Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

17 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 16 листопада 2002 року по 27 листопада 2009 року перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час донька навчається на денній формі навчання в ДПТНЗ «Сумський центр ПТО з дизайну та сфери послуг» та не має змоги влаштуватись на роботу. Відповідач на утримання їх доньки матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) на час навчання доньки чи досягнення нею двадцяти трьох років, залежно від того, яка обставина настане першою. Ухвалою від 22 лютого 2022 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, направив заяву про розгляд справи без його участі. Позовну заяву визнав частково у розмірі 1/5 частки від його заробітку (доходу), бо має ще на утриманні малолітню доньку. Третя особа [PERSON] у судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 4). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 11 листопада 2009 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що 27 листопада 2009 року зроблолено запис в Книзі реєстрації розірвання шлюбів. Доньку [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з [PERSON] (а. с. 6-8). З довідок ДПТНЗ «Сумський центр ПТО з дизайну та сфери послуг» від 08 вересня 2021 року № 459 та від 16 лютого 2022 року №19 вбачається, що [PERSON] навчається у цьому закладі на денній формі навчання, термін навчання з 01 вересня 2021 року по 25 червня 2022 року. Наказ №1 «З-УДЗ» від 01 вересня 2021 року. Загальна сума доходу за період з 01 вересня 2021 року по 31 січня 2022 року становить 3210 грн (а. с. 10-11). Згідно з довідкою про доходи КНП «Білопільська міська лікарня» від 15 лютого 2022 року №11/106 загальна сума доходу [PERSON] за період із серпня 2021 року по січень 2022 року становить 61030,73 грн (а. с. 12). З довідки виконкому Білопільської міської ради Сумської області від 17 лютого 2022 року вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою проживає її донька [PERSON] , 2004 року народження (а. с. 9). Відповідач має на утриманні малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , працює вантажником ТОВ "ТРІАТРОН ЛОГІСТИК ГРУП" і за період з листопада по квітень 2022 року отримав заробітну плату в загальній сумі 102586,84 грн (а. с. 28, 29). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на положення ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року справа №346/103/17-ц. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При ухваленні рішення суд приймає до уваги, що повнолітня донька сторін навчається на денній формі в навчальному закладі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а також те, що відповідач має на утриманні ще одну дитину, тому вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки щомісячно аліменти в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON] до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення останньою двадцятитрьохрічного віку, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial