Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-01 00:00:00

28 грудня 2021 року позивач звернувся із вищезазначеним позовом, в обґрунтування посилається на те, що 02 червня 2020 року з вини відповідача, який керував автомобілем "ЗАЗ", д/н [NUMBER] , скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль "Ford", д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який перебуває у власності [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдані збитки, постраждалих немає. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2020 року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення. Дані з Єдиної центральної бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України не містять відомостей про те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, потерпілий своєчасно звернувся на його адресу із повідомленням про настання ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування, вартість збитків становила 11 071,74 грн. У зв`язку з настанням події, передбаченої ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивачем виплачено відшкодування потерпілій стороні, у зв`язку з чим право регресної вимоги виникло на вищезазначену суму. Крім того, для збору документів та встановлення розміру шкоди позивачем були понесені витрати у розміру 1 500,00 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 січня 2022 року було відкрито провадження по справі з її розглядом за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників у судове засідання на 07 лютого\~2022\~року. 07 лютого 2022 року у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті для ухвалення рішення в іншій справі, а тому розгляд справи було відкладено на 18 березня 2022 року для повторного виклику учасників справи. 18 березня 2022 року у зв`язку з неявкою учасників справи, а також введення на території України воєнного стану, розгляд справи було відкладено на 02 травня 2022 року для повторного виклику учасників справи. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 34). Відповідач до суду повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з установлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що 02 червня 2020 року приблизно о 16 годині 20 хвилин в м. Запоріжжя на вул. Українській, 96, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки "ЗАЗ 110307", д/н [NUMBER] , не обрав безпечну для руху дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки "Ford Focus", д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду, чим порушив п. 2.3 "б", 13.1 ПДР. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження та спричинені збитки. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2020 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 5). Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до звіту №\~482, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Ford Focus", д/н [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, складає 11 071,74\~грн., що становить вартість спричиненої матеріальної шкоди (а.с. 15-20). Водій пошкодженого транспортного засобу [PERSON] подав позивачеві повідомлення про настання страхового випадку та заяву про виплату грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем в порядку ст. 35, пп. а) ст.41.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (а.с. 7, 8). На підставі довідки № 1 від 14 вересня 2020 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, Наказу заступника начальника регламентних виплат МТСБУ від 15 вересня 2020 року, позивачем виплачено відшкодування [PERSON] у розмірі 11\~071,74 грн., що також підтверджується платіжним дорученням № 2025557 від 16 вересня 2020 року (а.с. 13, 13 зворот, 14). Доказів сплати виплаченої суми страхового відшкодування відповідачем суду не надано. Згідно із ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пп. а) п.41. 1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ відшкодовує шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 993, 1191 ЦК України до страхової організації, що сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яку особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Згідно із підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право вимагати в порядку регресу з власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Внаслідок викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та наявні всі підстави для задоволення позову із стягненням на користь позивача з відповідача суми в розмірі 11 071,74 грн., виплаченого страхового відшкодування. Разом з тим, пунктом 40.3 статті 40 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", установлено, що МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у\~статті 41 цього Закону. Згідно з платіжним дорученням № 2543379 від 21 жовтня 2020 року Моторним (транспортним) страховим бюро України оплачено ФОП [PERSON] суму в розмірі 1\~500 грн. за послуги "аваркома (експерта) по справі № 68227, згідно рах. № 442 від 11 вересня 2020 року, т.з. [NUMBER] " (а.с. 14). Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на встановлення розміру збитків та збір документів у розмірі 1 500,00 гривень, суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування додаткових витрат, які понесені у зв`язку із встановленням розміру збитків та збору документів, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховою (регламентною) виплатою (страховим відшкодуванням), а спрямовані на визначення розміру збитків. Вказані витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, у зв`язку з чим, вказана частина позовних вимог задоволенню не підлягає. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial