Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

У лютому 2022 року до суду звернувся представник ПАТ АБ «Украгазбанк» Корнієнко Н.Ю. з позовом про стягнення заборгованості, в якому зазначено, що 17.09.2020 [PERSON] підписав Заяву-Договір № 2020/І_С/325-003210 на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки (договір № 2020/ОВР/325-001509). Згідно підписаної заяви відповідачу було встановлено ліміт кредитування в сумі 12700,00 грн. Строк дії договору визначено з 17.09.2020 по 16.09.2021 зі сплатою 36,00% річних (базова відсоткова ставка) та 48% річних (відсоткова ставка на прострочену заборгованість). Відповідач не виконував належним чином умови договору, внаслідок чого у [PERSON] станом на 26.07.2021 виникла заборгованість в сумі 14795,26 грн, яка складається із: заборгованості по кредиту 12778,80 грн та заборгованості по відсотках - 2016,46 грн. Посилаючись на вищезазначені обставини та на норми ЦК України, представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача суму заборгованості 14795,26 грн та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Згідно відповіді Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 04.02.2022, місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Ухвалою судді від 10.02.2022 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 15.03.2022, яке було відкладене на 19.04.2022. У судове засідання представник позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справи без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 2-5). Відповідач у судове засідання 15.03.2022 та 19.04.2022 не з`явився, повідомлявся належним чином (а.с. 25, 31). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подав, будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17.09.2020 [PERSON] підписав Заяву-Договір № 2020/І_С/325-003210. Згідно паспорту споживчого кредиту по договору № 2020/ОВР/325-001509, який міститься на звороті заяви - договору, відповідачу було встановлено орієнтовну суму кредиту в розмірі 10000,00 грн. Строк дії договору визначено з 17.09.2020 по 16.09.2021 зі сплатою 36,00% річних та 48% річних (процентна ставка на прострочену заборгованість) (звор.а.с. 6). Відповідно до виписки по особовому рахунку [PERSON] , останній користувався наданим кредитом шляхом здійснення переказів (а.с. 8-9). Згідно з наданим банком розрахунком, у відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 26.07.2021 виникла заборгованість в сумі 14795,26 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 12778,80 грн та заборгованості за відсотками - 2016,46 грн (а.с. 7). Суд приймає до уваги вказаний розрахунок заборгованості, оскільки жодних заперечень від відповідача [PERSON] не надходило, також ним не було надано власних розрахунків заборгованості. 18 травня 2021 [PERSON] було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с. 10), яка відповідачем виконана не була. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору та укладено кредитний договір. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 12778,80 грн та заборгованість за відсотками в сумі 2016,46 грн, що загалом становить 14795,26 грн. До поданого позову додано платіжне доручення № 6454-219 від 18.01.2022 про сплату судового збору в розмірі 2481,00 грн (а.с. 1). Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір по даній справі в розмірі 2481,00 грн було зараховано до Державного бюджету України (а.с. 16). Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги суд задовольняє в повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 2481,00 грн. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved