Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, вимоги якого зменшила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5500 гривень щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років, а також судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Долинського районного суду від 14.07.2017 їхній шлюб з відповідачем розірвано. Від даного шлюбу у них народилась [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухилявся від надання коштів на утримання доньки, тому вона звернулася до суду і рішенням Долинського районного суду від 08.08.2017 стягнуто з нього аліменти на дочку [PERSON] у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. 18 років доньці виповнюється 14.01.2022. У вересні 2021 [PERSON] поступила на навчання у Прикарпатський національний університет ім. В.Стефаника. Навчається вона на контракті, на денній формі навчання, самостійного доходу не має, тому потребує матеріальної допомоги. Вона як мати самостійно не взмозі забезпечити доньці належні умови проживання, розвитку та навчання. Відповідач має хороше здоров`я, інших осіб, відносно яких несе обов`язок щодо їх утримання, крім їхньої спільної дочки, не має, постійно працює у Республіці Польща, де отримує дохід у розмірі 1000-1200 євро на місяць, що становить близько 32000-35000 гривень. Тобто він має можливість надавати матеріальну допомогу доньці, однак таку у добровільному порядку не надає, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов, у якому вказав, що факти, викладені у позові, не відповідають дійсності, є надуманими та не підтверджені жодними допустимими доказами. Вій дійсно перебуває у Польщі, однак це не означає, що він має там постійну роботу. У цій країні проживає його теперішня дружина, яка за станом здоров`я не може працювати, у зв`язку з чим він утримує її за рахунок тимчасових заробітків. Прохання встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а не в частці від доходу, доводить те, що сама позивачка сумнівається в отриманні ним доходу у вигляді постійного заробітку. Крім того, останнім часом стан його здоров`я значно погіршився, йому доведеться проходити курс лікування, що призведе до додаткових фінансових витрат та обмежить йому можливість отримувати доходи. Він усвідомлює свій обов`язок по утриманню дочки до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання, а тому згідний сплачувати аліменти на неї в розмірі 2000 гривень на місяць. Натомість, розмір аліментів, який просить позивачка, є занадто великим для нього та поставить його у скрутне матеріальне становище. З доданих до позовної заяви доказів випливає, що вартість навчанняч їхньої доньки становить 23000 гривень на рік. При сплаті аліментів у сумі 2000 гривень він самостійно повністю покриватиме вартість навчання дочки. Доказів про понесення інших витрат на утримання дочки позивачка до суду не надала. Просить також у рішенні визначити те, що аліменти мають бути перераховані виключно на раухнок [PERSON] , щоб уникнути використання позивачкою аліментів на свою користь. Позивачка подала відповідь на відзив, у якій зазначила, що у відзиві на позов відповідач підтвердив, що працевлаштовний у Польщі та отримує дохід у іноземній валюті. Ним не надано жодних доказів на підтвердження наявності у нього будь-яких захворювань, що свідчили б про погіршення стану його здоров`я. Він повинен сплачувати не менше 4000 гривень на утримання дочки, з яких як мінімум 2000 гривень на навчання та 2000 гривень її утримання. У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Свинтицький І.К. зменшені позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві. Також зазначив, що при визначенні розміру аліментів у сумі 5500 гривень його довірителька виходила з того, що до досягнення донькою 18 років вона отримувала аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн, тому вважає, що і в подальшому вона має отримувати вказану суму на утримання дочки, плюс витрати, які вона несе на навчання, оренду житла, доїзд до навчального закладу та на інші особисті потреби дівчинки. Представник відповідача - адвокат Кажук В.Б. у судовому засіданнів позов визнав частково, вказавши, що його довіритель згідний на стягнення з нього аліментів у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення його дочкою 23 років за умови її навчання. Більша сума аліментів є непосильною для нього, оскільки він проживає у Республіці Польща, де отримує незначний дохід, орендує житло та утримує дружину, яка за станом здоров`я не може працювати. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.01.2022 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для надання відзиву. 11 лютого 2022 року від представника позивачки - адвоката Свинтицького І.К. надійшла заява про зменшення позовних вимог та відповідь на відзив на позов. 17 лютого 2022 року представник відповідача - адвокат Кажук В.Б. надав копію відзиву на позов, який направив позивачці та суду 07.02.2022, однак оригінал якого до останнього ще не надійшов. Ухвалою суду від 17.02.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 14 березня 2022 року від представника відповідача- адвоката Кажука В.Б. поступила заява про відкладення судового засідання, надійшов оригінал відзиву на позов, а також заява відповідача про розгляд справи за його відсутності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.01.2004, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Як встановлено у судовому засіданні, шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08.08.2017 змінено розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] 2000 гривень щомісячно з проведенням індексації. Стягнення аліментів розпочато з набранням даним рішенням законної сили, яке проводити до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-11). Як вбачається з договорів про надання освітніх послуг ДВНЗ "Прикарпатський національний універститет імені Василя Стефаника" від 17.08.2021, [PERSON] зарахована на навчання на 1 курс денної форми для здобуття освіти за освітньою програмою польська мова і література та англійська мова. Загальна вартість навчання 92000 гривень - щорічно протягом 4 років по 23000 гривень (а.с. 6, 7). Про те, що [PERSON] дійсно навчається на факультеті філології на 1 курсі денної контрактної форми навчання та закінчує його 30 червня 2025 року, свідчить довідка № 06-07/09-13/2853 від 16.12.2021 (а.с. 8). Як вказала позивачка, витрати за оплату навчання [PERSON] вона несе особисто, на підтвердження чого надала квитанції № 50783152 від 04.08.2021, № 59585821 від 29.11.2021 про оплату відповідно за І та ІІ семестри навчання у розмірі по 11500 гривень за кожне півріччя (а.с. 9, 40). Позивачка також несе витрати і на доїзд дитини з дому - м. Долина до місця навчання у м. Івано-Франківськ, свідченням чого є чек автобусної каси № 147303 від 08.02.2022 (а.с. 40), а також сплачує оренду житла спільно з іншим наймачем по 2000 гривень з кожного на загальну суму 4000 гривень, на підтвердження чого до матеріалів справи долучені відповідні квитанції (а.с. 37-39). Як зазначив представник позивачки, плату за житло його довірителька несе незалежно від того, чи проживає фактично її дочка у квартирі, оскільки такі умови ставлять орендодавці, щоб зберегти квартиру для можливості подальшого її використання орендарями. Як зазначив представник відповідача, заявлений розмір аліментів його довіритель не має можливості сплачувати, адже він несе витрати на медичні дослідження (а.с. 50-51), винаймає житло у Республіці Польща, де отримує незначний заробіток, на підтвердження чого надав документи на іноземній мові без належного їх перекладу (а.с. 65-72) та має на утриманні дружину [PERSON] , з якою зареєстрував шлюб 18.04.2017 (а.с. 64). Таким чином, суд встановив, що у сторін є повнолітня дочка, яка навчається у ВУЗі на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, оскільки позивачка вважає, що відповідач повинен сплачувати на її користь 5500 гривень, однак останній вказує, що зазначена сума є непосильною для нього, хоча він погоджується зі своїм обов`язком матеріально утримували свою повнолітню дочку, проте може сплачувати на її утримання 2000 гривень. Оцінка суду: суд, вислухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з такого. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вказане судам також роз`яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, що узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18. Так, в судовому засіданні встановлено, що дочка сторін [PERSON] , [INFO] , навчається на денній формі навчання, працевлаштуватися вона не має змоги у зв`язку з навчанням, тому потребує матеріальної допомоги батьків. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь 5500 гривень, що зумовлено понесенням нею витрат на оплату навчання, проживання, доїзд до навчального закладу, а також інших витрат на їхню спільну дочку, на підтвердження чого надала докази, які описані вище. При цьому, суд враховує, що під час навчального року [PERSON] з жовтня місяця 2021 року введено карантинні обмеження, а з лютого місяця 2022 року - і воєнний стан, що зумовило переведення студентів на дистанційну форму навчання, та свідчить про відсутність необхідності понесення витрат на щотижневий доїзд до навчального закладу. Щодо тверджень сторони позивачки про те, що відповідач, крім витрат на навчання, має і надалі нести витрати на утримання дочки, оскільки сплачував на її користь аліменти до досягнення нею повноліття у розмірі 2000 гривень, то такі не заслуговують на увагу, оскільки обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина не є продовженням обов`язку батьків по утриманню дітей до досягнення ними вісімнадцяти років. Стягнення аліментів на дочку, сина, які досягали повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою (абз. 4 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006). Таким чином, обов`язок батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина є самостійним обов`язком, який виникає за умови можливості надання такого утримання. Визначаючи розмір\~аліментів у\~сумі 5500\~гривень,\~стороною позивачки\~не долучено\~жодних доказів\~на підтвердження\~можливості відповідача\~сплачувати аліменти\~саме у\~визначеному розмірі. Натомість представник відповідача у судовому засіданні вказав, що заявлена до стягнення сума є непосильною для його довірителя, оскільки він отримує незначний дохід у Республіці Польща, де працює на контрактній основі з 2020 року, несе витрати на оренду житла, на підтвердження чого надав документи з іноземної держави. Вказані документи суд бере до уваги тільки в частині підтвердження того, що відповідач перебуває в іншій країні, де отримує дохід, орендує житло, з чим погодилися сторони у судовому засіданні, однак конктретні дані з них щодо розміру доходу та інших обставин не може врахувати при вирішенні даного спору, оскільки долучені документи не є перекладені на українську мову, у зв`язку з чим не представляється можливим встановити всі обставини, які зазначені у них. Перебування [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] не є підтвердженням перебування останньої на утриманні відповідача, тим більше не являється доказом, що вона такого утримання дійсно потребує, наявність інших утриманців не встановлено. Доводи щодо стану здоров`я відповідача, а саме наявності в нього підвищеного рівня цукру, не свідчить про його неможливість у зв`язку з цим надавати матеріальну допомогу дочці. Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу дочці, оскільки остання продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано, натомість він згідний надавати матеріальну допомогу у розмірі 2000 гривень, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи обставини, визначені в ст. 182 СК України, у тому числі стан здоров`я платника аліментів, його перебування за межами України, матеріальне становище сторін, та вважає, що позовні вимоги підлягають до частково задоволення і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти у розмірі 4000 гривень. Такий розмір аліментів, на думку суду, є об`єктивним з огляду на принцип рівності батьків в утриманні дитини, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам щодо витрат, які несе позивачка у зв`язку з утриманням дочки, яка навчається у ВУЗі, та вимогам СК України. При визнеченні дати, з якої слід стягувати аліменти, суд виходить з того, що позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів 12.01.2022 і саме з часу звернення такі стягуються в силу вимог ст. 191 СК України, однак, зважаючи на те, що у даному випадку має місце стягнення аліментів на повнолітню дочку, тому виникає таке право з досягненням останньої повноліття, тобто з [INFO] . Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчатись, у розмірі 4000 гривень щомісячно, стягнення аліментів\~необхідно розпочати з 14 січня 2022\~року і проводити до закінчення останньою навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. При цьому, до тверджень відповідача про те, що у рішенні суду слід вказати про перерахування аліментів виключно на рахунок [PERSON] , суд ставиться критично, адже правом на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів скористалася [PERSON] , мати, з якою проживає дочка, яка продовжує навчання, тому саме на її користь слід стягнути аліменти. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3286,32 грн, на підтвердження чого надає суду: угоду про надання правової допомоги та представництва № 14/22 від 12.01.2022, квитанцію № 000245 від 12.01.2022 на суму 1786,32 грн та квитанцію №000245 від 01.04.2022 на суму 1500 грн, ордер серії ІФ № 101538 на надання правової допомоги та акт прийняття-передачі виконаних робіт від 12.01.2022 (а.с. 12, 14, 15). Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, тому вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею та документально підтверджені витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог ( 73%), що становить 2399,01 грн (3286,32 грн*73%:100%). При вирішенні питання про стягнення судового збору суд враховує положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та, зважаючи на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору при розгляді даної справи, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 724,45 грн (992,40*73%:100%), виходячи з пропорційності розміру задоволених вимог. На підставі викладеного, ст. 81, 141 ЦПК України, ст. 7, 79, 141, 181, 182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial