Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог. 15 лютого 2022 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Вітюк С.В., звернулась до суду з даним позовом до Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, посилаючись на те, що [INFO] померла прабаба [PERSON] та [INFO] помер прадід [PERSON] . За життя останній склав заповіт, яким усе належне йому майно, а саме: жилий будинок з належними до нього надвірними будівлями, право на земельну частку (пай) та майновий пай заповів їй - своїй онуці. За час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , яка 09 травня 1965 року уклала шлюб з [PERSON] , від якого народила доньку [PERSON] , що є матір`ю заявниці. 14 лютого 2002 року нотаріус видав їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого вона є спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] . Разом з тим, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, на день смерті останньої, разом з нею були зареєстровані її чоловік [PERSON] та заявниця. За життя [PERSON] була внесена у список громадян-членів КСП «Корчик», що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №000012 від 07 лютого 1996 року на території Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, але сертифікат на її ім`я не видавався. Після смерті [PERSON] вона вступила в управління спадковим майном, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на вказане спадкове майно, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нього. За наведених обставин, просить визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель КСП «Корчик» с. Корчик, розміром 2,6 умовних кадастрових гектара, вартістю 26099,83 грн., яка належала прабабі [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв, але не оформив своїх спадкових прав [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Вітюк С.В подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без їх участі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 18 лютого 2022 року відкрито загальне позовне провадження в справі, призначено підготовче засідання на 18 березня 2022 року. Витребувано з Шепетівської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи №43/2002, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 09 березня 2022 року до суду надійшло повідомлення завідувача Шепетівської районної державної нотаріальної контори Оскаєвої Л.В. за вих. №58/01-16 від 28 лютого 2022 року, згідно якого після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №43/2002 та 14 лютого 2002 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спадкова справа передана на зберігання в Хмельницький обласний державний нотаріальний архів. 14 березня 2022 року судом витребувано з Хмельницького обласного державного нотаріального архіву копію спадкової справи №43/2002. Ухвалою суду від 18 березня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 14 квітня 2022 року. 25 березня 2022 року до суду надійшла копія спадкової справи №43/2002, заведена до майна [PERSON] , померлого [INFO] . Позиція сторони відповідача. Представник відповідача Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без участі представника сільської ради. Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази. Між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із здійсненням права на спадкування за законом, які регулюються нормами Цивільного кодексу України Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 червня 1999 року. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , їхня донька [PERSON] 09 травня 1965 року уклала шлюб з [PERSON] , від якого [INFO] народилась донька [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] . 28 квітня 2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Вказане підтверджується даними свідоцтв про шлюб серії [NUMBER] від 11 лютого 1997 року, серії [NUMBER] від 28 квітня 2007 року та свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 05 червня 1968 року та серії [NUMBER] від 15 жовтня 1988 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05 лютого 2015 року. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 23 березня 1999 року секретарем виконавчого комітету Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, яким все своє майно заповів [PERSON] . 14 лютого 2002 року позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до Шепетівської районної державної нотаріальної контори, на підставі якої заведено спадкову справу №43/2002, цього ж дня нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в якому зазначено, що вона є спадкоємцем майна [PERSON] , зокрема: жилого будинку з належними до нього надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконкомом Шепетівської районної ради 27 листопада 1989 року; права на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП «Корчик» с. Корчик Шепетівського району Хмельницької області, розміром 2,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлому на підставі сертифікату ХМ №0347648, виданого Шепетівською районною державною адміністрацією 29 липня 1997 року та майнового паю в КСП «Корчик» в розмірі 1480 грн., який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ХМШП №013623, виданого Корчицькою сільською радою 13 лютого 2002 року. Вказане також підтверджується даними архівної довідки за вих. №1623/01-18, виданої 15 червня 2020 року Хмельницьким державним нотаріальним архівом. [INFO] померла дружина [PERSON] - [PERSON] (актовий запис №7, складений 04 лютого 1997 року виконавчим комітетом Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області), яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , разом з нею за даною адресою був зареєстрований її чоловік [PERSON] , в управління спадковим майном вступила її правнучка [PERSON] . Вказане підтверджується даними довідок, виданих виконавчим комітетом Корчицької сільської ради за вих. №№ 305, 312, 478, виданих 29 травня 2020 року, 03 червня 2020 року та 27 липня 2020 року відповідно. [PERSON] була включена в список громадян-членів КСП «Корчик», що є обов`язковим додатком до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Корчик» серії ХМ №000012, виданого 07 лютого 1996 року за №755, 29 липня 1997 року їй видано сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель КСП «Корчик» с. Корчик серії ХМ №0347649, земельна частка (пай) складає 2,6 умовних кадастрових гектара. Вказане підтверджується відповіддю начальника Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за вих. №478/281-22 від 31 січня 2022 року. Згідно архівною довідки за вих. №1627/01-18, виданої 16 червня 2020 року Хмельницьким державним нотаріальним архівом, спадкова справа до майна померлої [PERSON] в 1997-2004 роках не заводилась. Однак видати позивачу свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на вищевказане право на земельну частку (пай) неможливо, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на це спадкове майно, про що завідувач Шепетівської районної державної нотаріальної контори Оскаєва Л.В.. направила листа для [PERSON] за вих. №452/02-14 від 23 липня 2020 року. Застосовані норми права. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом статті 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України). Член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповіт ом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Мотиви та висновки суду. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що право на земельну частку (пай) в КСП «Корчик» розміром 2,6 в умовних кадастрових гектара належало померлій [PERSON] на підставі сертифікату серії ХМ №0347649, але вказаний правовстановлюючий документ був втрачений. У зв`язку з тим, що [PERSON] своїм майном на випадок смерті не розпорядилася, після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, в т.ч. на майнове право на вищевказану земельну частку (пай), яку прийняв чоловік [PERSON] відповідно до пункту 1 статті 549 ЦК УРСР 1963 року, однак не оформив своїх спадкових прав. Враховуючи, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , прийнявши спадщину у встановленому законом порядку та оформивши свої спадкові права на частину майна, позбавлена можливості оформити спадщину на право на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу, який підтверджує її право власності на нього, тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання вказаного права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Розподіл судових витрат. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 992,40 грн, що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки судовий спір виник з причин, не пов`язаних з діями відповідача, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: approved