Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача В лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду із вищенаведеним позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. В обґрунтування доводів позову з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач посилається на те, що 18 липня 2009 року між ним та відповідачем було укладено шлюб про що Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 399. Під час шлюбу у сторін народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На початку 2020 року відповідач під час сварки повідомила йому, що він не є біологічним батьком [PERSON] та [PERSON] . Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить ухвалити рішення про виключення відомостей про його батьківство з актового запису № 741 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного 22 червня 2011 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, з актового запису №1157 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного 10 вересня 2013 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області та з актового запису №54 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного 18 травня 2021 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) відомості про батька [PERSON] [INFO] (а.с.2-4, 32-33). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 12 лютого 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.14). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 15). До суду 05 березня 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідачів (а.с.16). Ухвалою судді від 09 березня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (а.с.17-18). 18 серпня 2021 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача про призначення у цивільній справі проведення судової молекулярно - генетичної експертизи провадження у справі зупинити (а.с.41-43). Ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання (а.с.54). 20 січня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.69-70). В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні визнала позовні вимоги та пояснила суду, що дійсно позивач не є біологічним батьком її дітей. Фактичні обставини встановленні судом 18 липня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб про що Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 399 (а.с. 11). Під час шлюбу у сторін народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с.12), [PERSON] , [INFO] (а.с.13) та [PERSON] , [INFO] (а.с.340). На початку 2020 року відповідач під час сварки повідомила позивачу, що він не є біологічним батьком [PERSON] та [PERSON] . Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить ухвалити рішення про виключення відомостей про його батьківство з актового запису № 741 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного 22 червня 2011 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, з актового запису №1157 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , складеного 10 вересня 2013 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області та з актового запису №54 про народження дитини [PERSON] . Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо батьківства. Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Із доводів позивача, зазначених у позовній заяві, встановлено, що позивач в момент реєстрації його як батька дітей [PERSON] та [PERSON] не знав, що він не є її біологічним батьком і лише на початку 2020 року, дізнався про цей факт. Відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи. Не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 7 травня 2009 року). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 88 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхиляння або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивовано в судовому рішенні. Згідно висновка експерта № 867 від 12 жовтня 2021 року встановлено що позивач не є біологічним батьком дітей [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] (а.с.51-53). Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог та висновок експерта, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Враховуючи, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком дітей, суд має підстави для виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. Відповідно до п.2.16.4., п.2.1.6 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до п.2.18 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у п.2.28 цього розділу. Враховуючи вище викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України Враховуючи викладене та

Outcome: approved