Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду та просить суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м. від 10 жовтня 1996 року, укладеного між [PERSON] , який діяв від імені та в інтересах [PERSON] продавцем з одного боку та [PERSON] , як покупцем з іншого боку - дійсним. При цьому позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що [PERSON] , діючий від імені [PERSON] продав та [PERSON] , 10 жовтня 1996 року на підставі укладеного письмового договору купівлі-продажу купила квартиру в [ADDRESS] і відповідно до ст. 15 Закону України від 10.12.1991 «Про товарну біржу» цей договір було зареєстровано на Одеській товарній біржі за реєстраційним номером 17239, який був підписаний продавцями і покупцем та посвідчений помічником директора по правовій роботі Одеської товарної біржі від 10.10.1996 року. Вказаний договір купівлі-продажу був зареєстрований у комунальному підприємстві Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості у реєстровій книзі Бюро за [PERSON] номер запису 104 стор. 52 - реєстр 562 від 14.10.1996 року, що підтверджується записами на зворотній стороні вказаного договору. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем по заповіту, що підтверджується заповітом [PERSON] від 17.12.2013 року, посвідченого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою. У приватного нотаріуса відкрита спадкова справа №17/2021 від 16.11.2021 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Одеса, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.05.2021 року. До нотаріуса позивач звернувся з метою оформлення спадкових прав як спадкоємець майна [PERSON] . Померла [PERSON] на час укладення вказаного договору купівлі-продажу квартири в [ADDRESS] не знала, що правочин, у відповідності до ст. 47 ЦК України 1963 року підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. В теперішній час позивачу стало відомо, що договори купівлі-продажу, посвідчені на біржах нотаріуси вважають недійсними і до оформлення не приймають, тому [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 05 січня 2022 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк\~для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. (а.с. 20,21). Позивач в судове засідання не прибув та представник позивача-адвокат Бурега І. В. надавав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. (а.с. 36). Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не прибули, про розгляд справи неодноразово повідомлялись належним чином, причин неявки суду не сповістили та з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертались. Окрім того про розгляд справи відповідача та третю особу було повідомлено через офіційний веб-сайт суду. (а.с. 29,32,33). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача та третьої особи. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою представника позивача. (а.с. 36). З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Так, судом встановлено, що [PERSON] , діючий від імені [PERSON] продав та [PERSON] , 10 жовтня 1996 року на підставі укладеного письмового договору купівлі-продажу купила квартиру в [ADDRESS] і відповідно до ст. 15 Закону України від 10.12.1991 «Про товарну біржу» цей договір було зареєстровано на Одеській товарній біржі за реєстраційним номером 17239, який був підписаний продавцями і покупцем та посвідчений помічником директора по правовій роботі Одеської товарної біржі від 10.10.1996 року. (а.с. 7,8). Вказаний договір купівлі-продажу був зареєстрований у комунальному підприємстві Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості у реєстровій книзі Бюро за [PERSON] номер запису 104 стор. 52 - реєстр 562 від 14.10.1996 року, що підтверджується записами на зворотній стороні вказаного договору. (а.с. 8, на звороті). Позивач [PERSON] являється спадкоємцем по заповіту, що підтверджується заповітом [PERSON] від 17.12.2013 року, посвідченого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою. (а.с. 11). У приватного нотаріуса відкрита спадкова справа №17/2021 від 16.11.2021 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Одеса, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.05.2021 року. (а.с. 12). До нотаріуса позивач звернувся з метою оформлення спадкових прав як спадкоємець майна [PERSON] . (а.с. 13). Померла [PERSON] на час укладення вказаного договору купівлі-продажу квартири в [ADDRESS] не знала, що правочин, у відповідності до ст. 47 ЦК України 1963 року підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. Реєстрація договору купівлі-продажу на товарній біржі була обрана сторонами угоди, оскільки такий спосіб оформлення відповідав як нормам чинного на той час законодавства, так і існуючій практиці укладення договорів відчуження нерухомого майна, що підтверджується реєстрацією БТІ за нині померлою [PERSON] права власності на нерухоме майно на підставі такого договору. (а.с. 8, на звороті). Правочин обома сторонами повністю виконаний, відповідачем було звільнено квартиру, він знявся з реєстрації за вказаною адресою. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1996 році. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивача правомірні, основані на нормах\~ст. 47 ч.2 ЦК України\~в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі-продажу і підлягають задоволенню. Оскільки [PERSON] придбала вказану вище квартиру у свою власність у відповідача, виконавши взяті на себе зобов`язання за договором купівлі - продажу. А відповідач виконав зобов`язання по передачі квартири [PERSON] та виїхав з неї. Відповідно до ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] підставними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved