Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Позивачі звернулися\~у суд\~із позовом\~до Снятинської\~міської ради про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказали, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований в [ADDRESS] . Станом на 15.04.1991 р. в спірному господарстві були прописані і проживали вищезазначені особи. Дане господарство\~належало до\~ суспільної\~групи «колгоспний\~двір»,\~в якому\~станом на\~15.04.1991\~року проживали\~вищезазначені особи,\~отже,\~у відповідності\~до діючого\~на той\~час цивільного\~законодавства,\~та п.\~6\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~22\~грудня 1995\~року №\~20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Отже, ті, хто був прописаний та проживали в даному господарстві мають по 1/4 частки майна колгоспного двору. Після смерті матері позивача [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина, яка складається з 1/4 частини спірного будинковолодіння. Спадкоємцем за заповітом став син померлої [PERSON] . В зв`язку із тим, що господарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір» та частки у свідоцтві про право особистої власності не визначені, свідоцтво про право власності не виготовлялось, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок. Просили визнати за ними: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , а саме, за [PERSON] - право власності на 1/2 частину будинку, за [PERSON] та [PERSON] - на 1/4 частину житлового будинку за кожною. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їхній відсутності, позов підтримали повністю, просили його задоволити. Представник відповідача Снятинської міської ради, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. При вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] слідує, що остання померла [INFO] . З свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого на [PERSON] , [INFO] , слідує, що батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] , 22.12.2010 р. уклали шлюб. Після укладення шлюбу « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». Зідно довідки від 28.01.2022 р. №118, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району, станом на 15.04.1991 р. в господарстві по [ADDRESS] проживали: голова сім`ї [PERSON] , 1931 р.н., син [PERSON] , 1965 р.н., невістка- [PERSON] , 1970 р.н., онука- [PERSON] , 1989 р.н. Відповідно до довідки від 28.01.2022р. №116, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради, на день смерті матері [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] , та була зареєстрована [ADDRESS] , в даному господарстві були також зареєстровані та проживали: син- [PERSON] , 1965 р.н., невістка [PERSON] , 1970 р.н., онук- [PERSON] , 1992 р.н. З довідки від 29.01.2021 р. №104/02-14, виданої державним нотаріусом першої Снятинської державної нотаріальної контори, слідує, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведена спадкова справа за №18/2021 на підставі заяви про видачу спадщини за заповітом №54 від 27.01.2021 р. сина померлої [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 29.01.2021 р. №105/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки не визначені частки у колгоспному дворі та відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності на вищезгаданий будинок. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що невизначеність часток та відсутність правовстановлюючого документа не є підставою відмови у захисті права позивачів, а тому\~на підставі\~вищенаведеного,\~суд вважає,\~що позивачі\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , кожен зокрема, набули право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, позивач [PERSON] набув право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved