Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи служба у справах дітей Мукачівської РДА, служба у справах дітей Горондівської територіальної громади про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка не виконує розпорядження про встановлення порядку побачень батька з малолітнім сином, тому, просить зобов`язати відповідача не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином та встановити відповідний порядок зустрічей. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02.10.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 31.03.2020 року стягнуто з позивача аліменти на утримання сина. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 15 грудня 2021 року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Від представника відповідача надійшов відзив, в якому зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та незаконними. Позивач ігнорує обов`язок щодо вчасності сплати коштів на утримання малолітнього сина та станом на 08.02.2022 року у [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів за останні 2 місяці у розмірі 3 859,46 грн.. Крім того, відповідач зазначає, що жодним чином не перешкоджає позивачу у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, і при цьому позивачем не надано жодних належних доказів щодо обґрунтування своїх позовних вимог, тому просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. Від представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Горондівської територіальної громади надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутності, а також висновок, в якому орган опіки та піклування виконавчого комітет Горондівської сільської ради рекомендує та вважає за доцільне встановити батькові [PERSON] наступний порядок побачень з сином [PERSON] , [INFO] , без присутності матері, з можливістю забирати дитину з дому:кожну першу та третю суботу місяця з 12.00 год. по 16.00 год.; другу та четверту неділю місяця з 10.00 год. по 17.00 год.;щороку, у день народження батька дитини [PERSON] . 26 липня з 12.00 год. по 16.00 год.; щороку, у день народження дідуся дитини [PERSON] . 04 березня з 12.00 год. по 16.00 год.;щороку, у день народження бабусі дитини [PERSON] , 02 червня з 12.00 год. по 16.00 год. Представник служби у справах дітей Мукачівської РДА повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02.10.2019 року розірвано (а.с.10,11). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 31 березня 2020 року було стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісяця (а.с.12,13). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Страбичівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 09 серпня 2018 року, актовий запис № 31, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Горондівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 25 листопада 2021 року, актовий запис № 36, відповідач [PERSON] після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище - [PERSON] (а.с.38). Розпорядженням голови Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 20.08.2019 року за №271 встановлено спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , шляхом відвідування та спілкування батька з сином у присутності матері, а саме: кожну першу та третю суботу місяця з 17.00 год. по 19.00 год; кожну другу та четверту неділю місяця з 16.00 год. по 19.00 год.; кожну середу місяця з 17.30 год. по 19.00 год. (а.с.15). Згідно висновку №208/02-32 від 31 травня 2022 року, представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Горондівської територіальної громади рекомендує та вважає за доцільне встановити батькові [PERSON] наступний порядок побачень з сином [PERSON] , [INFO] , без присутності матері, з можливістю забирати дитину з дому: кожну першу та третю суботу місяця з 12.00 год. по 16.00 год.; другу та четверту неділю місяця з 10.00 год. по 17.00 год.; щороку, у день народження батька дитини [PERSON] . 26 липня з 12.00 год. по 16.00 год.;щороку, у день народження дідуся дитини [PERSON] . 04 березня з 12.00 год. по 16.00 год.;щороку, у день народження бабусі дитини [PERSON] , 02 червня з 12.00 год. по 16.00 год. Відповідно до положень принципу 6,7 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена перш за все на батьків. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення Європейського Суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», в яких зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків). Відповідно до п.1 ст.9 Конвенції про права дитини, виходячи з рівності прав матері та батька, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону україни "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Крім того, згідно ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Відповідно до ч.3 ст.157 СК України забороняє тому із батьків, з ким проживає дитина, перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Чинним законодавством України встановлений принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, і жоден із них не має будь-яких переваг. Відповідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Так, згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Горондівської сільської ради №208/02-32 від 31.03.2022 року визнано доцільним встановити [PERSON] , [INFO] : - кожну першу та третю суботу місяця з 12.00 год. по 16.00 год.; -другу та четверту неділю місяця з 10.00 год. по 17.00 год.; -щороку, у день народження батька дитини [PERSON] 26 липня з 12.00 год. по 16.00 год.; -щороку, у день народження дідуся дитини [PERSON] 04 березня з 12.00 год. по 16.00 год.; -щороку, у день народження бабусі дитини [PERSON] , 02 червня з 12.00 год. по 16.00 год., або інший час по домовленості між батьками дитини. Суд вважає, що запропонований органом опіки та піклування спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею не суперечить вимогам чинного законодавства, відповідає інтересам дитини. У постанові Верховного Суду від 28 січня 2019 року по справі №619/3051/17, судом визнано, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини. Судом касаційної інстанції вказано на те, що законодавством передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Визначення способу участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування без присутності матері відповідає інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із сином, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: partial