Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-08 00:00:00

Миколаївський обласний центр зайнятості, в особі представника Борцова В.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченої суми допомоги по безробіттю,в розмірі 6224,57 грн. та судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.02.2021 за сприянням у працевлаштуванні, до Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості (далі Філія) звернувся відповідач [PERSON] . Наказом директора Філії від 18.02.2021 № НТ210218 відповідачу, відповідно до ЗУ «Про зайнятість населення» було надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю з 18.02.2021. 26.04.2021 на ім`я керівника Філії надійшла службова записка № 350 про те, що [PERSON] було прийнято на роботу в ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», код ЄДРПОУ 30487219 у підрозділ «Магазин Продукти 210» на посаду молодшого приймальника товарів з 10.06.2021, в зв`язку з чим виникла необхідність проведення розслідування страхового випадку, щодо з`ясування правомірності перебування відповідача у статусі безробітного. За висновками акту розслідування № 52-04-16/110 від 04.08.2021 було встановлено, що станом на 04.08.2021, трудові відносини між [PERSON] та ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» не припинені. У зв`язку з неподанням відповідачем відомостей про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення, Філією була безпідставно виплачена допомога по безробіттю за період з 10.06.2021 по 03.08.2021, в розмірі 6224,57 грн., яка підлягає поверненню відповідачем Миколаївському обласному центру зайнятості. Добровільно відповідач розрахуватись не бажає, в зв`язку з чим позивач був вимушений звернутись до суду за захистом свої порушених прав. На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 01.12.2021 було відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17.12.2021 на 09.30 год. Ухвалою суду від 17.12.2021 розгляд справи було відкладено на 17.01.2022 на 09.30 год., для надання відповідачу можливості укласти угоду із адвокатом. Ухвалою суду від 17.12.2021 розгляд справи було відкладено на 17.01.2022 на 09.30 год., для надання відповідачу можливості укласти угоду із адвокатом. 17.01.2022 розгляд справи було переназначено на 27.01.2022 на 08.30 год., у зв`язку із знаходженням головуючого судді у нарадчій кімнаті по іншій кримінальній справі. Ухвалою суду від 27.01.2022 розгляд справи було відкладено до 10.02.2022 до 13.00 год., для надання ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» письмових доказів. Ухвалою суду від 10.02.2022 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці позивача було залучено ТОВ «АТБ-Маркет», в зв`язку з чим, розгляд справи відкладено на 28.02.2022 на 10.00 год. Ухвалою суду від 28.02.2022 розгляд справи було відкладено до 10.03.2022, для надання третій особі - ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» можливості подання письмових пояснень у справі. Ухвалою суду від 04.05.2022 розгляд справи було відкладено до 04.05.2022 до 10.00 год., для надання третьою особою - ТОВ «АТБ-Маркет» письмових пояснень та витребуваних судом письмових доказів. Відповідачу вручені копія позовної заяви і додатків. 19.01.2022 від відповідача на адресу суду надійшов відзив у якому заперечуючи проти позову відповідач вказав, що жодного дня не перебував у трудових відносинах із ТОВ «АТБ-Маркет». Дійсно у червні 2021 він написав заяву про працевлаштування до ТОВ «АТБ-Маркет» у підрозділі магазину Продукти 210. 10.06.2021 керівництво магазину повідомило йому, що магазин буде працювати до 01.07.2021, цього це не влаштовувало і він відмовився від працевлаштування у ТОВ «АТБ-Маркет» , про що одразу повідомив керівника магазину [PERSON] та забрав трудову книжку. Також зауважив, що при оформленні на роботу, ТОВ «АТБ-Маркет» не було дотримано вимог ст.ст.23, 24, 29 КЗпП, а саме, його не було ознайомлено із наказом про прийняття на роботу і запис у його трудовій книжці про роботу у ТОВ «АТБ-Маркет» відсутній. Також, на підтвердження того, що він жодного дня не перебував з ТОВ «АТБ-Маркет» у трудових відносинах підтверджує і той факт, що ТОВ «АТБ-Маркет» відносно нього у 2021 не здійснило жодних відрахувань до Пенсійного фону України. З врахуванням вищевикладеного просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У відповідь на відзив позивач зазначив, що позивачем відхиляються заперечення відповідача щодо не перебування відповідача у трудових відносинах з ТОВ «АТБ-Маркет», так як наявність трудового договору [PERSON] з ТОВ «АТБ-Маркет» підтверджується наказом № 97-к від 10.06.2021 та відповідає положенням ст.ст. 21,24 КЗпП. Крім того, перебування відповідача у трудових відносинах з ТОВ «АТБ-Маркет» підтверджується також актом № 52-04-16/110 від 04.08.2021, листом ТОВ «АТБ-Маркет» від 04.08.2022 № М-2021-3401, відомостями з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та ПФУ. Невиконання ТОВ «АТБ-Маркет» положень ст.29 КЗпП, на думку позивача, не є предметом розгляду даної справи та ніяк не впливає на статус відповідача, як на особу, яка зобов`язана подати до Філії відомості про обставини, що впливають на призначення допомоги по безробіттю. Посада - молодший приймальник товарів, на яку влаштувався відповідач, не відноситься до переліку професій, передбачених Постановою КМІ від 23.05.2001 № 559, а тому і медичний огляд при працевлаштуванні до ТОВ «АТБ-Маркет» не є обов`язковим для цієї посади. Стосовно відсутності запису про працевлаштування відповідача у ТОВ «АТБ-Маркет» позивач зазначив, що з 10.06.2021 набули чинності зміни до законодавства згідно яких запроваджується облік трудової діяльності в електронній формі, що дозволяє не оформлювати паперові трудові книжки, внесення записів до трудової книжки здійснюється лише на вимогу працівника. За даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у червня 2021 відповідач відпрацював 21 календарний день, тому вважають, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Відповідно до п.п. 2,7 ч. 1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012р. № 5067-VI (далі Закон № 5067), безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи;зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Згідно п. 1 ч. 1ст. 43 Закону № 5067, статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 44 Закону № 5067, зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видами забезпечення за цим Законом є, зокрема, допомога по безробіттю. Судом встановлено, що 17.02.2021 за сприянням у працевлаштуванні, до Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості (далі Філія) звернувся [PERSON] (а.с.14). Наказом директора Філії від 18.02.2021 № НТ210218 відповідачу, відповідно до ЗУ «Про зайнятість населення» з 18.02.21 було надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю з 18.02.2021 по 14.11.2021 (а.с.18). Згідно службової записки провідного фахівця відділу організації працевлаштування населення Первомайської міськрайонної філії від 26.07.2021 [PERSON] було встановлено, що [PERSON] у період з 10.06.2021 перебував у трудових відносинах з ТОВ «АТБ-Маркет» у підрозділі магазину Продукти 210 (а.с. 19). Відповідно до акту № 52-04-16/110 від 04.08.2021 та додатків до нього, [PERSON] згідно наказу ТОВ «АТБ-Маркет» № 97-к від 10.06.2021, з 10.06.2021 був прийнятий на роботу до ТОВ «АТБ-Маркет» у підрозділ магазину Продукти 210 на посаду молодшого приймальника товарів зі строком випробування 1 місяць з окладом 2280 грн. на місяць (а.с.22, 25). Згідно наказу Філії № НТ 210804 від 04.08.2021, [PERSON] було припинено виплату допомоги по безробіттю з 04.08.2021 (а.с. 28). Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно відповіді директора з персоналу ТОВ «АТБ-Маркет» Кабатова М. № М-2022-0424 від 28.01.2022 встановлено, що процедура оформлення трудових відносин [PERSON] не була завершена належним чином за ініціативою останнього. Через технічну помилку електронної системи обліку персоналу, скасування прийому [PERSON] на роботу не відбулось, в зв`язку з чим, усі дані відносно [PERSON] з`явились у звітах ЄСВ, ПДФО, ВС в 2021 році (а.с.136). Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначає, що відповідач з метою отримання виплати державних коштів, в якості допомоги по безробіттю, приховав факт перебування в період з 10.06.2021 по 03.08.2021 у трудових відносинах з ТОВ «АТБ-Маркет», що спростовується матеріалами справи та наданими учасниками доказами по справі. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач [PERSON] жодного дня не перебував у трудових відносинах з ТОВ «АТБ-Маркет». Отже, [PERSON] , мав законодавче право на призначення йому статусу безробітного та призначення і виплати йому допомоги по безробіттю, оскільки не було жодних правових підстав для їх непризначення. Згідно зі ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ст. 2 ЦПК, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати слід віднести за його рахунок.

Outcome: dismissed