Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 17 065 гривень 50 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24.11.2014 року між ним і відповідачем було укладено договір № 2104167 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 23.02.2015 року сторонами було укладено додатковий договір № 1 до договору № 2104167 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Позивач зазначив, що 24.11.2014 року між ним і відповідачем було укладено договір у вигляді заяви про приєднання №1751570/010716 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до заяви позивача на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, на прохання клієнта, банк встановив клієнту кредит у сумі 15 000 гривень 00 копійок. Оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту, станом на 13.05.2021 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 24.11.2014 року між АТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] було укладено договір № 2104167 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 23.02.2015 року сторонами було укладено додатковий договір № 1 до договору № 2104167 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (а.с. 6). 24.11.2014 року між сторонами було укладено договір у вигляді заяви про приєднання №1751570/010716 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до заяви позивача на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, на прохання клієнта, банк встановив клієнту кредит у сумі 15 000 гривень 00 копійок із фіксованою процентною ставкою 30 % річних (а.с. 18, 19). Зокрема, положеннями Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено умови та порядок здійснення позивачем банківського обслуговування відповідача, які також містять умови користування встановленою відновленою кредитною лінією (а.с. 9 - 17). Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 13.05.2021 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 17 065 гривень 50 копійок, з яких: основна заборгованість - 15 000 гривень 00 коп., заборгованість за відсотками - 734 гривень 11 копійок, пеня за прострочення сплати процентів - 12 гривень 98 копійок, пеня за РКО - 13 гривень 68 копійок, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення боргу та процентів - 967 гривень 61 копійка, 3 % річних за несвоєчасне погашення боргу та процентів - 350 гривень 10 копійок (а.с. 21 - 26). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). В пункті 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз`яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved