Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 лютого 2022 року пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2100 грн., щомісячно, на кожну дитину. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2021 року. Від даного шлюбу в них народилася сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вона самостійно не може забезпечити та задовольнити потреби дітей, оскільки вони потребують фізичного та духовного розвитку, належного харчування, медичного догляду та лікування. На даний час їй відомо, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, займається підприємницькою діяльністю, його рівень доходу значно перевищує рівень доходу позивача, а коштів позивача не достатньо для утримання дітей. Відповідач вже протягом тривалого часу не надає дітям матеріальної допомоги, хоча має таку можливість. Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дітей, просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2100 гривень, щомісячно, на кожну дитину. Ухвалою судді від 21 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію вказаної ухвали разом із копіями матеріалів позовної заяви направлено відповідачу рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованим місцем проживання по [ADDRESS] . Однак, зазначене відправлення повернулось на адресу суду 10 березня 2022 року із відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку із цим, ухвалою судді від 21 березня 2022 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання 12 квітня 2022 року на 10 год. 50 хв. У зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання в зазначену дату і час розгляд справи відкладено на 12 травня 2022 року на 14 годину 30 хвилин. 12 травня 2022 року від позивача [PERSON] надійшла заява, згідно з якою позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі та просила розгляд справи проводити без її участі, не заперечила проти заочного розгляду справи. У судове засідання 12 травня 2022 року о 14 год. 30 хв. відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивач у своїй заяві не заперечила проти такого вирішення справи. Судом досліджено надані сторонами докази, на підставі яких установлено такі обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2021 року (справа №607/13817/21). Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 листопада 2015 року та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 жовтня 2018 року. Відповідно до довідки №109/09 від 16 лютого 2022 року, виданої старостою села Курівці Тернопільської міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає із своїми дітьми синами [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, вона самостійно не може забезпечити та задовольнити потреби дітей, необхідні для їх фізичного та духовного розвитку, не має змоги оплатити у разі потреби їх лікування. Відповідач тривалий час коштів на утримання дітей не надає. Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків із утримання малолітніх дітей. Таким чином, [PERSON] не виконує обов`язку з утримання дітей, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач у позовній заяві зазначила, що відповідач має достатній рівень заробітку (доходу). Відповідач у судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, зокрема щодо обґрунтованості позовних вимог та рівня своїх доходів. З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки позивачем обрано саме такий спосіб стягнення аліментів, враховуючи обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, рекомендований законом розмір аліментів на одну дитину, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 2100 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання дітей сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення дітьми повноліття, відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України. Також, згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів у межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі наведеного,

Outcome: approved