Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-21 00:00:00

Заявленими вимогами позивач просить суд ухвалити рішення про розірвання договору оренди землі між сторонами у зв`язку із його невиконанням відповідачем у частині орендної плати. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідач, будучи належним чином та завчасно проінформований про існування даного спору, свого ставлення до заявлених вимог не висловив та жодних доказів на дослідження суду не надав. Проаналізував матеріали надані позивачем судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків та при зверненні до суду сплатив судовий збір. 18 грудня 2020 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки належної позивачеві в платне строкове користування. 3 липня 2021 року позивач звертався до відповідача із електронним листом, яким просив надати його примірник договору оренди разом з актом приймання передачі. 8 лютого 2022 року позивач, за допомогою рекомендованого поштового листа, звертався до відповідача із проектом розірвання договору оренди землі у зв`язку із не проведенням орендної плати. Відомостей щодо отримання обох звернень відповідачем в розпорядження суду не надано. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Орендар земельної ділянки зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (ст. 25 Закону України "Про оренду землі"). На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (ст. 32 Закону України "Про оренду землі"). Приймаючи рішення у даній справі суд вирішує застосувати наступні положення цивільного процесуального законодавства України. Суд наголошує, що дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду даних справ, визначено наступне. Так, розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Суд не вважає, що надані позивачем і зазначені раніше докази беззаперечно свідчать про невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати орендної плати. Мало того, раніше проаналізовані матеріали не стверджують і про обізнаність відповідача щодо вимог позивача з приводу виконання умов договору, що скеровувались рекомендованим листом, оскільки роздруківка з сайту укрпошту не містить інформації про отримання такого звернення. Узгоджені між сторонами положення договору містять низку взаємних зобов`язань щодо орендної плати. Зокрема, пункт 4.8 договору містить обов`язок орендодавця особисто звертатись до орендаря за одержанням плати до 31 грудня. Зазначені раніше матеріали не свідчать про виконання позивачем такого зобов`язання тощо. Результати вирішення спору не дають підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім та документально підтверджених судових витрат. Витрати відповідача перед судом не декларувались. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed