Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

05 січня 2022 року [PERSON] через свого представника адвоката Повалій Олену Василівну звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання. Позиція позивача Позивач посилається на те, що з 24 червня 1991 року по 17 липня 2015 року він працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з повним робочим днем під землею у шкідливих умовах, отримав професійні захворювання. Висновком МСЕК йому встановлено 60 відсотків втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності безстроково. Позивач вважає, що ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» має відшкодувати йому моральну шкоду в сумі 390\~000 грн, оскільки саме з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я. Позовна заява містить клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 14 січня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заяви та клопотання відповідача Від представника відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» надійшла заява із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. На думку представника відповідача справа потребує розгляду у порядку загального позовного провадження, оскільки має прецедентний характер і становить значний суспільний інтерес. Крім того для встановлення факту заподіяння моральної шкоди необхідно проведення судово-психологічної експертизи, для повного та всебічного розгляду справи є доцільним витребування первинної медичної документації. Також необхідно з`ясувати, яким чином позивачем було розраховано розмір зазначеної у позовній заяві грошової вимоги. Також представником відповідача подані клопотання: - про визнання обов`язковою явки позивача у судове засідання, - про призначення судово-психологічної експертизи, - про витребування у позивача додаткових доказів та розрахунку позовних вимог, - про залучення до участі у справі як третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області. Як передбачено частинами 4, 5 статті 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Згідно пункту 2 частини 1 статті 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є зокрема з`ясування заперечень проти позовних вимог, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті. За змістом статей 81, 83 ЦПК України, позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. \~ \~ Позивачем\~додані до\~позовної заяви\~письмові докази,\~що підтверджують\~обставини,\~на які\~він посилається\~у позовній\~заяві,\~а саме\~ \~його роботу\~на підприємстві\~відповідача у\~шкідливих умовах,\~ \~встановлення йому\~висновком МСЕК\~втрати професійної працездатності внаслідок професійних захворювань. Відповідачем не обґрунтовано необхідність витребування додаткових доказів для повного та всебічного розгляду справи. Як визначено постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 210/3177/17, право\~працівника на\~відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок\~професійного захворювання, настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності. Таким чином факт встановлення позивачу стійкої втрати працездатності висновком МСЕК вже є підставою для відшкодування йому моральної шкоди. За змістом статті 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. На позивача законом не покладено обов`язку надавати розрахунок розміру моральної шкоди. Позиція позивача по справі детально викладена у позовній заяві, зокрема позивачем зроблений докладний опис негативних змін у його житті, спричинених ушкодженням здоров`я, тому немає необхідності обов`язкової явки позивача у судове засідання. Призначення по справі судово-психологічної експертизи є недоцільним, оскільки позивачем такого клопотання не заявлено, для встановлення факту спричинення моральної шкоди та оцінки її розміру не потрібні спеціальні знання. Також немає підстав для залучення до участі у справі як третьої особи Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, оскільки рішення суду у справі не може вплинути на права та обов`язки цього органу. Посилання представника відповідача на те, що справа є прецедентною, суд не бере до уваги, враховуючи наявність сталої судової практики у справах про стягнення з роботодавця моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я працівника. Тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а також про визнання обов`язковою явки позивача у судове засідання, про призначення судово-психологічної експертизи, про витребування у позивача додаткових доказів та розрахунку позовних вимог, про залучення до участі у справі як третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області. \~ \~ \~ Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивачем не надано жодних документів, які підтверджували б факт заподіяння йому моральної шкоди. Сам по собі факт виявлення у працівника професійних захворювань не є психотравмуючим фактором. Сама важкість, небезпечність та шкідливість технологічного процесу виробництва на підприємстві відповідача не є достатньою та самостійною підставою для відповідальності підприємства у вигляді моральної шкоди. Обмеження життєдіяльності та часткова втрата працездатності компенсовані позивачу щомісячними страховими виплатами за рахунок Фонду соціального страхування, одноразовою допомогою у значному розмірі, оплатою витрат на лікування та іншими пільгами. Факт наявності моральної шкоди може бути встановлено лише за висновком судово-психологічної експертизи. Крім того при звільненні позивача у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я позивач не пред`являв будь-яких претензій стосовно відшкодування моральної шкоди. Позивачем була написана відповідна заява та укладена угода з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про відсутність претензій в частині компенсації (відшкодування) моральної шкоди. Фактичні обставини, встановлені судом Згідно із записами у трудовій книжці (а.с.9-11), [PERSON] працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах з 1991 по 2015 рік, був звільнений у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я. 09 жовтня 2015 року начальником Першотравенського міськрайонного Управління ГУ Держсанепідслужби у Дніпропетровській області , головним державним санітарним лікарем м.Першотравенська, Петропавлівського та Межівського районів був затверджений акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, з якого видно, що [PERSON] 01 жовтня 2015 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини встановлений діагноз: -Радикулопатія попереко-крижова, переважно зліва, з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, -Остеоартроз і періартроз ліктьових суглобів, остеоартроз колінних суглобів, двобічний плечолопатковий періартроз, -Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), легенева недостатність першого ступеня, -Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). Захворювання виявлено первинно з медичного огляду у 2015 році. Цим же актом встановлено причини виникнення професійного захворювання: неефективність роботи систем вентиляції, кондиціювання повітря, захисних засобів, механізмів, засобів індивідуального захисту, виконання робіт, пов`язаних з фізичним перевантаженням, в умовах запиленості повітря робочої зони та перевищення рівня шуму (а.с.12). Довідкою МСЕК серії 12ААА № 014487 від 27 жовтня 2015 року [PERSON] було первинно-повторно встановлено 60 відсотків втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності (а.с.15). Довідкою МСЕК серії 12ААВ № 139613 від 29 вересня 2021 року позивачу повторно безстроково встановлено третю групу інвалідності за професійними захворюваннями (а.с.16). Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності. Надані позивачем письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог. \~ \~ Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~ Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач частково втратив професійну працездатність, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Таким чином судом встановлено наявність порушення права позивача на безпечні та здорові умови праці, що призвело до виникнення професійних захворювань та обмеження працездатності. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди. Суд не приймає до уваги письмову заяву позивача від 15 липня 2015 року про відсутність претензій до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо відшкодування моральної шкоди, а також укладену між сторонами у простій письмовій формі угоду від 05 жовтня 2015 року, за змістом якої [PERSON] не має до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» претензій по відшкодуванню моральної шкоди, пов`язаної з виявленим у нього професійним захворюванням і будь-які відносини між сторонами даної угоди з приводу відшкодування моральної шкоди визнає вичерпаними з моменту її підписання. \~ \~ Згідно\~з частинами\~1,\~2\~статті \~12\~Цивільного кодексу\~України,\~особа здійснює\~свої цивільні\~права вільно,\~на власний\~розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. \~ \~Відповідно до\~положень статті\~20\~Цивільного кодексу\~України,\~право на\~захист особа\~здійснює на\~свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. За змістом статті 269 Цивільного кодексу України, фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Відповідно до Конституції України, фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Згідно статті 2 Кодексу законів про працю України до основних трудових прав працівника належить право на здорові та безпечні умови праці. Як передбачено статтею 280 Цивільного кодексу України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню, крім випадку неумисного повідомлення викривачем недостовірної інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції» в порядку, передбаченому зазначеним Законом, яка підлягає спростуванню. Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України, \~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Недодержання цієї вимоги є підставою недійсності правочину (частина 1 статті 215 Цивільного кодексу України). За змістом наведених положень закону, відмова позивача від здійснення права на отримання моральної шкоди, завданої порушенням особистих немайнових прав фізичної особи, є недійсною, оскільки суперечить главі 20 Цивільного кодексу України. Підписання угоди між сторонами про відсутність претензій щодо відшкодування моральної шкоди не позбавляють позивача права на звернення до суду з позовом відповідно до положень статті 4 ЦПК України. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, наявність вимушених змін у житті позивача у зв`язку з професійним захворюванням, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 120\~000 грн, що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивач пережив і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у\~вигляді \~відшкодування матеріальної\~або немайнової\~(моральної)\~шкоди,\~крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Визначена судом сума моральної шкоди перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2022 року, тому ця сума підлягає стягненню з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою.

Outcome: partial