Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

04.04.2022 року заявник [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначила, що у березні 2022 року вона досягла пенсійного віку та звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області з приводу призначення їй пенсії за віком. Однак, при огляді її документів про страховий стаж, які визначають право на пенсію, було встановлено, що у довідках від 20.01.2021 року № 43 та № 44 про роботу в Сангарскому райпищекомбинате (рос. мовою), її прізвище вказано на російській мові « [PERSON] ». Разом з тим, у паспорті громадянина України її прізвище на російській мові зазначено « [PERSON] ». Через такі розбіжності у написанні її прізвища у довідках про стаж і заробітну плату та у паспорті громадянина України у ГУ ПФУ у Волинській області виникають сумніви, щодо належності йому таких документів. Таким чином, вона позбавлена можливості в повній мірі реалізувати свої пенсійні права, а тому факт належності їй довідок про стаж та заробітну плату підлягає встановленню в судовому порядку. Враховуючи наведене, просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме: довідок про стаж та заробітну плату від 20.01.2021 року № 43 та № 44, виданих (рос. мовою) «архивным отделом администрации муниципального образования « [INFO] » Республики Саха (Якутия). До початку судового засідання заявницею було подано до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 39). Від представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області надійшла на адресу суду заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі та при вирішенні заявлених вимогах покладається на думку суду (а.с. 40). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як слідує із заяви [PERSON] , заявниця у березні 2022 року, в зв`язку із досягненням пенсійного віку, звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області з приводу призначення пенсії за віком, однак при розгляді її документів про страховий стаж, які визначають право на пенсію, було виявлено, що у довідках від 20.01.2021 року № 43 та № 44 про роботу в Сангарскому райпищекомбинате (російською мовою), її прізвище вказано на російській мові « [PERSON] », проте у її паспорті громадянина України серії [NUMBER] її прізвище на російській мові зазначено « [PERSON] ». Вищевказані розбіжності у написанні прізвища заявниці у довідках про стаж і заробітну плату та у паспорті громадянина України позбавляють її можливості реалізувати свої пенсійні права. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Як встановлено судом, [INFO] народилася заявниця [PERSON] (рос. мовою: « [PERSON] »), яка у зв`язку із одруженням змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Зазначене підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 11-12). 15.05.1981 року на ім`я [PERSON] (російською мовою: « [PERSON] ») було заведено трудову книжку колгоспника (рос. мовою: «трудовая книжка колхозника») серії [NUMBER] (а.с. 17-24). Крім того, 22.09.1988 року на ім`я [PERSON] (російською мовою: « [PERSON] ») було заведено трудову книжку колгоспника (рос. мовою: «трудовая книжка колхозника») серії [NUMBER] (а.с. 25-32). 03.08.1999 року Луцьким МВ УМВС України у Волинській області заявниці [PERSON] було видано паспорт гр. України серії [NUMBER] , а також 07.06.2005 року Луцькою ОДПІ було видано останній картку фізичної особи платника податків з присвоєним ідентифікаційним номером, де її прізвище зазначено як « [PERSON] » (а.с. 4-10). Однак, як вбачається із довідок про стаж та заробітну плату від 20.01.2021 року № 43 та № 44, виданих «архивным отделом администрации муниципального образования « [INFO] » Республики [PERSON] », прізвище заявниці на російській мові вказано « [PERSON] » (а.с. 13-16). Таким чином, у довідках про стаж та заробітну плату № 43 та № 44, виданих 20.01.2021 року заявниці [PERSON] про роботу в Сангарскому райпищекомбинате (російською мовою) та у її паспорті гр. України, наявні розбіжності в написанні її прізвища, а саме: на українській мові « [PERSON] » - « [PERSON] », на рос. мові « [PERSON] » - « [PERSON] ». На переконання суду, наявність вищевказаної розбіжності в написанні прізвища заявниці виникла внаслідок перекладу її прізвища з рос. мови на українську та/або навпаки. Про факт належності заявниці [PERSON] довідок про стаж та заробітну плату від 20.01.2021 року № 43 та № 44, виданих «архивным отделом администрации муниципального образования « [INFO] » Республики Саха (Якутия) також свідчать записи у її трудовій книжці колгоспника серії [NUMBER] від 15.05.1981 року. При цьому, виправити розбіжність у довідках про стаж та заробітну плату в позасудовому порядку не виявляється можливим. Встановлення належності правовстановлюючих документів має для заявника [PERSON] юридичне значення та породжує юридичні наслідки, від яких залежить реалізація свого права на пенсію. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] , заінтересована особа ГУ ПФУ у Волинській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved