Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 16 березня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання . Позовна заява обгрунтована тим, що з березня 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , яка досягла повноліття та навчається у Львівському вищому професійному училищі харчових технологій.Дочка самостійного заробітку немає, тому потребує матеріальної допомоги від батька. Також [INFO] народився син [PERSON] , який знаходиться на утриманні матері. Батько не утримує та не забезпечує сина. На підставі викладеного позивач просить стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн до досягнення ним повноліття та на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн., до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідач [PERSON] не подав відзиву на позовну заяву. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області 18 березня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав наведених у позові. Додатково пояснила, що відповідач спроможний сплачувати аліменти , оскільки є працездатною особою та має у користуванні сільськогосподарську техніку, яка приносить йому дохід. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що згідний на даний час сплачувати аліменти на кожну дитину в розмірі по 1 500 грн . Фактичні обставини справи, встановлені судом. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з огляду на таке. З 08 березня 2003 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , яке видане 08 березня 2003 року Долинянською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 23 лютого 2022 року Рогатинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 липня 2011 року виконавчим комітетом Долинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області сторони по справі є також батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] навчається у Державному навчальному закладі «Львівське вище професійне училище харчових технологій» на денній формі навчання. Період навчання з 01 вересня 2018 року по 20 травня 2022 року. Даний факт підтверджується довідкою навчального закладу за №80 від 18 лютого 2022 року. Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг с. Долиняни Рогатинської міської ради Івано-Франківської області №78 від 18 лютого 2022 року [PERSON] зареєстрований та проживає разом із матір`ю по [ADDRESS] . Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частин першої та другої статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", судам дано роз`яснення, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином при вирішенні питання про стягнення аліментів на повнолітню дочку (сина), які продовжують навчання, та визначення їх розміру має значення зокрема встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з`ясування потреби в отриманні такої допомоги. За змістом положень статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. З огляду на те, що позивачка не надала суду доказів про те, що відповідач має достатньо доходів, щоб сплачувати аліменти на дітей в розмірі по 3 000 грн 00 коп, враховуючи встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні, повнолітня дочка продовжує навчання та потребує витрат на проїзд, харчування, з врахуванням матеріальної спроможності відповідача надавати таку допомогу, суд дійшов висновку, що аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] потрібно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн 00 коп. , а на повнолітню дочку [PERSON] - в розмірі 1 800 грн 00 коп. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно частини 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, згідно закону позивача звільнено від сплати судового збору при поданні позовної заяви, а тому на підставі ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп.

Outcome: partial