Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

11.11.2021 року позивач, в інтересах якого діє адвокат Романів С.І., звернувся до суду з позовом до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~управління активами»,\~з участю\~третіх осіб,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору:\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Євгена\~Михайловича,\~Червоноградського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Червоноградському районі\~Львівської області\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Львів),\~яким просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 26.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №239095, вчинений приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Євгеном\~Михайловичем.Позовні вимоги мотивує тим, що 26.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №239095 про стягнення з нього невиплачених в строк грошових коштів на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», на підставі Договору факторингу № 2106 від 21.06.2021 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 3671542 від 09.12.2020 року, укладеного між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ним на загальну суму 24\~410,59 грн., яка складається із: 8228,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 16157,59 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та 25,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Визначено строк, за який проводиться стягнення з 20.06.2021 року 26.06.2021 року. За заявою ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», постановою державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 13.08.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 66499583 з примусового виконання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №239095, виданого 26.06.2021 року. Вказує, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 в редакції від 26.11.2014 року, однак вказаний пункт виключений, а тому вчинення виконавчого напису з посиланням на вказаний пункт є незаконним. Окрім цього, зазначає, що будь-яких кредитних договорів із ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» не укладав, що виключає наявність заборгованості перед відповідачем. Вважає, що наведені обставини є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 15.11.2021 року у справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін 12.01.2022 року, роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву, пояснень та доказів у справі. \~Ухвалою від 12\~січня 2022\~року витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» копію кредитного договору №3671542 від 09.12.2020 року, укладеного із [PERSON] . На виконання вимог ухвали від 12.01.2022 року, 08.02.2022 року до суду надійшли витребувані документи. \~ \~ \~ \~У судове засідання 11.05.2022 року сторони не з`явилися. Через канцелярію суду надійшла письмова заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Представник відповідача, у судові засідання не з`явився, подав клопотання про визнання позовних вимог в порядку ст.206 ЦПК України. Треті особи у судове засідання також не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 26.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №239095 про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», на підставі Договору факторингу № 2106 від 21.06.2021 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 3671542 від 09.12.2020 року, укладеного між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.06 2021 року по 26.06 2021 року включно, сума заборгованості складає 24\~410,59\~грн.,\~із яких:\~8228,00\~грн.\~заборгованість за\~тілом кредиту;\~16157,59\~грн.\~заборгованість за\~нарахованими та\~несплаченими процентами,\~ 25,00\~грн.\~плати за\~вчинення виконавчого\~напису (а.с.7). За заявою ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», постановою державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 13.08.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 66499583 з примусового виконання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №239095, виданого 26.06.2021 року (а.с.9,10). За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість ст.39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» , захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Заперечуючи проти виконавчого напису нотаріуса та звертаючись до суду з вимогами про визнання його таким, що не підлягає виконанню, позивач посилався на те, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, оскільки він не укладав кредитних договорів із ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», крім того, виконавчий напис вчинено нотаріусом з грубим порушенням чинного законодавства. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині а після слів заставлене майно доповнити словами (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку) ; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: 11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу , п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Доповнити перелік після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. . Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Встановлені судом обставини свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 26.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно , для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання . Аналогічні правові висновки сформовані в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 06 жовтня 2021 року в справі № 361/4793/20 (провадження № 61-5910св21) від 03 листопада 2021 року в справі № 461/1940/20 (провадження № 61-13280св21). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається\~із копії\~ договору № 3671542 від 09.12.2020 року, укладеного між [PERSON] та ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (а.с.47), такий не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису. Посилання позивача на неукладення договору із ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», спростовуються наявною у матеріалах справи копію договору № 3671542 від 09.12.2020 року, тому суд такі відхиляє. Отже, виходячи з наведеного вище, беручи до уваги, те, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зокрема вчинення такого на підставі нечинної редакції п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Водночас, інші 50 відсотків судового збору, сплачені при поданні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved