Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

До Володимирецького районного суду Рівненської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті останнього залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Красносільської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, загальною площею 3,79 га. У визначений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту. Окрім того, батько позивача [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті своєї матері - [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Красносільської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, загальною площею 4,27 га., однак не оформив спадщину, у вcтановленому законом порядку. Тому, позивач вважає, що в цій частині він є спадкоємцем за законом. Інші спадкоємці за законом оформляти свої спадкові права саме на земельну ділянку не бажають. Коли ж позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті батька, то нотаріус відмовила у відкритті спадкової справи, у зв`язку з пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті, [INFO] його батька - [PERSON] . Вказаний позов надійшов до суду 09 лютого 2022 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 14 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 15 березня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього, серії [NUMBER] . Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р2 №628289, [PERSON] передано на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації від 08 грудня 2003 року за №420, у власність земельну ділянку, площею 3,79 га, що розташована на території Красносільської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, для ведення особистого селянського господарства. На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, згідно якого державний акт на право приватної власності на землю заповів [PERSON] . Заповіт посвідчений секретарем Красносільської сільської ради 23.11.2009 року, зареєстровано в реєстрі за номером 106. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу 22276665 від 30.11.2009, виданого Рівненською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністперства юстиції України, заповіт, зареєстрований в реєстрі за номером 106, присвоєно номер у спадкомому реєстрі - 48535292. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , де батьком позивача записаний - [PERSON] . Згідно довідок №1066, №1077 від 19.11.2021, виданих Володимирецькою селищною радою Рівненської області, [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] , [INFO] . А як зазначено в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №68407219 від 05.02.2022, за запитом щодо [PERSON] у Спадковому реєстрі інформація відсутня. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої, серії [NUMBER] . Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р2 №628296, [PERSON] передано на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації від 08 грудня 2003 року за №420, у власність земельну ділянку, площею 4,27 га, що розташована на території Красносільської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, для ведення особистого селянського господарства. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, згідно якого сертифікат на право на земельну частку (пай), серії РВ 3003764, виданий 05 грудня 1996 року заповіла [PERSON] .. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Красносільської сільської ради 03.02.2000 , зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під номером 18. Згідно довідок №1064, №1065 від 19.11.2021, виданих Володимирецькою селищною радою Рівненської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , на момент смерті була зареєстрована за адресою: с. Зелене, Володимирецького району Рівненської області разом з сином [PERSON] , [INFO] , невісткою [PERSON] , [INFO] . А як зазначено в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №68407212 від 05.02.2022, за запитом щодо [PERSON] у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Причинами пропуску прийняття спадщини позивач зазначає необізнаність про існування заповіту та спадкового майна. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. А як зазначено в статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно положень статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу позивача, та доказів по справі. На підставі чого було встановлено, що дані дакази та аргументи є належними та допустимими, а також відповідають вимогам статті 95 ЦПК України. Таким чином, необізнаність спадкоємця про існування заповіту, є поважною причиною пропуску строку. Необізнаність є людським фактором, наявність якого не дає змоги володіти певною інформацією через незалежні від волі особи обставини, а тому вона не може бути підтверджена відповідними доказами. В той же час факт необізнаності особи про наявність заповіту може бути спростовано шляхом надання суду інших доказів, що свідчать про протилежні обставини, однак матеріали справи таких доказів не містять. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. А як в ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved