Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Пітух Василь Іванович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , ПАТ Банк «Фінанси та кредит», Акціонерного товариства «Державний ощадний банк», ПАТ «Піреус Банк», ПАТ «Фолькс Банку», ПАТ КБ «Приват Банк», АТ «Закарпатгаз», Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ГУ ДПС України в Закарпатській області, ПАТ «Закарпатгаз Збут», ПАТ «ОТР Банк», треті особи без самостійних вимог Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукечі О.В., про визнання права власності на предмет застави та звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] (позивачем) на підставі укладеного 19.03.2016 з [PERSON] Договору відступлення права вимоги набув право вимоги за Кредитним договором 11362218000 від 20.06.2008 року, що укладений між AT «УКРСИББАНК» та гр. [PERSON] , вартість якої складає 190 000 гривень 00 копійок. Згідно Акту прийому-передачі автомобіля та документів від 19 березня 2016 року новий кредитор ( [PERSON] ) прийняв на зберігання предмет застави - транспортний засіб марки CRYSLER, модель РТ CRUISER GT р.в.2008, д.н.з. [NUMBER] , колір червоний та документи що посвідчують право власності. Згідно заяви посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л.В. 19 березня 2016 року за реєстровим номером 484, [PERSON] засвідчив факт повного розрахунку по договору відступлення прав вимоги від 19.03.2016 року в розмірі 190 000,00 грн. Враховуючи, що позивачем набуто статус кредитора та заставодержателя на підставі вказаних правочинів по Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11362218000 від 20.06.2008 року, він просить суд звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки CRYSLER, модель РТ CRUISER GT р.в.2008, д.н.з. [NUMBER] , звільнити з під арештів предмет застави, скасувати арешт та заборону відчуження шляхом обмеження реєстраційних дій щодо вказаного майна. Ухвалою суду від 18.10.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з викликом учасників. Ухвалою суду від 21.02.2022 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Представник позивача адвокат Пітух В.І. подав клопотання, в якому просить розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач 1, [PERSON] , явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, письмовий відзив на позов не подала, разом з тим, подала заяву, в якій проти позовних вимог не заперечує. Відповідач 2, ПАТ Банк «Фінанси та кредит», явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, письмовий відзив на позов не подав, повідомлявся судом належним чином, в тому числі шляхом надіслання судової повістки на офіційну електронну пошту. Відповідач 3, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк», явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, письмовий відзив на позов не подав, разом з тим, подав заяву про розгляд справи без його участі, вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду.. Відповідач 4, ПАТ «Піреус Банк», явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, письмовий відзив на позов не подав, повідомлявся судом належним чином, в тому числі шляхом надіслання судової повістки на офіційну електронну адресу. Відповідач 5, ПАТ «Фолькс Банк», явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, письмовий відзив на позов не подав, повідомлявся судом належним чином, в тому числі шляхом надіслання судової повістки на офіційну електронну адресу. Відповідач 6, ПАТ КБ «ПриватБанк», явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, разом з тим, надав письмові пояснення, в яких зазначає, що 14.12.2011 рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі №2-5847/11 з [PERSON] стягнуто заборгованість на користь банку, яка за результатами проведених виконавчих дій стягнута у повному обсязі. У зв`язку з наведеним залишив вирішення даної справи на розсуд суду. Відповідач 7, АТ «Закарпатгаз», явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, письмовий відзив на позов не подав, разом з тим подав клопотання, в якому просить здійснювати розгляд справи без його участі. Відповідач 8, Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, письмовий відзив на позов не подав, повідомлявся судом належним чином, в тому числі шляхом надіслання судової повістки на офіційну електронну пошту. Відповідач 9, ГУ ДПС України в Закарпатській області, явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, письмовий відзив на позов не подав, повідомлявся судом належним чином, в тому числі шляхом надіслання судової повістки на офіційну електронну адресу. Відповідач 10, ПАТ «Закарпатгаз Збут», явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, письмовий відзив на позов не подав, разом з тим, надіслав лист, в якому зазначив, що претензій до [PERSON] немає, просить здійснювати судовий розгляд без його участі. Відповідач 11, ПАТ «ОТР Банк», явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, письмовий відзив на позов не подав, разом з тим, подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти позовних вимог не заперечує. Треті особи без самостійних вимог Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В., явку своїх уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, повідомлялась судом належним чином, разом з тим, подали заяви в яких просять прийняти рішення на підставі наявних документів. За загальним правилом частини першої статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за заявою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. 20 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] (Відповідач-1) укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11362218000 (надалі Кредитний договір), згідно з яким Банк зобов`язався надати [PERSON] кредит в сумі 32926,00 долар США, що на дату укладення Договору за офіційним курсом НБУ еквівалентно 159.773,42 гривні 42 копійки, а [PERSON] зобов`язалася прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит у порядку і на умовах, зазначених в даному Договорі. Згідно п. 1.2.1. період повернення кредиту встановлено з 20 червня 2008 року по 22 червня 2015 року. Пунктом 1.3.1. за користування кредитом встановлена відсоткова ставка у розмірі 14,0%річних. У забезпечення виконання грошових зобов`язань Позичальника за договором в заставу Банку передано рухоме майно: транспортний засіб марки CRYSLER, модель PT CRUISER GT р.в.2008, д.н.з. [NUMBER] , колір червоний, номер агрегатів: шасі [NUMBER] , двигун 2429 п. 2.1.\~\~\~ Предмет застави належить на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 20.06.2008 року.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно даних Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 23.06.2008 обтяження зареєстровано, підстава - договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11362218000, виданий АКІБ «УкрСиббанк». Об`єкт обтяження: транспортний засіб марки CRYSLER, модель PT CRUISER GT р.в.2008, д.н.з. [NUMBER] , колір червоний. Відомості про обмеження: заборонено відчужувати. Згідно з п. 2.2. Кредитного договору за домовленістю сторін вартість предмету застави визначено 179\~780 (сто сімдесят дев`ять тисяч сімсот вісімдесят) гривень 00 копійок. 10.02.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу №17, у відповідності до якого Первісний кредитор відступив право вимоги до Нового кредитора за кредитним договором та здійснив зміну обтяження предмету застави транспортного засобу. 31.07.2015 між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та фізичною особою [PERSON] укладено Договір відступлення прав вимоги №174/ФК-15 у відповідності до якого право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11362218000 від 20.06.2008 року, відступлено на користь нового кредитора та здійснено зміну обтяження предмету застави. 19.03.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги за Кредитним договором 11362218000 від 20.06.2008 року, що укладений між АТ «УКРСИББАНК» та гр. [PERSON] (копія надається). Згідно п. 2.2. Договору про відступлення права вимоги, вартість прав вимоги, що відступається складає 190\~000 (сто дев`яносто тисяч) гривень 00 копійок. Згідно Акту прийому-передачі автомобіля та документів від 19 березня 2016 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , новий кредитор прийняв на зберігання предмет застави транспортний засіб марки CRYSLER, модель PT CRUISER GT р.в.2008, д.н.з. [NUMBER] , колір червоний та документи що посвідчують право власності. Згідно заяви посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л.В. 19 березня 2016 року за реєстровим номером 484, [PERSON] засвідчив факт повного розрахунку по договору відступлення прав вимоги від 19.03.2016 року в розмірі 190\~000,00грн. в повному обсязі. Щодо звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності. Згідно із частиною першою\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.-3 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК України, ст. 12 ГПК України) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Тобто нормами чинного законодавства нерозривно пов`язано звернення особи до суду з вимогою про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Спірні правовідносини виникли на підставі Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11362218000 від 20.06.2008 року укладеного між первісним кредитором АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] . Частиною 1 статті 577 ЦК України\~визначено - якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Частиною 3 вказаної статті визначено, що застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Згідно\~ст. 530 ЦК України\~визначено, що зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Згідно\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно положень\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На день звернення позивача до суду з позовом, сума заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11362218000 від 20.06.2008 року та Договором відступлення прав вимоги від 19.03.2016 року становить 190\~000 (сто дев`яносто тисяч)гривень 00 копійок, що не оспорюється сторонами. Згідно п.8.1 договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу №11362218000 від 20.06.2008 року у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету застави. Стягнення на предмет застави здійснюється у тому числі на підставі рішення суду (пункт 8.2 вказаного договору). Слід зазначити, що позасудовий спосіб задоволення звернення стягнення на предмет застави, передбачений п. 8.3 Кредитного договору, не можливий в силу наявності численних обтяжень на предмет застави. Згідно\~ст. 19 Закону України «Про заставу»\~визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу»\~визначено, що Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно з ч. 6 вказаної статті - звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п`ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. Частиною 7 статті 20 Закону України «Про заставу»\~також передбачено, що реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено\~цим Законом\~чи договором. Згідно зі\~ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених\~ст. 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпечувального обтяженням зобов`язання. Статтею 27 Закону України «Про заставу»\~ регламентовано, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрцію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених\~статтею 26 цього Закону. Статтею 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачена, зокрема, передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом. Отже, вказаним законом передбачена можливість судового звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності, у зв`язку з чим вимога щодо звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання на нього права власності підлягає до задоволенню. Щодо звільнення предмету застави з-під арешту. [PERSON] (позивач) ознайомившись з матеріалами виконавчих проваджень 12.12.2020 відносно [PERSON] довідався про наявність арештів публічних обтяжень, які унеможливлюють першочергове задоволення вимог кредитора шляхом звернення на нього стягнення, зокрема: І. Згідно витягу з ВП №15140129 за виконавчим листом №2п-4027, виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 22.09.2009 державним виконавцем Ужгородським МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатські області Венжега М.Р., накладено арешт на майно боржника [PERSON] з метою стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 36309,80 грн на користь стягувача ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Західне регіональне управління «ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ужгородське відділення №13. Згідно акту державного виконавця від 30.09.2011 року в результаті вжитих заходів, майна належного боржникові [PERSON] не виявлено та вказаний вище виконавчих документ у зв`язку з відсутністю у боржника майна на підставі п.2 ч.1\~ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»\~повернуто стягувачеві. ІІ. 25.02.2011 у ВП №24761961 за виконавчим листом №2п-1313/10, виданим Ужгородським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» суми боргу у розмірі 10719,74 грн., державним виконавцем Ужгородського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Венжега М.Р. накладено арешт на майно боржника [PERSON] з метою збереження майна боржника, що підлягає наступній реалізації в порядку ст.ст.\~24,50,55 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, 30.09.2012року державним виконавцем Венжега М.Р. засвідчено, що в результаті вжитих заходів майно належне боржникові не виявлено. Вказаний виконавчий документ повернуто стягувачеві у зв`язку з відсутністю у боржника майна п.2 ч.1\~ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». ІІІ. Постановою державного виконавця Венжега М.Р. Ужгородского МВ ДВС по ВП №29226747 від 27.02.2009 згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу від 10.10.2011 на користь стягувача ПАТ «Фольксбанк», накладено арешт на майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. 04.12.2012 в результаті вжитих державним виконавцем заходів, реалізованого майна боржника на яке звернуто стягнення виявилось недостатньо для погашення заборгованості та виконавчий документ повернуто стягувачеві у зв`язку з відсутністю майна боржника. ІV. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 08.10.2012 ВП №34660172 щодо примусового виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду від 12.05.2012 №2п-3485/10 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Піреус Банк» заборгованості в сумі 2\~416\~870 грн.40коп. ВПВР ГУТУЮ в Закарпатській області відкрито виконавче провадження. 14.11.2012 року звернуто стягнення на майно боржника. 19.12.2012 року старшим державним виконавцем Шутко О.М. оголошено розшук майна боржника. Постановою від 25.06.2014 року на підставі п. ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто виконавчий документ стяягувачу, оскільки оголошений розшук майна - транспортного засобу належного [PERSON] не дав результатів. V. Постановою державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Венжега М.Р. від 10.10.2012 року в ході проведення виконавчих дій під час примусового виконання виконавчого провадження №34664365, яке відкрито на підставі виконавчого листа №2-5847/11, виданого 11.01.2012 року Ужгородським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 29901,89 грн., арештовано майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Однак, 13.12 2013 року згідно акту державного виконавця Венжега М.Р. не виявлено майно на яке можливо звернути стягнення, а розшук транспортного засобу належного [PERSON] результатів не дав. У зв`язку з чим виконавчий документ повернуто стягувачеві. VI. Постановою державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Решетар Я.Я. від 11.02.2013 року, в ході проведення виконавчих дій, під час примусового виконання виконавчого провадження №36048479, відкритого на підставі виконавчого листа №2п-1313/10, виданого 16.02.2011 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 10946,94 грн., звернено стягнення на кошти на рахунках боржника. Однак, 25.06. 2014 року згідно постанови державного виконавця Венжега М.Р у зв`язку з відсутністю майна боржника виконавчий документ відповідно до п.2 ч.1\~ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»\~повернуто стягувачеві. VIІ. Згідно постанови державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Венжега М.Р. від 25.08.2009 року в ході проведення виконавчих дій під час примусового виконання виконавчого провадження №14379609, яке відкрито на підставі судового наказу №2н-319/09, виданого 10.03.2009 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Закарпатгаз» заборгованості в розмірі 1396,03 грн., та звернено стягнення майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Згідно повідомлення стягувача від 12.07.2010р. сума боргу боржником сплачена та виконавче провадження виконано. VIII. Постановою державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Губалем О.З. від 10.04.2019 року в ході проведення виконавчих дій під час примусового виконання виконавчого провадження №56868945, яке відкрито на підставі судового наказу №308/1813/18, виданого 05.04.2018 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Закарпатгаз Збут» заборгованості в розмірі 5899,15 грн., накладено арешт на все майно боржника. Згідно даних АСВП вказане виконавче провадження є незавершеним та перебуває на виконанні. IX. Постановою державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Губалем О.З. від 05.12.2019 року в ході проведення виконавчих дій під час примусового виконання виконавчого провадження №60792219, яке відкрито на підставі постанови виконавчого комітету Ужгородської міської ради №452/19 від 02.09.2019року про стягнення з [PERSON] на користь держави штраф в розмірі 1360,00 грн., накладено арешт на майно боржника. Зазначене виконавче провадження закінчено 30.03.2021 року на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». X. Згідно постанови державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Губалем О.З. від 07.04.2020 року під час примусового виконання виконавчого провадження №61734914, на підставі вимоги №Ф-1545-50 ГУ ДПС у Закарпатській області від 14.02.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ГУ ДПС у Закарпатській області заборгованості в розмірі 29293,44 грн., накладено арешт на майно боржника. Вказане виконавче провадження завершено 30.12.2020 року на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження, п.5 ч.1 ст. 39. ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». XI. Відповідно до постанови державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Губалем О.З. від 04.02.2019 року в ході проведення виконавчих дій під час примусового виконання виконавчого провадження №58275215, яке відкрито на підставі виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду №2п-1313/10 від 16.02.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 10719,14 грн., та 227,20грн. судових витрат, накладено арешт на майно боржника. Згідно даних АСВП дане виконавче провадження завершено станом на 30.03.3021 року на підставі постанови про поранення виконавчого документа стягувачеві, п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». XII. Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. від 07.06.2019 року в ході проведення примусових виконавчих дій під час примусового виконання виконавчого провадження №58509211, яке відкрито на підставі виконавчого листа №2п-2509/09 виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 02.02.2012року про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості в розмірі 1598861,31 грн., та 1730 грн судових витрат було оголошено в розшук майно боржника, а саме: транспортний засіб марки CRYSLER, модель PT CRUISER GT р.в.2008, д.н.з. [NUMBER] . Згідно даних АСВП вказане виконавче провадження є незавершеним та перебуває на виконанні. XIII. Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. від 04.02.2019 року в ході проведення примусових виконавчих дій під час примусового виконання виконавчого провадження №58275215, яке відкрито на підставі виконавчого листа №2п-1313/20 виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 16.02.2011року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 10719,14 грн., та 227,20 грн. судових витрат було накладено арешт на все майно боржника. Згідно даних АСВП вказане виконавче провадження є незавершеним та перебуває на виконанні. Також в межах вказаних виконавчих проваджень предмет застави транспортний засіб марки CRYSLER, модель PT CRUISER GT р.в.2008, д.н.з. [NUMBER] , колір червоний, органами ДВС накладено арешт та оголошено його розшук, а органами ДАІ, регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Закарпатській області (філія ГСЦ МВС м.Ужгород) накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій, про що свідчить: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №14379609 від 14.09.2009 року МВ ДВС Ужгородського МУЮ; Постанова про відкриття виконавчого провадження накладенням арешту на майно боржника №24761961 від 28.02.2011 МВ ДВС Ужгородського МУЮ; Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №34664365 від 10.10.2012 МВ ДВС Ужгородського МУЮ; Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №36048479 від 30.01.2013 Відділ примусового виконання рішень ДВС ГТУЮ в Закарпатській області; Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №50483879 від 11.05.2016 МВ ДВС Ужгородського МРУЮ; Постанова про розшук мана боржника №58509211 від 07.06.2019 приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В.; Чинність вказаних арештів унеможливить виконання рішення суду шляхом здійснення реєстрації транспортного засобу марки CRYSLER, модель PT CRUISER GT р.в. 2008 , д.н.з. [NUMBER] за Позивачем органами ДАІ, регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Закарпатській області (філія ГСЦ МВС м.Ужгород). Відповідно до\~статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження"\~передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (стаття 56 ЗУ "Про виконавче провадження"). Отже, зі змісту вказаних норм права вбачається, що накладати арешт на майно в процедурі виконавчого провадження надається право лише у випадку, коли таке майно належить на праві власності боржнику. Згідно з ч.1, 2\~ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Як установлено судом, на час пред`явлення позову в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців стосовно відповідача [PERSON] здійснювались три виконавчі провадження, де стягувачами є ПАТ «ОТР Банк», ТОВ «Закарпатгаз Збут» та АТ «Державний ощадний банк Укераїни». У відповідності до ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Також, у відповідності до ст.1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. У відповідності до ст. 51 «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя. З досліджених матеріалів встановлено, що виникнення застави є первинним до інших зобов`язань боржника [PERSON] . Крім того, вартість предмета застави не перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Так, вартість автомобіля марки CRYSLER, модель PT CRUISER GT р.в.2008, д.н.з. [NUMBER] згідно висновку про вартість майна від 23 червня 2021 року становить 158\~900,00 грн . При цьому заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 190 000 (сто дев`яносто) тисяч грн. 00 коп. У відповідності до ч. 2 ст. 586 Цивільного кодексу України, предмет застави заборонено відчужувати, передавати в користування іншим особам, або іншим чином розпоряджатися ним без згоди заставодержателя. \~ \~ \~ \~Право заставодержателя на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту передбачено ч. 6 ст. 51 та ч. 1 ст. 59 Закону «Про виконавче провадження». \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. (ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від20.03.1952, ратифікованого Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997 № 475/97-ВР, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини конвенційне поняття «майно» являє собою «існуюче майно» або засоби, включаючи право вимоги, відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності ( заява №42527/98, рішення від 12.07.2001 р. п. 83). Засоби юридичного захисту ефективними є тоді, коли вони можуть запобігти виникненню умов, які становлять порушення, або не допустити подальшого існування таких умов (справа «Мельник проти України», заява № 72286/01, рішення від 28.03.2006 р., щодо статті 13). Втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних право особи (справа «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя (справа «Броньовський проти Польщі», заява № 31443/96, рішення від 22.06.2004 р., п. 184). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ч. 1 ст.5 ЦПК України). У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ч. 2 ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачі не надали доказів на спростування позовних вимог. Також суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. За таких обставини, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: approved