Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

В січні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 26.10.2002 року Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький), актовий запис № 585. Позовні вимоги мотивовані тим, що під час спільного проживання з відповідачем, з`ясувалося, що вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, збереження шлюбу стало неможливим. Шлюб існує формально, примирення є недоцільним, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 18.02.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін ( а.с. 23-24). В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка через канцелярію суду 14.04.2022 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач також надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти розірвання шлюбу. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 26.10.2002 року Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький), між сторонами зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис № 585 (а.с. 5). Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] ( а.с.10). Зі змісту позову вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує формально. Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка , і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ст. 141 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Outcome: approved