Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

03.08.2020 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулось до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення суми кредитної заборгованості, яким просить стягнути з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість в розмірі 31733,72 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 27.03.2019 року сторони уклали договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі - Договір/ДКБО) шляхом підписання заяви про приєднання № 2277147/221216 до Договору, за умовами якого банк встановив клієнту кредит на його картковий рахунок № [NUMBER] , зі сплатою відсотків. Згідно з висновком-рішенням погодження надання (встановлення) кредиту АТ «Ощадбанк» №360937965/04619 від 04.06.2019 року [PERSON] було погоджено та встановлено відновлювану кредитну лінію в розмірі 28 000,00 грн. Банк свої зобов`язання виконав, однак відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на 15.11.2019 р., розмір заборгованості становить 31733,72 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 27788,58 грн., загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 3652,25 грн, комісія - 187,53 грн, 3 % річних від суми простроченого кредиту - 71,41 грн, 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам - 15,67 грн, сума інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу - 9,17 грн., сума інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 9,11 грн., у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену вище суму та судовий збір. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.05.2021 року відкрито провадження у справі і розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін ( а.с. 75). Представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про розгляд справи був повідомлений у тому числі шляхом розміщення на офіційному сайті Голосіївського районного суду м. Києва у розділі, у якому розміщуються оголошення про виклик учасників судових засідань до суду. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що в матеріалах справи міститься заява від представника позивача про розгляд справи за його відсутності, і він не проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 27.03.2019 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та відповідач уклали договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви про приєднання № 2277147/221216 до Договору. За умовами цього Договору банк відкриває клієнту поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний» за банківським продуктом « Моя кредитка» (а.с. 20-22). При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з висновком-рішенням погодження надання (встановлення) кредиту АТ «Ощадбанк» №360937965/04619 від 04.06.2019 року [PERSON] було погоджено кредитування на споживчі цілі та встановлено відновлювану кредитну лінію в розмірі 28 000,00 грн з процентною ставкою 0,001% річних та щомісячною комісійною винагородою за обслуговування кредиту у розмірі 3,2% на строк, який відповідає дії платіжної картки позичальника з можливістю наступної пролонгації на строк дії випущеної нової платіжної картки (а.с. 25-26). Згідно п. 3.1. Заяви про приєднання - шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору ДКБО, клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на момент підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банка www.oschadbank.ua та укладає з Банком договір складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Цей договір, в тому числі Заява про приєднання, Заява про встановлення (збільшення) Кредиту, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця сукупності вартості Кредиту та Умови користування кредитною лінією (Кредитом) є Кредитним договором, укладеним між Банком та Клієнтом (п. 1.1.2. розділу XXII ДКБО). Відповідно до п. 4.1 Заяви про приєднання відповідач, проставленням, власноруч, свого підпису під цією заявою підтверджує своє письмове клопотання на отримання кредиту та усвідомлення того, що укладає Договір в повному обсязі, з урахуванням всіх його складових частин у тому числі Кредитний договір; засвідчив підписання паспорту споживчого кредиту та Таблиці сукупної вартості Кредиту; погоджується з тим, що ця Заява про приєднання та додатки до Договору, зокрема Умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, Умови користування кредитною лінією (Кредитом), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця сукупності вартості Кредиту, Тарифи, інші види заяв/повідомлень встановленої Банком форми, використання яких передбачено умовами Договору, складають єдиний документ - Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Положеннями п. 3.4. Заяви про встановлення (збільшення) кредиту передбачено, що клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5% від суми заборгованості за Кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітній період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно позичальником в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом та обов`язкового щомісячного платежу. Дозволяється часткове або повне дострокове погашення заборгованості за кредитом в порядку, визначеному в ДКБО. За змістом п. 1.6 розділу ХХІІ Договору банк здійснює надання кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на картковий рахунок Клієнта (п.п.1.6.1.). Відповідно до п. 1.18. цього розділу за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом). За правилами ст.ст.1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 ЦК України. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Доказів на підтвердження визнання Договору від 27.03.2019 року у встановленому законом порядку недійсним матеріали справи не містять та стороною відповідача суду надано не було. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 1.23. розділу ХХІІ Договору будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору та додатків, що є його невід`ємною частиною породжує у Банка право достроково відкликати Кредит , а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені договором. Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування Кредиту та інших платежів за Договором за неналежне виконання зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту, в тому числі, але не виключно у випадках, передбачених п.п. 1-4 п.1.24. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України, в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК). Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом із цим. у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (стаття 611 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). Так, згідно вказаної Заяви про приєднання позивачем виконані всі зобов`язання належним чином, своєчасно. Банк відкрив клієнту рахунок № [NUMBER] в гривні України, а також відкрив кредитну лінію на погоджувальних умовах. Для користування рахунками Банк оформив та видав відповідачу платіжну картку. Банк надав відповідачу обумовлені кредитні кошти, що підтверджується випискою по картковому рахунку, однак, останній, допустив порушення строків повернення кредитних коштів, в зв`язку з чим виникла заборгованість (а.с. 10-19). Оскільки відповідач не виконує умови договору належним чином у добровільному порядку загальна сума заборгованості по кредиту підлягає примусовому стягненню. Відповідно до розрахунку, наданого представником позивача, станом на 15.11.2019 р., розмір заборгованості [PERSON] становить 31733,72 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 27788,58 грн., загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 3652,25 грн, комісія - 187,53 грн, 3 % річних від суми простроченого кредиту - 71,41 грн, 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам - 15,67 грн, сума інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу - 9,17 грн., сума інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 9,11 грн (а.с. 7-9). Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, також ним не спростовано розмір нарахованої суми заборгованості. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 27.03.2019 року у загальному розмірі 31733,72 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений, останнім, судовий збір в сумі 2102,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved