Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

До суду звернулася позивач з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовано тим, що 06.03.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № ZPVLGA00000015, кошти від укладення якого [PERSON] отримала на придбання обладнання для створення бізнесу - тобто, на споживчі цілі, тобто вважає, що вступила та продовжує бути по відношенню до відповідача саме в якості споживача фінансових послуг. Як стало відомо, в провадженні державного виконавця Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, вчинений 03.11.2018 року , за яким відповідно до вищезазначеного кредитного та договору іпотеки необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки - належний [PERSON] на праві власності жилий будинок за адресою - [ADDRESS] . Вважає виконавчий напис вчиненим з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи вважає заяву такою, що підлягає задоволенню на підставі наступного: Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. В силу ст.87 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному прядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Як передбачено у ч.1 ст.88 вищезазначеного Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема таке стягнення здійснюється за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Із підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року слідує, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно з п.п.3.1, 3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ вищезазначеного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, а при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. За змістом указаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З матеріалів справи вбачається, що письмова вимога про усунення порушень була направлена ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу [PERSON] 17.09.2018. Однак, у справі відсутні докази про отримання [PERSON] вимоги кредитора, що позбавило її можливості задовольнити або оскаржити цю вимогу. Одночасно суд враховує, що Вільнянським районним судом Запорізької області 26.11.2010 (Справа №2-5684/2010, набрало законної сили - 01.12.2010 ) винесено рішення з підстав невиконання зобов`язання за кредитним договором № ZPVLGA00000015 від 06.03.2007 [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк". Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис відносно тих же правовідносин та частково відносно тих же зобов`язань, відносно яких постановлено рішення суду, що має ознаки подвійного притягнення до цивільно-правової відповідальності, що є неприпустимим в силу ст.61 Конституції України. Отже, наявні у нотаріуса документи на час вчинення ним виконавчого напису не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved