Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу та процентів за договором позики. Просила стягнути з [PERSON] на її користь борг в сумі 67916,16 грн. Свої вимоги обґрунтувала наступними доводами. 08 серпня 2015 року в м. Рівне між нею та [PERSON] було укладена договір позики відповідно до якого [PERSON] позичив у [PERSON] строком до 20 вересня 2015 року грошові кошти в сумі 50 270,00 гривень 00 копійок , що є еквівалентом 2 200,00 доларів США 00 центам за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент укладеного договору, та зобов`язався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, а саме 50 270,00 гривень 00 копійок, що є еквівалентом 2 200,00 доларів США 00 центам за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент повернення грошових коштів, терміном до 20 вересня 2015 року. Факт укладення договору позики між нею та відповідачем стверджується Договором позики. Даний договір підписаний власноруч нею та відповідачем [PERSON] , який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Киселюк О.В. Рівненського міського нотаріального округу. Сума боргу яка підлягає стягненню з відповідача складає 2 200,00 доларів США 00 центів х 28,844 (курс долара США на 23.01.2018 рік згідно НБУ) = 63456,80 грн. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Повернення позики мало відбутися 20 вересня 2015 року. Сума відсотків за договором позики відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК за період з 21 вересня 2015 року по 23 січня 2018 року складає: 63456,80 (сума позики ) х 3% х 855 днів (за період з 21.09.2015 року по 23.02.2018 року) : 365 днів : 100 = 4 459 грн 36 коп. (чотири тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять грн. тридцять шість коп.). Загальна сума коштів, що підлягає стягненню з відповідача з урахуванням боргу(63456,80 гривень), 3%-х відсотків за користування чужими коштами (4 459,36) станом на 23 січня 2018 року становить - 63456,80 + 4 459,36 = 67916,16 (шістдесят сім тисяч дев`ятсот шістнадцять грн. шістнадцять коп.). У судовому засіданні представник позивачки адвокат Шпатусько Р.В., який діє згідно ордеру Серія ВК № 1028080 від 28.09.2021р., підтримав позов у межах його доводів та просив задовольнити повністю. Позивачка [PERSON] на виклики суду у судові засідання не з`являлася. Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність позивачки за участі її представника адвоката Шпатусько Р.В. Відповідач [PERSON] у поданому до суду відзиві зазначив, що позов не визнає та просив відмовити у його задоволенні. Свою правову позицію обґрунтував наступними доводами. Зазначив, що дійсно між ним та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір позики. Вказав, що вів повернув [PERSON] суму позики готівкою згідно Договору позики від 08.08.2015 року у розмірі 2200,00 (дві тисячі двісті) доларів США 00 центам у строки, передбачені договором позики, що неодноразово усно підтверджувалося самою [PERSON] , в тому числі при свідках та на відеокамеру. На виконання п. 6 вище вказаного Договору позики від 08.08.2015 року у момент повернення грошових коштів [PERSON] передала йому оригінал свого примірника договору позики від 08.08.2015 року. Вважає, що позивач не надала до позовної заяви копію з оригіналу договору позики від 08.08.2015 року, а лише копію з дубліката, оскільки оригінал договору позики від 08.08.2015 року вона передала йому на виконання п. 6 цього ж Договору позики від 08.08.2015 року. Вказана обставина також свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог. Крім того, такі дії [PERSON] спрямовані лише на ухилення від виконання зобов`язань за іншим Договором позики, укладеним між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) 05.09.2016 року, посвідченого Чубаєм О.С., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за №798. Відповідно до вказаного Договору позики від 05.09.2016 року вже [PERSON] позичила у нього 4585,00 доларів США 00 центів з терміном повернення до 05 вересня 2017 року включно. Проте свої зобов`язання [PERSON] за договором позики від 05.09.2016 року не виконувала та не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Таким чином, пред`явивши до нього позов за Договором позики від 08.08.2015 року про стягнення з нього неіснуючого боргу, [PERSON] намагається зменшити суму заборгованості перед ним та уникнути таким чином відповідальності. У судовому засіданні відповідач [PERSON] підтримав відзив, позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що позивачка у присутності [PERSON] та [PERSON] 30.10.2015р. у будинку позивачки повернула йому оригінал Договору позики на якому написала, що отримала кошти. Представник відповідача адвокат Кеда Р.І. , який діє згідно ордеру серія РН-409 № 091 від 10.12.2020р., дав аналогічні пояснення, просив відмовити у задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог. Ухвалою Рівненського міського суду від 05.02.2018р. головуючою суддею Смолій Л.Д. прийнято позовну заяву [PERSON] .. Призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до розпорядження керівника апарату Рівненського міського суду Рівненської області № 149 від 24.09.2020 року, було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, в зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою Рівненського\~міського суду\~від 06.10.2020р.\~справа \~за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу та процентів за договором позики, прийнята до провадження під головуванням судді Панас О.В. . У судовому засіданні відповідач [PERSON] відмовився від заявленого клопотання щодо допиту у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 07.08.2015р. було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Рівненськго міського нотаріального округу Кислюк О.В., зареєстрованого у реєстрі за № 1789, згідно якого [PERSON] (позикодавець) позичила [PERSON] (позичальник)грошові кошти в сумі 50 270,00 гривень 00 копійок , що є еквівалентом 2 200,00 доларів США 00 центам за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент укладеного договору, та зобов`язався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, а саме 50 270,00 гривень 00 копійок, що є еквівалентом 2 200,00 доларів США 00 центам за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент повернення грошових коштів, терміном до 20 вересня 2015 року (п.1. Договору). Відповідно до п.4 Договору, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики вказану у п.1 даного договору. Окрім того, зазначений Договір містить наступне: Згідно п.6 Договору зазначено - У випадку повернення Позичальником готівкою суми позики, визначеної у п.1 цього договору, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику примірник даного договору. Згідно П.7 - Нотаріусом роз`яснено Сторонам положення чинного законодавства щодо порядку укладання договорів позики, підстав та наслідків визнання їх недійсними , зміст ст.ст. 203, 545, 625, 1046-1053 Цивільного кодексу України. Згідно п.8 Договір складено в двох примірниках, один з яких зберігається у справах приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В., а другий видається Позикодавцю, який зобов`язується передати його Позичальнику після повного виконання Позичальником зобов`язань за цим договором. Договір містить підписи сторін. Отже, істотні умови договору приватним нотаріусом були роз`яснені сторонам. До відома сторін було доведено наслідки та порядок виконання умов договору. Зокрема, покладення на позивачку обов`язку повернення боржнику примірника Договору, що у свою чергу зобов`язує її зберігати його до повного виконання умов Договору. Відповідно до ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржнику. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці , яку він видає. На підтвердження своїх доводів, позивачка подала до суду ксерокопію нотаріально посвідченого договору позики з засвідчувальним написом вірності копії приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3 від 16.01.2018р. Зазначена копія викликала сумнів у відповідача щодо посвідчення її з оригіналу станом на 16.01.2018р., оскільки пояснив, що у жовтні 2015 він борг повернув, а позивачка повернула йому оригінал договору позики, який він не зберіг. Просив зобов`язати позивачку надати оригінал договору позики, так як станом на 16.01.2018р. оригінал договору був у нього, тому з нього не могли посвідчити копію. Відповідно до ч.6 ст. 95 ЦПК, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу , такий доказ не береться до уваги. Оригінал Договору позики позивачки до суду не подала ні при пред`явленні позову, ні під час дослідження письмових доказів, ні на вимогу відповідача та суду. За наведених обставин, суд не приймає як належний доказ - ксерокопію Договору позики від 07.08.2015 р. Також судом були досліджені надані відповідачем письмові докази на підтвердження своїх доводів. Зокрема , судом оглянуті договір позики, посвідчений 05.09.2016р. приватним нотаріусом Рівненського мського нотаріального округу Чубаєм О.С., зареєстрованого у реєстрі за № 798, згідно якого [PERSON] передав у власність [PERSON] 122099 (сто двадцять дві тисячі дев`яносто дев`ять) гривень 00 коп., що є еквівалентом 4585 доларів США. З оглянутих судом розписок вбачається, що 17.10.2015р. [PERSON] брав у борг 1700 доларів США у [PERSON] , та 17.10.2015р. взяв у борг 500 доларів США у [PERSON] . З оглянутої судом на флешці відеозапису спілкування відповідача з [PERSON] , остання на вимогу [PERSON] повернути йому борг, оскільки прострочення виконання умов договору потягне за собою стягнення процентів за користування коштами, вказала, що при поверненні їй 2200 доларів США у жовтні, вона не брала з нього процентів за прострочення виконання договору. Зазначена сума у розмірі 2200 доларів США узгоджується з сумою позики за спірними правовідносинами, озвучена позивачкою та узгоджується з строком повернення боргу, на який вказав відповідач. Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх вимог позивачкою суду не було надано, а судом таких доказів встановлено не було. Таким чином, оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази, суд прийшов до висновку, що позовна заява до задоволення не підлягає за недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed