Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-24 00:00:00

16.03.2022 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В позовній заяві вказував на те, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . Після її смерті залишилося майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] , земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер 5310136400:09:002:0348, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,05 га, кадастровий номер 5310136400:09:002:0347, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 15.02.2022 року приватним нотаріусом Гетало О.М. було видано йому свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер 5310136400:09:002:0348, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку, площею 0,05 га, кадастровий номер 5310136400:09:002:0347, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Цього ж дня приватним нотаріусом Гетало О.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , в зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна щодо житлового будинку. Дана відмова нотаріуса порушує його право на спадкування та набуття права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В зв`язку з чим просив суд визнати за ним в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] , право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 53 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ.Б, сарай літ.б.1, сарай літ.В, сарай літ.Г, літній душ літ. Ж, вбиральня літ.Е., погріб вхідний літ.Л, господарська будівля (тимчасова) літ.Н, колодязь №1, огорожа №2, огорожа №3, ворота №4, хвіртка №5, розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 17.03.2022 року відкрито провадження у справи та вирішено справу розглядати в загальному порядку (а.с.36). 04.04.2022 року на адресу суду надійшов відзив Територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради на позовну заяву [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. У відзиві просили суд в задоволенні позову [PERSON] до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування відмовити (а.с.39-41). 07.04.2022 року [PERSON] надав суду відповідь на відзив, в якій просив його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.45). 12.04.2022 року судом винесено ухвалу, якою закрито підготовче провадження а справу призначено до розгляду (а.с.51). В судове засідання позивач [PERSON] та його адвокат Трифонов Ю.А. не з`явилися, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Територіальна громада в особі Полтавської міської ради в судове засідання свого представника не направила, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Згідно до частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане 05.08.2021 року, актовий запис №1047 ( а.с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер 5310136400:09:002:0348, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а також земельну ділянку, площею 0,05 га, кадастровий номер 5310136400:09:002:0347, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцемза законом після смерті померлої [PERSON] є її чоловік [PERSON] . Факт того, що позивач [PERSON] є чоловіком померло [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 24.11.2004 року (а.с.15). 15.02.2022 року приватним нотаріусом Гетало О.М. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер 5310136400:09:002:0348, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку, площею 0,05 га, кадастровий номер 5310136400:09:002:0347, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Крім того, судом встановлено, що 15.02.2022 року приватним нотаріусом Гетало О.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , в зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна щодо житлового будинку (а.с.18-19). Так, судом встановлено, що житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 53 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ.Б, сарай літ.б.1, сарай літ.В, сарай літ.Г, літній душ літ. Ж, вбиральня літ.Е., погріб вхідний літ.Л, господарська будівля (тимчасова) літ.Н, колодязь №1, огорожа №2, огорожа №3, ворота №4, хвіртка №5, розташований за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому Полтавською філією Української біржі нерухомості 06.05.1997 року за реєстраційним №53Д-І, право власності зареєстроване 30.07.1997 року КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в реєстрову книгу 138 за реєстровим номером 18204. Право власності також за реєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Полтавською філією державного підприємства «СЕТАМ» Полтавської області 01.11.2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1686674153101, номер запису про право власності 28778278. З моменту придбання вищевказаного житлового будинку і до смерті [PERSON] здійснювала право володіння та користування даним житловим будинком, про що свідчить відмітка про реєстрацію місця проживання від 17.06.1997 року як [PERSON] , а в 2002 році знята та зареєстрована як [PERSON] , що підтверджується відповідною відміткою в домовій книзі та довідкою КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 14.03.2022 року. Частиною 1 ст.227 ЦК УРСР, який був чинним на час укладення угоди купівлі-продажу спірного будинку, визначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо однією із сторін є громадянин. Відповідно до ч.1 ст.47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 ЦК УРСР. Відповідно до ч.2 вищевказаної статті передбачено, що якщо одна з сторін виконала повністю або частково угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення не вимагається. Згідно з ч.1,4,5 статті 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасники є членами біржі; в) якщо вона подана до реєстрації на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до угоди купівлі-продажу нерухомості вона була укладена у визначеному вище вказаному нормами права порядку, адже: а) була здійснена купівля-продаж спірного будинку, допущеної до обігу на товарній біржі; б) договір поданий до реєстрації та зареєстрований на біржі 06.05.1997 року - в день його укладення, що визначено в інших умовах договору. Тому враховуючи що ч.1 ст.227 УК УРСР та ч.2 ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» №1956-ХІІ водночас регулювали порядок нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, в тому числі і укладених на товарних біржах, а також враховуючи рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997 року №4-зп, договір купівлі-продажу нерухомого майна від 06.05.1997 року, укладений на Українській товарній біржі, не потребував нотаріального посвідчення. Таким чином, між сторонами, спадкодавцем та продавцем житлового будинку був укладений договір купівлі-продажу. Отже, суд враховуючи обставини справи, приходить до висновку про задоволення позовних [PERSON] до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Outcome: approved