Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

26 січня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, в якому просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 06 січня 2022 року до закінчення навчання але не більше ніж до досягнення 23 років та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 06 січня 2004 року, у зареєстрованому шлюбі, між [PERSON] та [PERSON] , народилась донька [PERSON] . У зв`язку з тим, що батько не надавав матеріальної допомоги на її утримання, мати була вимушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. 17 листопада 2004 року за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частина від всіх видів доходів на утримання доньки [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2005 року було скасовано заочне рішення та ухвалено нове,, яким збільшено розмір аліментів з 1/6 на 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу). На даний час позивач навчається в Старопольській вищій школі в Кельцах, на денній формі навчання, на контрактній основі, строк навчання з 01.10.2021 року по 30.09.2024 року, не отримує стипендії, не має інших джерел доходів, а в добровільному порядку відповідач не допомагає матеріально. У зв`язку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 15 лютого 2022 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачем, що підтверджується поштовим направленням яке повернулось на адресу суду 19 квітня 2022 року з відміткою «За закінченням терміну зберігання», відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] яке видано Відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2004 року, [INFO] народилася [PERSON] , про що відділом 19 січня 2004 року було зроблено відповідний актовий запис № 56, батьками [PERSON] зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с. 6). Згідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак, відповідно до доводів Позивача, які зазначені в позовній заяві, Відповідач не приймає участі в її утриманні, зважаючи на те, що вона продовжує навчання та не досягла 23-х річного віку. Згідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. З Довідки №16932/2021 від 08.10.2021 року виданої за підписом та завідувачем канцелярії [PERSON] , [PERSON] є студентом ректора Старопольської вищої школи в Кельцах др. хб. Йоланта М. Гураль-Путрула, [PERSON] [INFO] є студенткою. Дата початку навчання: 01.10.2021 р. Запланований термін закінчення навчання: 30.09.2024 року. Рік навчання 1, стаціонарне навчання 1 ступеня, спеціальність економіка. Вказана довідка 06 грудня 2021 року посвідчена приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Я.О., засвідчено спроможність підпису перекладача [PERSON] , який зроблений в її присутності. Особу перекладача встановлено, її дієздатність перевірено. Зареєстровано в реєстрі за №3207. (а.с. 8). Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Також, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 26 січня 2022 року, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду . За таких обставин, враховуючи можливість відповідача надавати допомогу, потребу дитини в допомозі у зв`язку з навчанням, з урахуванням наявних в справі доказів, суд вважає необхідним задовольнити позов частково і стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання але не більше ніж до досягнення 23 років, починаючи з 26 січня 2022 року. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України з метою визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Згідно з ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа "East/West Alliance Limited" проти України" (заява N 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). 27 грудня 2021 року між адвокатом Чепурновим Віталієм Івановичем та [PERSON] , укладений договір про надання правової допомоги. Відповідно до п.3.1 за правову допомогу, [PERSON] сплачує адвокату авансовий платіж в сумі 2000,00 грн., та в подальшому 1000,00 грн. - складання відповіді на відзив, 1000,00 грн. - кожне судове засідання в суді першої та апеляційної інстанції, 2000,00 грн. - складання апеляційної скарги, 1000,00 грн. - за складання відзиву на апеляційну скаргу , відповідно до акту виконаних робіт. (а.с. 14). Відповідно до Квитанції серії ААК № 480020 від 27 грудня 2021 року, адвокат Чепурнов В.І. отримав 2000 грн. за послугу позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. (а.с. 16). Враховуючи викладене, судові витрати понесені Позивачем [PERSON] в даній цивільній справі, складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн., вказані витрати підтвердженні матеріалами справи, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно зі ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. На підставі ст.ст. 180, 188, 191, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial