Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

В вересні 2021 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідачки на їх користь 600 000,00 грн. заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали на те, що [PERSON] , 07 листопада 2010 року уклала з Керулайтісом Аланом договір займу грошових коштів у розмірі 600 000 (шістсот тисяч) гривень, які зобов`язувалась повернути не пізніше 01 травня 2021 року, але станом на день подачі позовної заяви, грошові кошти так і не повернуті. З метою вжиття заходів до повернення грошових коштів, 01 травня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено два договори про відступлення права грошової вимоги, відповідно до якого [PERSON] передано право грошової вимоги боргових зобов`язань фізичної особи [PERSON] . Про факт передання заборгованості до [PERSON] , [PERSON] була повідомлена листом від 02.09.2021 року, згідно поштового чеку та опису вкладення до поштового відправлення. Позивачка в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше позивачка надала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, а позовні вимоги задовольнити. Крім цього вказала, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії договору від 07 листопада 2019 року, яка належним чином не завірена та додана до матеріалів справи, фізична особа [PERSON] (Позикодавець), [INFO] , громадянина Великої Британії, що мешкає за адресою: [ADDRESS] , в Україні проживає за адресою: [ADDRESS] та фізичною особою [PERSON] (Позичальник), [INFO] , що проживає в [ADDRESS] укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавець передав, а позивальник прийняв у власність грошові кошти у готівковому вигляді у розмірі 600\~000,00 грн. Факт одержання грошей підтверджується підписом під цим договором, власноручно поставленим позивальником в момент передачі йому суми позики. Зазначену вище суму грошей позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 01 травня 2021 року (а.с. 8-9). Відповідно до копії договору від 01 травня 2021 року між [PERSON] (Новий кредитор) та [PERSON] (Первісний кредитор) про відступлення права вимоги, який належним чином не завірений, оригінал відсутній, укладено договір, кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності із договором позики укладеного у місті Дніпро, 07 листопада 2019 року, укладеного між первісним кредитором та [PERSON] (а.с. 10-11). Пунктами 1.2, 1.3 договору визначено, що за цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів у розмірі, визначеному в п. 2.1. цього договору. До нового кредитора не переходить право на стягнення штрафних санкцій за порушення основного договору боржником (за їх наявності). Відповідно до пункту 2.1. договору визначено, що право вимоги, що відступається за цим договором, оцінене сторонами в сумі 600\~000,00 грн. Новий кредитор зобов`язаний протягом 3 днів із дати виконання на його користь обов`язків боржником письмово повідомити завірених новим кредитором копій документів, що підтверджують таке виконання (пункт 3.2 договору). Проте, тільки 02.09.2021 року позивачкою було направлено відповідачці повідомлення (про відступлення права вимоги, зміну кредитора у зобов`язанні), відповідно до якого було повідомлено, що новим кредитором у зобов`язанні є [PERSON] , та остання просила провести погашення заборгованості у 3-денний строк з моменту отримання зазначеного повідомлення. Повідомлення додано до матеріалів справи також в копії та належним чином не завірені. (а.с. 4). Відповідно до частин 1, 2 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У частині 3 статті 12, частинах 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У частинах 2, 4 статті 83 ЦПК України зазначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Відповідно до частин 1, 2, 4-6 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. При пред`явленні позову позивач згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Ці докази він збирає сам у позасудовому порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що письмові докази, додані до позовної заяви позивачкою, зокрема, повідомлення (про відступлення права вимоги, зміну кредитора у зобов`язанні), договір позики від 07 листопада 2019 року, договір про відступлення права вимоги від 01.05.2021 року, не засвідчені у встановленому порядку. Оригінали договорів суду не представлені. За таких обставин, оскільки надані позивачкою в обґрунтування своїх позовних вимог докази не є допустимими, суд вважає необхідним відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed