Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому уточнивши свої позовні вимоги просить суд змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 27.02.2019 року у справі № 126/19/19 та стягувати щомісячно із [PERSON] ( [INFO] , жителя [ADDRESS] РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , жительки [ADDRESS] РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішення по даній справі і до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 12.07.2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Чернятської сільської ради Бершадського району Вінницької області за актовим записом № 05. [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] , батьком якої є і записаний відділом ДРАЦС [PERSON] .. Сімейне життя у подружжя не склалось і 15.03.2016 року шлюб між ними було розірвано, про що свідчить рішення Бершадського районного суду Вінницької області. По даний час вони разом не проживають. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, вона займається її вихованням та опікується нею, що підтверджується довідкою Джулинської сільської ради від 01.12.2021 року за № 821. Рішенням Бершадського районного суду від 27.02.2019 року по цивільній справі № 126/19/19 стягнуто з [PERSON] на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист виданий 11.04.2019 року. Відповідач офіційно ніде не працює, має побічні заробітки та мінливий дохід. Розмір аліментів, який періодично сплачував відповідач на утримання дитини, є недостатній для матеріального забезпечення та гармонійного розвитку дочки, тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак до початку судового засідання звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Крім того, позивач просила розгляд даної справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Крім того, позивач просив розгляд даної справи проводити за його відсутності. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Ч. 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що з 12.07.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. З копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 27.02.2019 року у цивільній справі № 126/19/19, відповідач сплачує аліменти на користь позивачки в сумі 1500 грн. щомісячно на утримання дочки. Донька проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, що вказано у довідці Джулинської сільської ради від 01.12.2021 року за № 851. Аліментів, що сплачує відповідач за рішенням суду від 27.02.2019 року не вистачає для утримання та забезпечення потреб дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни порядку стягнення та розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, та вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про зміну способу та збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Сімейним кодексом України визначено про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. З огляду на викладене та враховуючи, що розмір аліментів стягнутий з відповідача за рішенням суду від 27.02.2019 року є значно меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вбачає підстави для задоволення даного позову. У разі зміни розміру аліментів, у новому розмірі аліменти стягуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду та з урахуванням того, що питання про стягнення аліментів судом вирішено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп..

Outcome: approved