Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

17.01.2022 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохала суд розірвати шлюб з відповідачем, укладений між ними 12.12.2007року. В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років, фактично з 2013року шлюбні відносини між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, що часто стає причиною суперечок. Примирення вважає неможливим та категорично наполягає на розірванні шлюбу. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвали рішення у справі. Згідно з\~оригіналом свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] ,\~що знаходиться\~в матеріалах\~справи,\~встановлено що\~12.12.2007\~року між[PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2368. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 497. Як встановлено з позовної заяви, подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримує фактично з 2013року, проживає окремо, позивач примирення не бажає. Спір про місце проживання дитини та поділ майна не заявлено. Згідно зі\~ст. 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи те, що сторони дійшли згоди про розірвання шлюбу, а також те, що тривалий час сімейні відносини між сторонами фактично припинені, стороні спільного господарства не ведуть, проживають окремо, на примирення не згодні, суд дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу, оскільки наявність шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому сплачений позивачем судовий збір в розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved