Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. У січні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] де треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: Борсуківська сільська рада, виконавчий комітет Борсуківської сільської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачка [PERSON] являється його рідною сестрою. 10.11.2019 народила дочку [PERSON] 22.12.2020 залишила дитину у Благодійній Організації «Дім Милосердя» у м. Чортків Тернопільської області без документів і не забрала дитину. З 15.07.2021 малолітня [PERSON] проживає в його сім`ї та знаходиться на його утриманні. Відповідачка свої батьківські обов`язки не виконує, не спілкується з дочкою з грудня 2020 року, не займається її вихованням, не цікавиться станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком дитини, не приймає участі у матеріальному забезпеченні. У судове засідання позивач не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, оскільки він проходить службу в військовій частині, позов підтримує з підстав наведених у ньому, просить позов задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала, належним чином повідомлена про час та дату судового засідання, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи Фурман Н.І. в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає повністю. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 28.03.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 13.04.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 04.04.2022 від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує з підстав наведених у ньому, просить позов задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надала. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приймаючи до уваги, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про місце, день і час судового засідання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.11.2015 вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 19.11.2015. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . З акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 18.02.2021 вбачається, що 09.01.2021 в КНП «Чортківська центральна міська лікарня» Чортківської міської ради виявлена покинута дитина [PERSON] , [INFO] . З інформаційної довідки від 18.02.2021 Чортківського міськрайонного відділу ДРАЦС вбачається, що [PERSON] , [INFO] в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Згідно рішення № 6 комісії з питань захисту прав дитини Чортківської міської ради Тернопільської області «Про реєстрацію народження дитини» надано дозвіл на реєстрацію малолітньої дитини в Чортківському міськрайонному відділі ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) - прізвище « [PERSON] », ім`я « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », дата народження - « [INFO] », місце народження «м. Тернопіль», батьками дитини записано: батько « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Відомості про батька дитини внесено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Згідно наказу №28-од від 15.07.2021 служби у справах дітей Чортківської міської ради малолітню [PERSON] , яка залишилась без батьківського піклування, тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] , [INFO] . З акту про факт передачі дитини від 15.11.2019 вбачається, що [PERSON] , [INFO] було передано [PERSON] , [INFO] 15.11.2021 о 11 годині 25 хвилин. З висновку виконавчого комітету, як органу опіки та піклування при Борсуківській сільській раді №87 від 12.10.2021 вбачається, що третя особа вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідачки. Оцінка суду. Проаналізувавши доводи сторони позивача, викладені в позові, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. У відповідності до ч. 2, 3 ст.\~150\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.\~155\~СК України здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За змістом ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Згідно вимог ч. 2, 3 ст.\~157\~СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 1 статті 164\~СК України визначено підстави позбавлення судом батьківських прав матері чи батька дитини, а саме: якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У відповідності до ст.\~165\~СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 своєї постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналіз вищевказаних норм законів дає підстави вважати, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, а також спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст.\~17\~Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . В грудні 2020 року покинула дитину в Благодійній Організації «Дім Милосердя» у м. Чортків Тернопільської області без документів, не забрала її з даного закладу без поважних причин і не виявляє щодо неї батьківського піклування. З 15.07.2021 малолітня [PERSON] проживає в сім`ї позивача та знаходиться на його утриманні З врахуванням зазначеного, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] .. Крім того, згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частина 3 ст. 166 Сімейного кодексу України\~ передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище сторін, те, що відповідачка є здоровою, працездатною людиною, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, а тому приходить до висновку про необхідність присудження аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 січня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 992,40 грн. в дохід держави. Крім того суд враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією.

Outcome: approved