Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON] та [PERSON] , посилається на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . В цьому будинку на даний час зареєстровані відповідачі: колишній чоловік - [PERSON] та колишня невістка - [PERSON] , які фактично у вищевказаному будинку тривалий час не проживають, колишній чоловік з 2018 року, а колишня невістка з 2017 року. Просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] , щоб мати можливість безперешкодно користуватись належним їй майном, зокрема отримати субсидії на комунальні послуги. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Казюк О.О. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом направлення судових викликів засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов не подано. У відповідності до ч.1 ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №41649775 від 03.08.2015 року, копією рішення Сторожинецького районного суду від 28.05.2015 року. З копії будинкової книги для прописки громадян, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 14.02.2022 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] дійсно зареєстровані: колишній чоловік [PERSON] та колишня невістка [PERSON] , які за місцем прописки більше трьох років не проживають. З копії рішення Сторожинецького районного суду від 28.01.2015 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00034622672 від 18.01.2022 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] 30.10.1993 року розірвано, актовий запис №127. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб…(ст.383 ч.1 ЦК України, ст.150 Житлового кодексу Української РСР). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються житловим приміщенням на рівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку належить дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з власником будинку і ведуть з ним спільне господарство. За ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] більше одного року без поважних причин не проживають в будинку [ADDRESS] , який належить на праві власності позивачці, обставин, які б свідчили про домовленість між сторонами щодо права користування житловим будинком не встановлено, а тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування цим житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved