Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] зазначив, що будь-яких договорів з ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не укладав та їх не підписував і не був повідомлений про перепродаж прав вимоги, не виступав в даних договорах третьою особою. Крім того, з моменту укладення договору з ПАТ «Дельтабанк» пройшло більше 3 років, відповідно і від останнього платежу по кредиту також пройшло більше 3 років (останній платіж був здійснений у 2014 році і повністю було погашено борг), тобто строки позовної вимоги минули. Зазначає, що договір, який він уклав з ПАТ «Дельтабанк» не є нотаріально посвідченим, тому не може розцінюватись, як такий, що породжує безспірність вимог та заборгованість. В жовтні 2021 року йому стало відомо, що приватний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, постанову про накладення арешту на його рахунки, постанову про накладення арешту на майно боржника та замітив, що йому стала нараховуватись менша пенсія. Станом на 01.02.2022 з його пенсії стягнуто 5031,51 грн. боргу, з яких 316,97 грн. - виконавчого збору, 143 грн. витрат виконавчого провадження та 4571,54 боргу на користь відповідача. Вважає, що нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням норм чинного законодавства, не перевірив безспірності заборгованості. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 15 лютого 2022 року. Ухвалою судді від 17.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 17.03.2022. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. 17.03.2022 відкладено судове засідання в зв`язку з неявкою відповідача та призначено на 19.04.2022. Позиція учасників судового розгляду. Відповідач не подав відзиву на позов. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Треті особи будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Так, в судовому засіданні встановлено, що у відповідності з виконавчим написом від 05 квітня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №17065, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги на підставі Договору №2242/К про відступлення прав вимоги від 07.05.2020, за Кредитним договором №001-02507-170713 від 17.07.2013, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , вирішено стягнути за період з 07.05.2020 по 31.03.2021, заборгованості в загальній сумі 15813,35 грн. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №65292010 від 27.04.2021, заступником начальника Ковельського міськрайонного відділу ДВС ЗМУ МЮ м.Львів Поліщук О.В., постановлено стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 15813,35 грн. на користь ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів». Постановою про арешт майна боржника від 27.04.2021 заступником начальника Ковельського міськрайонного відділу ДВС ЗМУ МЮ м.Львів Поліщук О.В., накладено арешт на майно, що належить [PERSON] . Постановою про стягнення виконавчого збору від 27.04.2021 заступником начальника Ковельського міськрайонного відділу ДВС ЗМУ МЮ м.Львів Поліщук О.В., стягнуто з [PERSON] виконавчий збір у розмірі 1581,33 грн. Постановою про арешт коштів боржника від 27.04.2021 заступником начальника Ковельського міськрайонного відділу ДВС ЗМУ МЮ м.Львів Поліщук О.В., накладено арешт на грошові кошти [PERSON] , що містяться на відкритих рахунках. Постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 27.04.2021, заступником начальника Ковельського міськрайонного відділу ДВС ЗМУ МЮ м.Львів Поліщук О.В., постановлено стягнути з [PERSON] 143 грн. витрат виконавчого провадження. Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08.06.2021, заступником начальника Ковельського міськрайонного відділу ДВС ЗМУ МЮ м.Львів Поліщук О.В., постановлено звернути стягнення на доходи боржника в загальній сумі 17537,68 грн. Відповідно до Виписки по картковому рахунку за перід з 01.05.2021 по 31.12.2021, з картки позивача стягнуто кошти на погашення арештованої суми. Квитанціями №35679926 від 20.05.2014, №37754169 від 21.07.2014, підтверджується, що позивач [PERSON] сплачував кошти за кредит. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, дослідивши надані письмові докази приходить до висновку про підставність позову. У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі N 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З наведених вище доводів, суд приходить до висновку про задоволення позову та відсутності підстав стверджувати, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що підлягає виконанню. Слід врахувати, що зазначені в позові обставини будь якими законами не спростовані. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 992,40 грн. та витрати на заяву про забезпечення позову в сумі 496,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у загаліній сумі 1488,60 грн.

Outcome: approved