Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що він з 03.03.2005 перебував в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , в якому [INFO] у них народилася донька - [PERSON] , а [INFO] народився син - [PERSON] . Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24.06.2019, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з позивачем. Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05.09.2019 з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи із 16.05.2019 і до їх повноліття. Проте, з моменту винесення судом рішення та по сьогоднішній день, відповідачка аліменти в повному обсязі не сплачує, в результаті чого утворилася заборгованість на суму 143450,00 грн. Заочними рішеннями Заставнівського районного суду Чернівецької області від 19.10.2020 та 29.11.2021 з відповідачки стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 35660 грн. за період з 01.05.2019 по 31.07.2020 та 59970 грн. за період з 01.08.2020 по 30.06.2021. На даний час позивач самостійно здійснює догляд за двома малолітніми дітьми, так як відповідачка самоусунулась від догляду за дітьми та не піклується про них, їх життям не цікавиться. У зв`язку з тим, що відповідач усіляко відвертається від надання будь-якої допомоги та відмовляється у прийнятті участі у вихованні їхніх спільних дітей, позивач звернувся до Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кадубовецької сільської ради з проханням позбавити відповідача батьківських прав, які повідомили, що висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача нададуть безпосередньо до суду. Тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їхніх спільних неповнолітніх дітей. В підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися. В поданій до суду заяві позов підтримують в повному обсязі, в разі визнання відповідачем позову просили ухвалити рішення. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Представник органу опіки і піклування Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, як третя особа, в підготовче засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає та підтримує в повному обсязі. До заяви також додала рішення про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, врахувавши заяви сторін, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши та оцінивши подані письмові докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків, зокрема, по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Зокрема, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є позивач та відповідачка по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 19.05.2006 та серії [NUMBER] від 25.02.2011 (а.с.6,7). Сторони з 03.03.2005 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 24.06.2019 між ними було розірвано, що підтверджується копією рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24.06.2019 по справі №716/1906/18 (а.с.8). Після розірвання шлюбу неповнолітні діти - [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати з батьком [PERSON] та проживають по даний час за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Кадубовецької сільської ради №317 від 21.02.2022 (а.с.19). Вищенаведене вбачається і згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 21.02.2022, з якого видно, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком, за вищевказаною адресою, у житловому будинку власником якого є сам позивач. Діти знаходиться виключно під наглядом та опікою останнього. Матір зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає (а.с.18). Згідно довідки виданої Кадубовецької сільської ради Чернівецької області №03/217 від 21.03.2022 відповідачка зареєстрована в [ADDRESS] , але не проживає за даною адресою (а.с.28). Згідно довідки виданої Дирекцією Кадубовецького ОЗЗСО I-III ступенів №7 від 14.02.2022 [PERSON] є ученицею 10-А класу, [PERSON] є учнем 5-Б класу даної школи. Вихованням дітей займається батько, матір у школі не з`являється і навчанням дітей не цікавиться (а.с.20). Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а зазначені у ст. 164 СК України фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Питання про застосування такого крайнього заходу слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Разом з тим у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц та у постанові КЦС ВС від 29 листопада 2019 року у справі № 127/23281/18, зроблено висновок по застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Враховуючи вищезазначені норми Закону, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05.09.2019 з відповідачки на користь позивача присуджено стягнення аліментів в твердій грошовій сумі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16.05.2019 і до досягнення дітьми повноліття. Відповідачка аліменти в повному обсязі не сплачувала. З моменту винесення рішення про стягнення аліментів - 05.09.19 та станом на 01.02.2022 борг по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей згідно виконавчого листа №716/901/19 від 19.11.2019 становить 143450 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком про розмір заборгованості по сплаті аліментів №60725305 від 23.02.2022 (а.с.11). 19.10.2020 Заставнівський районний суд Чернівецької області за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені по виплаті аліментів, постановив рішення, яким вирішив із [PERSON] стягнути на користь [PERSON] пеню за прострочення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за період з 01.05.2019 по 31.07.2020 в розмірі 35660 грн. (а.с.12-14). Заочним рішенням Заставнівський районний суд Чернівецької області від 29.11.2021 вирішив стягнути з [PERSON] пеню за прострочення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за період з 01.08.2020 по 30.06.2021 в розмірі 59970 грн. (а.с.15-17). Матір дітей - [PERSON] , яка фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, матеріальної допомоги не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, здоров`я та майбутнє дитини, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, що підтверджується відповідною заявою. 17.03.2022 службою у справах дітей Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON] , затверджений рішенням виконавчого комітету Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №3/5 від 17.03.2022 (а.с.35-36). З вказаного висновку судом встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо неповнолітніх дітей, не піклується про їхній розумовий розвиток, навчання, не бере участі у вихованні дітей, не піклується про їхній стан здоров`я та духовний розвиток, не проявляє материнської турботи. Крім цього, сам висновок ґрунтується на поясненнях самих дітей, які вони надали співробітнику органу опіки і піклування Кадубовецької сільської ради. В процесі спілкування з дітьми встановлено, що матір дійсно життям та здоров`ям дітей не цікавиться, не відвідує їх, не створює умови для їх всебічного та гармонійного розвитку, матеріально не утримує їх (а.с.36). Таким чином, служба у справах дітей Кадубовецької сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судовим розглядом безспірно встановлено, що відповідачка, як матір, ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків по вихованню дітей, а саме: не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, не цікавиться їхнім здоров`ям, навчанням і таким чином ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Крім цього матеріально дітей не забезпечує, аліменти не сплачує. Обставини справи свідчать про небажання відповідачки займатися вихованням дітей, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про її намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на їхнє виховання. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає. Виходячи із оцінки доказів у справі, таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків суд вважає а тому вважає, що позбавлення його батьківських прав є доцільним і відповідатиме інтересам дитини. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідачка [PERSON] безпідставно, свідомо та умисно ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по вихованню неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] то її необхідно позбавити батьківських прав по відношенню до останніх. Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» - від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Позивач є інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави належить стягнути судовий збір за вимоги майнового характеру, в розмірі 992,40 грн. Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 12-00 годину 11.04.2022 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч. 6 ст. 259 ЦПК України) 18.04.2022, то датою ухвалення даного судового рішення є 18.04.2022. На підставі ст.ст. ст.ст. 150, 152, 155, 164 СК України, ст.8, 12 ЗУ Про охорону дитинства та

Outcome: approved