Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

03.11.2021 позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, який обґрунтовано наступним. З 26.04.2016 позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого спільних дітей не мають. Позивач зазначає, що причиною розпаду сім`ї стало відчуження одне від одного, розбіжності в характерах, в зв`язку з чим з грудня 2020 року вони не підтримують сімейні відносини. Крім того зазначає, що відповідач засуджений до реального відбування покарання вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 21.11.2019 та відбуває покарання в Бориспільській виправній колонії № 119. Позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Ухвалою від 19.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 18). У призначене судове засідання сторони не з`явились. Позивач просила розглянути справу без її участі, позов підтримує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву, а також заяви про розгляд справи без його участі чи клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 квітня 2016 року в Оболонському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис № 404, прізвища після реєстрації шлюбу присвоєно чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим повторно 09 квітня 2019 року ( а. с. 23). Крім того встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 21.11.2019 [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, який ухвалою Київського апеляційного суду від 26 травня 2020 року змінено та на підставі ч. 5 ст. 72 К України у редакції від 28.11.2015 зараховано [PERSON] у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 28.04.2019 по час набрання вироком чинності з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі ( а.с. 6-10). Як стверджує позивач, сторони подружніх стосунків тривалий час не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Заперечень щодо вказаних позивачем обставин відповідачем подано не було. Внаслідок зазначених у позові обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень ( а.с. 1) слід стягнути з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved