Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

представник позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, покликаючись на те, що відповідач не навідується до сина не займається вихованням сина [PERSON] , [INFO] , не цікавиться його навчанням, здоров`ям та розвитком. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . Представник позивача у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, однак у матеріалах справви міститься нотаріально посвідчена заява [PERSON] у якій вона надала свою згоду на розгляд справи у її відсутності, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у її відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . /а.с. 4/ Відповідно до висновку органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №260001вих-20531 від 11 березня 2022 року, орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованні дитини. Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з заявою [PERSON] від 07 лютого 2022 року, яка нотаріально посвідчена, [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею малолітнього [PERSON] , [INFO] , він проживає з нею та вона повністю ним опікується з часу, коли йому виповнилось 7 місяців. Батько [PERSON] , [INFO] помер, а мати [PERSON] повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, оскільки не навідується до сина вже понад 1 рік, фінансово не забезпечує, не турбується про сина. Оцінюючи покази свідка, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами щодо невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] . Як безспірно встановлено в судовому засіданні відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не допомагає йому матеріально, не цікавиться його здоров`ям, навчанням та виховання, не спілкується з ним без будь-яких перешкод та причин для цього, оскільки відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що їй чиняться будь-які перешкоди у спілкуванні з сином, і таким чином ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованні дитини, що також стверджується листом Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 01 лютого 2022 року, характеристикою Закладу дошкільної освіти ясла-садок №160 №23 від 02 лютого 2022 року, довідкою ОСББ «Суботівська2» від 04 лютого 2022 року, а тому відповідача слід позбавити батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Відповідно до листа Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 01 лютого 2022 року, характеристики Закладу дошкільної освіти ясла-садок №160 №23 від 02 лютого 2022 року, довідки ОСББ «Суботівська2» від 04 лютого 2022 року [PERSON] проживає разом із бабусею [PERSON] , яка ним повністю опікується на [ADDRESS] . Враховуючи матеріальне становище позивача та платника аліментів, яка є працездатною особою і спроможна платити аліменти на утримання сина, з метою забезпечення [PERSON] рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що є обов`язком [PERSON] як матері, суд вважає, що з позивача [PERSON] слід стягувати на користь [PERSON] , яка опікується та постійно проживає разом із [PERSON] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від її заробітної плати, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Внаслідок наведеного, суд вважає, що з відповідача слід стягнути у дохід держави 2481,00 грн. судового збору у дохід держави.

Outcome: approved