Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Ракущинець Андрій Андрашович, звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про зобов`язання відповідача зменшити грошові зобов`язання за кредитним договором 014/1228/74/06115 від 30.10.2007 року, визнати заборгованість у розмірі 48956,56 грн., визнати право погасити борг у розмірі 48956,56 грн. в рахунок повного погашення заборгованості за кредитним договором. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 30.10.2007 між ним та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», укладено кредитний договір № 014/1228/74/06115, згідно якого банк надав кредит в розмірі 34 000,00 дол. США зі строком погашення до 29.10.2027р. та сплатою за користування кредитом 12 % річних та комісіями 0,75 % від суми кредиту за видачу готівки і 40 грн. комісії за ведення поточного рахунку. Також, з метою забезпечення вищевказаного договору, 30.10.2007 між сторонами укладено договір іпотеки, за яким [PERSON] передав в іпотеку квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 25 вересня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (код ЄДРПОУ 14351016) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (код ЄДРПОУ 43285992) укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N218881, згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 30.10.2007 року № 014/1228/74/06115 та усіма забезпечувальними договорами. Позивач зазначає, що у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX, ним подавалась заява від 05.11.2021 року № б/н щодо застосування до спірних правовідносин положень ЗУ «Про захист прав споживачів» в частині реструктуризації. Згідно наведених в позовній заяві розрахунків зобов`язання позивача перед відповідачем складають 48 956,56 грн. Позов обґрунтовує тим, що відповідач ухилився від проведення реструктуризації відповідно до Закону України № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» за кредитним договором № 014/1228/74/06115 від 30.10.2007. Позивач стверджує, що звертався до відповідача із заявою про надання інформації від 10.06.2021 № б/н та заявою про проведення реструктуризації відповідно до вимог Закону України № 1381-IX від 10.06.2021 року № б/н, на які не надано відповіді. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 23.11.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 13.12.2021 року від уповноваженого представника відповідача - адвоката Чапік М.М. надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що твердження позивача про ненадання йому відповіді на заяву від 10.06.2021 № б/н та заяву про проведення реструктуризації від 10.06.2021 року № б/н, - не відповідає дійсності. Відповідач направив позивачу відповіді на вищезазначені заяви, докази про що додано до відзиву. Зазначає, що ним розглянуто заяву про надання інформації та заяву про здійснення реструктуризації кредиту та відмовлено в задоволенні останньої у зв`язку із наявністю в [PERSON] станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, а саме - згідно з розшифровки простроченої заборгованості [PERSON] за кредитним договором з фізичною особою № 014/1228/74/06115 від 30 жовтня 2007 року станом на 1 січня 2014 року наявна заборгованість в розмірі 1 100,69 доларів США. Відповідач звертає увагу суду на те, що наявність заборгованості позивача станом на 1 січня 2014 року встановлено в справі № 308/13756/15-ц. Представник позивача подав суду відповідь на відзив, згідно з якою заперечує стосовно ненадання відповіді на запитувану інформацію, що містить банківську таємницю, вважає, що наявність заборгованості станом на 01.01.2014 не є перешкодою для подачі заяви про проведення реструктуризації, і зважаючи на те, що доказ отримання від Фонду гарантування вкладів інформації по кредитному договору не надавався, оскільки такий не спростований відповідачем, то вказане є підставою для задоволення позовних вимог за ч. 10 п. 7 Закону «країни №1381-ІХ. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 22.12.2021 розгляд справи відкладено на 10 год. 00 хв. 21 січня 2022 року, у зв`язку із неявкою сторін, про що належним чином повідомлено учасників справи. Розгляд справи 21.01.2022, 27.04.2022 не відбувся у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді, сигналом сирени. Розгляд справи відкладався 18.02.2022, 10.03.2022. Представники позивача з`явився в судове засідання, доводи позовної заяви підтримали та просили суд позовні вимоги задоволити. Вказали також, що підставою для звернення до суду стало ненадання відповіді відповідачем згідно з вимогами закону про розмір заборгованості. Представник відповідача не з`явився в судове засідання, проти задоволення позову - заперечує, посилаючись на його необґрунтованість. У відзиві на позов вказав, що у разі неявки представника відповідача в судове засідання розгляд справи здійснювати за відсутності його представника. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, з викликом сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, заслухавши представників позивача, суд дійшов наступних висновків. Під час розгляду справи судом встановлено, що між позивачем, [PERSON] , та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», укладено кредитний договір від 30 жовтня 2007 року № 014/1228/74/06115, за умовами якого банк надав кредит в розмірі 34 000,00 дол. США зі строком погашення 29.10.2027 та сплатою за користування кредитом 12 % річних та комісіями 0,75 % від суми кредиту за видачу готівки і 40 грн. комісії за ведення поточного рахунку. Між сторонами укладено також договір іпотеки від 30.10.2007 року, предмет якого витікає з кредитного договору №014/1228/74/06115 від 30.10.2007 та передбачає право іпотеко держателя у випадку невиконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок нерухомого майна: квартири [ADDRESS] . Така складається з двох кімнат, житловою площею 29.20 кв.м, загальною площею 47,10 кв.м. 25.09.2020 між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (код ЄДРПОУ 14351016) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (код ЄДРПОУ 43285992) укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за №GL3N218881, згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 30.10.2007 року № 014/1228/74/06115 та усіма забезпечувальними договорами. Таким чином, до ТОВ «Спектрум Ессетс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 30.10.2007 року №014/1228/74/06115 на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 25.09.2020 № GL3N218881. У зв`язку з невиконанням позивачем зобов`язань за кредитним договором ПАТ «Фідобанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2015 року відкрито провадження у цивільній справі № 308/13756/15-ц. В ході розгляду вказаної судової справи, судом встановлено, що станом на 05.10.2015 року заборгованість Позивача складала 871 330,31 грн., з якої: 151 261,51 грн. - непогашена сума прострочених відсотків; 647 633,88 грн. - заборгованість по тілу; 72 434,92 грн. - пеня за прострочку відсотків та кредиту. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2021 року по справі № 308/13756/15-ц залучено до участі у справі правонаступника позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс». Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 листопада 2021 року по справі № 308/13756/15-ц стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» заборгованість за кредитним договором № 014/1228/74/06115 від 30.10.2007 року у розмірі 871 330 гривень 31 копійка, яка складається з наступного: 151 261,51 грн. - непогашена сума прострочених відсотків, 647 633,88 грн. - заборгованість по тілу, 72 434,92 грн. - пеня за прострочку відсотків та кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості, останній платіж по тілу кредиту здійснено 15.08.2013 року, по відсотках 15.01.2014 року. Наразі рішення у даній справі не набрало законної сили. Суду також надано розшифровку простроченої заборгованості [PERSON] за кредитним договором з фізичною особою №014/1228/74/06115 від 30.10.2007 про те, що за [PERSON] , згідно кредитного договору з фізичною особою № 014/1228/74/06115 від 30 жовтня 2007 року станом на 1 січня 2014 року (додається) наявна заборгованість в розмірі 1 100,69 доларів США, де: 263, 91 дол.США - сума заборгованості по тілу кредиту; 836, 78 дол. США - сума заборгованості по нарахованим відсоткам. 30.10.2007 укладено договір іпотеки, за яким [PERSON] передав в іпотеку квартиру в [ADDRESS] . Згідно вказаного договору іпотеки, іпотекодавець підтвердив своє право на набуття вказаної квартири у власність в майбутньому за договором купівлі-продажу, посвідченим 30.10.2007 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Борисовою. О.С. за реєстровим №2592, про що внесено реєстраційний запис до Державного реєстру правочинів за №2455335 (витяг з Державного реєстру правочинів видано 30.10.2007 року приватним нотаріусом Борисовою О.С. за №4867554) Отже, власником іпотечного майна є одноособово позичальник. Позичальником та власником іпотеки є [PERSON] . Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 №1381-ІХ, який набрав чинності 23.04.2021, у\~розділі IV\~"Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" \~пункт 2\~викладено в такій редакції: "2. Дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 6 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, та пункту 7 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, які відповідають викладеним у зазначеному пункті критеріям". Пункт 7 вказаного нормативно-правового акту містить положення наступного змісту: «7. Зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом: 1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;». Судом встановлено з поданих суду документів наявність простроченої заборгованості відповідача станом на 1 січня 2014 року, що також не заперечується представником позивача у відповіді на відзив. При цьому, позивач вважає, що дотримання п.п. 1 п. 7 вказаного закону не є обов`язковим для застосування п.п. 10 п. 7 Закону України №1381-ІХ, зміст якого полягає у наступному: «10) якщо станом на день проведення реструктуризації наявні одночасно такі умови: у договорі, зобов`язання за яким підлягають реструктуризації відповідно до цього пункту, здійснено заміну кредитора внаслідок відступлення права вимоги; поточний кредитор з причини ненадання йому кредитодавцем, наступними кредиторами, до яких переходили права кредитодавця, всієї інформації про історію здійснення платежів, у тому числі інформації про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформації про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, не здійснив протягом 60 днів з дня проведення реструктуризації передбачені підпунктом 9 цього пункту обчислення та/або обчислення наявної станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості (окремо за кожним видом грошового зобов`язання та окремо за простроченими платежами, строк сплати яких відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але які кредитор вимагав повернути достроково у зв`язку з простроченням позичальником платежів); сукупна сума усіх передбачених договором грошових зобов`язань (а саме, непогашених на момент відступлення грошових зобов`язань із сплати кредиту та зобов`язань із сплати процентів за користування кредитом), право вимоги за яким відступлено, перевищує розмір плати, сплаченої поточним кредитором за відступлення такого права вимоги, то передбачені підпунктом 9 цього пункту обчислення не здійснюються.» За системного тлумачення п. 7 Закону України №1381-ІХ, суд переконаний, що конструкція п. 7 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 №1381-ІХ передбачає наявність усіх умов, визначених даним пунктом, і п.п.10 застосовується в залежності від наявності умов, передбачених п.п.1 п. 7 вказаного закону. Заперечень стосовно недотримання інших підпунктів п. 7 Закону України №1381-ІХ суду не подавалось та не доводилось. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для реструктуризації заборгованості за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, оскільки такий не відповідає усім викладеним у зазначеному пункті критеріям. У судовому засіданні представником позивача [PERSON] повідомлено, що підставою для звернення до суду стало ненадання відповідачем відповіді на заяви позивача про розмір заборгованості та її реструктуризацію. Поряд з цим, до матеріалів справи додано письмові відповіді відповідача, що спростовують дане твердження, та таке не відповідає способу захисту, вказаному у позовній заяві. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судові витрати віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed