Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання дійсним договору міни (бартеру), визнання автомобіля об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення компенсації вартості Ѕ частини цього майна. Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 29.03.2022 у задоволенні позовних вимог у даній цивільній справі відмовлено повністю. 29.03.2022 в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заявив клопотання в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про стягнення з позивача [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Для вирішення заявленого клопотання судом на 07.04.2022, о 10 год. 00 хв., призначалося судове засідання, а також встановлювався представнику відповідача строк для подання доказів щодо розміру понесених відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу . 04.04.2022 від представника відповідачки [PERSON] до суду надійшла заява про відшкодування судових витрат, до якої додано докази сплати таких витрат. Вказана заява відправлялася 31.03.2022, що підтверджується відтиском штампу на конверті, тобто з дотриманням процесуальних строків. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надав суду заяву, в якій просив розгляд даного питання провести в його відсутності, одночасно заявив клопотання про зменшення розміру судових витрат, заявлених до відшкодування стороною відповідача. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні заяву про стягнення судових витрат підтримав та обгрунтував її обставинами, викладеними в ній. Вважав, що підстав для зменшення розміру судових витрат немає, їх ромір є співрозмірним. Суд, врахувавши заяву представника відповідачки, дослідивши матеріали заяви, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Як вбачається з матеріалів справи, 29.03.2022 Заставнівським районним судом Чернівецької області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання дійсним договору міни (бартеру), визнання автомобіля об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнення компенсації вартості Ѕ частини цього майна, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. До ухвалення рішення по справі, а саме 29.03.2022 в судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] заявив клопотання про наявність понесених відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу та повідомив, що докази, які підтверджують зазначені витрати, будуть надані суду у строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 04.04.2022 представником відповідача Чайка І.В. на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано суду: - копію договору про надання юридичної (правничої) допомоги №173/21 від 02.09.2021; - звіт (акт) про надані послуги у зв`язку з розглядом справи №716/1596/21 від 30.03.2022; - копію квитанції до прибуткового касового ордера №04/21/11 від 04.11.2021 на суму 9 600 грн 00 коп; - копію квитанції до прибуткового касового ордера №03/21/12 від 03.12.2021 на суму 2400 грн 00 коп; - копію квитанції до прибуткового касового ордера №30/22/03 від 30.03.2022 на суму 2 600 грн 00 коп. Таким чином, представником відповідача своєчасно було подано заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України та своєчасно надано суду документи щодо понесених судових витрат після ухвалення судового рішення. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до норм статті 10 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається із копії договору про надання юридичної (правничої) допомоги №173/21 від 02.09.2021 (далі по тексту - Договору), який було укладено між [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] , та АО «Поляк і Партнери», в особі керуючого Поляк П.П., сторони погодили, що винагорода за послуги, що надаються АО «Поляк і Партнери» визначається за згодою АО та Клієнта в межах 40% розміру місячної мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня поточного року, за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу, якщо інший порядок розрахунків не зазначений в дорученні до даного договору. Згідно п.п. 4.2, 4.3 Договору при визначенні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката або іншої особи, яка виконує доручення (угоду). Підставою для виплати гонорару є звіт (акт надання послуг), який повинен містити інформацію про вид наданої послуги; час, витрачений на виконання; понесені фактичні витрати. Із наданого представником відповідача звіту (акту) про надані послуги у зв`язку з розглядом справи №716/1596/21 від 30.03.2022 вбачається, що він містить детальний опис правових послуг, виконаних АО «Поляк і Партнери» під час представництва інтересів [PERSON] у справі №716/1596/21 та відповідно до якого [PERSON] надано правничу допомогу тривалістю 6 год. на суму 14 600 грн. Копії квитанцій до прибуткового касового ордеру № 03/21/11 від 04.11.2021, №03/21/12 від 03.12.2021 та № 30/22/03 від 30.03.2022 підтверджують сплату клієнтом на користь АО «Поляк і Партнери» гонорару за надані послуги правничої допомоги. Отже, судом встановлено, що надані позивачем документи доводять обсяг наданих АО "Поляк і Партнери" послуг, містять детальний опис конкретних дій в рамках правничої допомоги та свідчать про їх вартість. Надані позивачем докази відповідають вимогам частини 2, 3 статті 137 ЦПК та є достатньою підставою для розподілу цих витрат за правилами частини 2 статті 141 ЦПК. З наданого представником позивача клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що останній не погоджується з розміром погодинної ставки представника відповідачки, загальною тривалістю витраченого часу на підготовку, а також витраченням часу на участь в судових засіданнях. Однак, суд не може погодитись з даними твердженями представника позивача, виходячи з того, що останній не навів достатніх мотивів для зменешення розміру судових витрат, понесених відповідачкою [PERSON] . Суд вважає, що вказаний розмір зазначених витрат є обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову. Беручи до уваги і той факт, що сума судових витрат, заявлених до відшкодування підтверджена відповідними доказами та пропорційна до попереднього (орієнтовного) розрахунку, поданого представником позивача з позовною заявою. Таким чином суд не вбачає підстав для зменшення розміру судових витрат, що понесені відповідачем [PERSON] . На підставі наведеного та

Outcome: approved