Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

14 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі по тексту - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») про скасування виконавчого напису № 665, вчиненого 18.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості на загальну суму 33504 грн 60 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням умов, передбачених Законом України «Про нотаріат», відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та з порушенням процедури вчинення напису. Відповідач відзиву не надав. Від третіх осіб будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відсутні. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 05 травня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] (Позичальник) був укладений кредитний договір № 1817027, згідно з яким кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит строком на 20 днів в сумі 12000 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити комісію і проценти за користування кредитом /а.с. 13/. 18.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено оскаржуваний виконавчий напис № 665 /а.с. 14/ про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (правонаступник ТОВ «Мілоан») заборгованості за кредитним договором № 1817027 від 05.05.2020 в сумі 32574 грн 60 коп., з яких: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 9600 грн 00 коп.; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 21174 грн 60 коп.; - прострочена заборгованість за комісією - 1800 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плату із стягувача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Згідно з виконавчим написом загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» складає 33504 грн 60 коп. 25 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. на підставі виконавчого напису № 665 від 18.05.2021 відкрито виконавче провадження № 67654188. /а.с. 10/. Надаючи правову оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п.п.1.2, 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі Перелік). Відповідно до Переліку № 1172 (з урахуванням визнання постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 частково незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів») документами для одержання виконавчого напису є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку № 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи питання щодо правомірності оспорюваного виконавчого напису, суд вважає за необхідне зупинитись на наступному. По-перше, всупереч положенням Переліку № 1172 кредитний договір № 1817027 від 05.05.2020, що був наданий нотаріусу для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, не посвідчений нотаріально. По-друге, позивач у позові висловлює свою незгоду з розміром заборгованості, зокрема сумою нарахованих процентів, та стверджує, що нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не пересвідчився у безспірності його заборгованості перед кредитором. Більш того, наголошує, що він не отримував жодних листів з вимогою про усунення порушення зобов`язання. У цьому контексті слід зазначити наступне. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року, підтриманий в постанові від 10 липня 2019 року у справі № 757/40397/16-ц та інших. При цьому, належними доказами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, зважаючи на те, що Кредитором виступає юридична особа можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими документами, зокрема, можуть бути платіжне доручення на переказ коштів позивачу, банківські виписки по рахунку як позивача так і ТОВ «Мілоан», квитанції про видачу готівки, тощо. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 3 ст. 12, ст. ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В ході розгляду справи доказів, що свідчать про безспірність заборгованості боржника суду не надано. Крім того, не надано підтвердження направлення позивачу повідомлення про наявність заборгованості та необхідність її погашення, що виключає вчинення виконавчого напису, про що зазначає Верховний Суд у п. 55 своєї постанови від 10.11.2021р. у справі №758/14854/20. За сукупності таких обставин, суд доходить висновку, що підстав для вчинення оспорюваного виконавчого напису не було. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. При цьому, єдиним способом скасування виконавчого напису нотаріуса є визнання його таким, що не підлягає виконанню. Підсумовуючи наведене, виконавчий напис № 665, вчинений 18.05.2021, слід визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 992 грн 40 коп. понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору за позовну заяву. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу (відповідно до договору №01-02-22 про надання юридичних послуг від 01.02.2022, укладеного з фізичною особою-підприємцем [PERSON] ), заявлених позивачем, то слід зазначити наступне. Відповідно до частини 1 та 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом указаної норми процесуального закону до складу судових витрат належать витрати на професійну правничу допомогу, до яких відповідно до статті 137 ЦПК України належать витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката. Позивачами не надано доказів того, що понесені ним витрати на оплату послуг фізичної особи-підприємця [PERSON] є витратами на професійну правничу допомогу. Документів, що підтверджують, що на час надання позивачу послуг [PERSON] мав право на зайняття адвокатською діяльністю, матеріали справи не містять. З огляду на викладене, понесені позивачем витрати в сумі 6000 грн, пов`язані із оплатою послуг за аналіз матеріалів справи та складання позовної заяви до суду, компенсації за рахунок відповідача не підлягають.

Outcome: approved