Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у розмірі 9\~350, 95 грн., завданої в результаті ДТП. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.11.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ДП «Грін Коттон Груп Львів» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ/142579, згідно якого ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Citroen Berlingo», д.н.з. [NUMBER] . 26.05.2020 о 17 годині 02 хвилин на 103 км. автодороги Львів-Тернопіль, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Citroen Berlingo» д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаного ДТП пошкоджено транспортний засіб «Citroen Berlingo», д.н.з. [NUMBER] , з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого, як водія автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АР/004173365 виданий АТ «Просто-страхування» та який діяв на момент ДТП 26.05.2020. 01.07.2020 року. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» розрахувало суму страхового відшкодування по даній страховій справі на підставі рахунку №7955 від 28.05.2020 та враховуючи Звіт про оцінку № SOS-200528-199154 від 18.06.2020. Згідно з умовами Договору добровільного страхування наземного транспорту №АМ/142579 від 07.11.2019 року, на підставі страхового акту №UA2020052600051/L01/01 від 01.07.2020 року, заяви про страхове відшкодування, розрахунку та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб Citroen Berlingo», д.н.з. [NUMBER] , склав 60 897,54 грн., в подальшому ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відшкодувало потерпілому власнику транспортного засобу «Citroen Berlingo», д.н.з. [NUMBER] сказану суму. Під час дослідження страхового випадку стало відомо, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в АТ «Просто-страхування» за полісом № АР/004173365 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач звернувся до АТ «Просто-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на суму 60 897,54 грн. у відповідь на яку АТ «Просто - страхування» здійснило виплату у розмірі 51 546,59 грн. Невідшкодованою залишилася сума в розмірі 9 350,95 грн., яка становить суму даного позову. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позову заперечував, вважаючи його безпідставним. Вказав, що як вбачається із матеріалів справи розрахунок страхового відшкодування відповідно до наданого ПрАТ СК «ПЗУ Україна» рахунку СТО з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових та запасних частин склав 51546,59 грн., яке було перераховане ПАТ «Просто-страхування» в строки, порядку та спосіб у відповідності до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Зазначає, що позивач здійснив розрахунок страхового відшкодування по рахунку фактурі 7555 від 28.05.2020 із врахуванням ПДВ. Проте, страхове відшкодування було перераховано потерпілій стороні ДП «ГРІН КОТТОН ГРУП ЛЬВІВ», а не спрямовувалися на придбання у платника податку на додану вартість послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використанні в процесі його ремонту (запчастини та інші витрачені матеріали, тощо). Таким чином, в даному випадку вказана сума страхового відшкодування не підлягала оподаткуванню. З цих підстав просив в задоволенні позову відмовити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставі поданих доказів, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача у судовому засіданні, щодо задоволення позову заперечив з підстав зазначених у відзиві, просив суд в задоволенні позову відмовити. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. 26.05.2020 о 17 годині 02 хвилин на 103 км. автодороги Львів-Тернопіль, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Citroen Berlingo» д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Citroen Berlingo», д.н.з. [NUMBER] , з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого, як водія автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АР/004173365 виданий АТ «Просто-страхування» та який діяв на момент ДТП 26.05.2020. Встановлено, що 07.11.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ДП «Грін Коттон Груп Львів» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ/142579, згідно якого ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Citroen Berlingo», д.н.з. [NUMBER] . 01.07.2020 \~ \~ \~ \~ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» розрахувало суму страхового відшкодування по даній страховій справі на підставі рахунку №7955 від 28.05.2020 та враховуючи Звіт про оцінку № SOS-200528-199154 від 18.06.2020. Згідно з умовами Договору добровільного страхування наземного транспорту №АМ/142579 від 07.11.2019 року, на підставі страхового акту №UA2020052600051/L01/01 від 01.07.2020 \~ \~ \~ \~року, заяви про страхове відшкодування, розрахунку та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб Citroen Berlingo», д.н.з. [NUMBER] , склав 60 897,54 грн, в подальшому ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відшкодувало потерпілому власнику транспортного засобу «Citroen Berlingo», д.н.з. [NUMBER] сказану суму. Під час дослідження страхового випадку стало відомо, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в АТ «Просто-страхування» за полісом № АР/004173365 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач звернувся до АТ «Просто-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на суму 60897,54 грн. у відповідь на яку АТ «Просто - страхування» здійснило виплату у розмірі 51 546,59 грн. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також доводи сторони відповідача, викладені у відзиві, надавши належну правову оцінку доказам у їх сукупності і взаємному зв`язку, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтями 3, 22, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно із пункту 35.1. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом тридцяти днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Враховуючи вищенаведене, для отримання страхового відшкодування встановлено спеціальний порядок, який включає в себе обов`язкове подання страховику заяви про страхове відшкодування з наданням документів, перелік яких закріплений у пункті 35.2. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пункту 36.4. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, законодавець чітко визначив, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. При цьому законодавець не покладає обов`язку на особу, яка застрахувала свою цивільну відповідальність сплачувати і страхове відшкодування, якщо потерпіла особа не скористалася своїм правом на отримання страхового відшкодування у визначеному законодавством порядку. В правовій позиції, викладеній в Постанові від 04.07.2018 року по справі №755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду, відступила від висновку, сформульованого ВСУ у постанові від 23.12.2015 року у справі №6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги, до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування, та зазначила, що стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Вказана правова позиція є усталеною, підтримана судовою практикою у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі №753/881/2017, від 25 вересня 2019 року у справі №415/ 3676/16-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 263/17067/17, від 15 квітня 2020 року у справі № 201/7200/18. Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування 9 350,95 грн., що становить різницю між сплаченим ним страхового відшкодування в розмірі 60\~897, 54 грн за договором добровільного страхування та повернутих 51\~546, 59 грн яке було перераховане ПАТ «Просто страхування» у відповідності до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Разом з тим, як вбачається з Звіту про оцінку вартості заподіяних збитків пошкодженням транспортного засобу №SOS-200528-199154 від 18.06.2020 (а.с. 17), вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 108354,53 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 69060 грн. У листі ПАТ «Просто страхування» від 14 травня 2021 року (а.с. 37) визначаючи суму страхової виплати та покликаючись на звіт №SOS-200528-199154 від 18.06.2020, визначив суму страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту носу складових та запчастин в розмірі 51546, 59 грн. Разом з тим, вартість відновлювального ремонту у вказаному звіті в розмірі 69060 грн обрахована вже встановлена з урахуванням зносу. В силу статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Отже, існує спір між ПРАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» та ПАТ «Просто страхування» з приводу стягнення вартості відновлювального ремонту у межах суми страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на [PERSON] , який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Тому, суд вважає, що вимога про відшкодування витрати, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, повинна пред`являтися до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Крім того, відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту\~193.1\~статті\~193 Податкового кодексу України). Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ. Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії в межах страхової виплати, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами. Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 та у постанові від 22 грудня 2020 року у справі №565/1210/19). Як встановлено судом, позивач здійснив розрахунок страхового відшкодування по рахунку-фактурі 7555 від 28.05.2020 року із врахуванням ПДВ. Водночас, обов`язок відшкодування ПДВ виникають саме у страховика в межах ліміту страхової відповідальності, у разі фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ та за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Таким чином, з огляду на викладене, перевіривши обставини справи у їх сукупності та взаємному зв`язку, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, відсутні підстави стягувати з відповідача будь-які судові витрати.

Outcome: dismissed