення місця проживання дітей з матір`ю, що не позбавляє батька права та можливості особистого спілкування з дітьми, обов`язку брати участь в їх утриманні та вихованні.

Outcome: approved