Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] звернулася в Галицький районний суд Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення розпочати від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у якому народився син [PERSON] , [INFO] . Після двадцяти шести років спільного проживання на сьогоднішній день відносини між ними погіршилися, у них відсутнє взаєморозуміння, відсутня повага один до одного, спільно не проживають. Зазначає, що, дитина перебуває на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча повинен брати належну участь в її утриманні, оскільки є працездатним чоловіком, заробляє кошти працюючи офіційно на посаді машиніст-обхідник на Бурштинській ТЕС, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивачка не з`явилася. Представницею позивачки - адвокаткою Шевчук-Філімон Н.М. скеровано заяву про підтримання позовних вимог, розгляду справи у її відсутності та відсутності позивачки, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, в судове засідання призначене 06 травня 2022 року не з`явився, відзиву не подав. У відповідності зі статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Направлена на адресу реєстрації відповідача судова кореспонденція невручена адресату із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. А тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представниця позивачки не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 14 жовтня 1994 року у у Насташинській сільській Раді народних депутатів, зареєстрований укладений між сторонами шлюб, актовий запис № 10, що стверджується наявним в матеріалах справи копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6 ). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] (а.с.7). Дитина проживає разом з матір`ю. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Доказів участі відповідача в утриманні дитини судом не здобуто. Відповідач є працездатним, доказів протилежного судом не здобуто. 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи положення частини 1 статті 183 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до вимог частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам надані роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначила позивачка відповідач є працездатним чоловіком, заробляє кошти працюючи офіційно на посаді машиніст-обхідник на Бурштинській ТЕС, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до частини 2 статті 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону… Із врахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше вказаного вище мінімального розміру аліментів, що становить 50 відсотків прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; Відповідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved