Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

[PERSON] , за участю заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що з досягненням пенсійного віку звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області для призначення пенсії за віком та надав в управління необхідні документи згідно переліку. Після вивчення представником Ужгородського об`єднаного управління пенсійного фонду України документів, йому було повідомлено про відмову в оформленні пенсії у зв`язку з помилками, що допущені в документах. Зокрема на сторінці 1 трудової книжки серії [NUMBER] , вказано, що його прізвище, ім`я та по-батькові на російській мові як - [PERSON] ; відповідно до паспортних даних (сторінка 1 паспорту серії [NUMBER] ), його прізвище по-українськи зазначено [PERSON] ; згідно із сторінко 2 паспорту, його дані зазначені російською мовою та зроблено запис як - [PERSON] . Вказує, що з огляду на те, що допущені у правовстановлюючих документах неточності є перешкодою для оформлення ним пенсії за віком, які неможливо усунути в позасудовий спосіб, це слугувало підставою для звернення до суду з даною заявою. Зважаючи на вищенаведене, просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] . У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його заявника та заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просять задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області Пентек А. у судове засідання не з`явилася, проте подала заяву про розгляд справи за відсутності представника Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області та просила врахувати подане письмове пояснення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з врахуванням неявки сторін в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, в копії трудової книжки [NUMBER] від 06.01.1984 року в рядках «фамилия, имя, отчество, дата рождения» відповідно зазначено « [PERSON] 19 марта 1962». При цьому, відповідно до наявних в матеріалах справи копії паспорту громадянина України [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області, на другій сторінці рядках «фамилия, имя, отчество, дата рождения» відповідно зазначено « [PERSON] [INFO] ». Згідно пояснень Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області зазначено, що [PERSON] звернувся до Ужгородського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, з метою подачі заяви про призначення пенсії по віку згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак у поданих заявником документах для призначення пенсії по віку виявлені розбіжності наступного змісту: у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 12.05.1998 прізвище, ім`я, по батькові заявника російською мовою зазначено як « [PERSON] ». Разом з тим у трудовій книжці [NUMBER] , заведеній 06.01.1984, яка є одним з основних документів для призначення пенсії за віком, прізвище заявника російською мовою зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 р. №58, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. В судовому засіданні достовірно встановлено, що трудова книжка [NUMBER] належить [PERSON] , [INFO] , що підтверджується документами по справі, а тому суд приходить до висновку, що заявник довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності документа, суд приходить до висновку, що заявник обґрунтовано звернувся до суду з метою встановлення юридичного факту, а тому дана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved