Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

02.11.2021 позивач [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом, який умотивував тим, що 22.08.2013 між ним, [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір № 500913346 про надання кредиту в розмірі 12 472,29 грн. Вказує, що 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №76000, яким було звернено стягнення з нього вже на користь, як він це розуміє правонаступника, про якого йому нічого не відомо -ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 78 658,35 грн. Згідно виконавчого напису заборгованість стягується за період з 16.01.2019 по 28.05.2021. Зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. 02.09.2021 було відкрито відповідне виконавче провадження № 66679916. Про існування вищевказаних виконавчого напису та виконавчого провадження йому стало відомо при зверненні у жовтні 2021 року до відділення банку з приводу підстав блокування його карточки для виплати заробітної плати. Як наслідок, 25.10.2021 він звернулася до приватного виконавця із заявою розблокування його рахунку та ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 66679916. Вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського району нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 12.06.2021 №76000 є незаконним, вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Зазначає, що вчинення виконавчого напису на договорі у даному випадку є незаконним з таких підстав: законом не передбачено такий випадок вчинення виконавчого напису. При цьому не має значення, постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 є нечинною з часу її прийняття чи з часу набрання судовим рішенням законної сили, оскільки постанова КМУ не є законом, а вирішення спорів має вирішуватися в судовому порядку, на час його укладання ні закон, ні сам договір не встановлював можливості застосування позасудового стягнення заборгованості в безспірному порядку. Тому просить суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського району нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 76000 від 12.06.2021, таким, що не підлягає виконанню. 11.04.2022 в судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, попередньо, через канцелярію суду, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовільнити. Представник відповідача ТОВ «Вердикт-Капітал» в судове засідання повторно не з`явився по невідомим суду причинам; про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся судом завчасно та належним чином. Заяв про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи, а також відзив у встановлений судом строк суду не подав, у зв`язку з чим, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, про що постановив відповідну ухвалу. Треті особи - приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни та Приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича також в судове засідання не з`явилися по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином. Заяв про розгляд справи у їх відсутність або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням наведеного, суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі. Вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 22.08.2013 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №500913346, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит (грошові кошти) у розмірі 12 472,29 грн. (а.с.10). 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. видано виконавчий напис та зареєстровано в реєстрі за №76000, згідно якого з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості за кредитними договором №500913346 від 22.08.2013, укладеного з АТ «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №1 від 21.06.2016 є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №16-01/19/1 від 16.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал», в розмірі 78 658,35 грн., а також плату за вчинення даного виконавчого напису у розмірі 650 грн., що в загальному складає 79 308,35 грн. (а.с.11). Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. 02.09.2021 відкрито виконавче провадження №66679916, з виконання виконавчого напису №76000 виданого 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 79 308,35 грн. (зворотній бік а.с.19). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц. Отже, як зазначено позивачем у позовній заяві, останній не має будь-яких відносин з ТОВ «Вердикт Капітал», кредитних договорів не укладав та ніяких повідомлень з переуступлення права вимоги не отримував, про існування вищезазначеного виконавчого напису щодо стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» дізнався при зверненні до відділення банку; будь-яких повідомлень на адресу позивача щодо здійснення виконавчого напису не надходило. Крім цього, відповідач, який належним чином повідомлений про наявність даного судового спору, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, відзив на позовну заяву [PERSON] суду не надав, як і не надав будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача, тому суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів безспірності заборгованості, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Тому, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов - задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 908,00 грн. судового збору сплаченого за подання позовної заяви та 454,00 грн. судового збору сплаченого за подання заяви про забезпечення позову, що в загальному розмірі становить 1 362,00 грн. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved