Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між нею та ТзОВ «Рудківська цегла», надалі за текстом (відповідач), було досягнуто домовленості щодо придбання товару - цегла М-125 (потовщена, пакована) у кількості 37 (тридцять сім) тисяч штук, загальною вартістю 136 900, 00 грн. Відповідно до рахунку на оплату № 1 від 04.02.2019 року вона оплатила відповідачу за обумовлений товар 136 900,00 грн., що підтверджується: - квитанцією до прибуткового касового ордеру № 10 від 04.02.2019 року на суму 49 000,00 (сорок дев`ять тисяч) грн.; - квитанцією до прибуткового касового ордеру № 13 від 05.02.2019 року на суму 49 700,00 (сорок дев`ять тисяч сімсот) грн.; - квитанцією до прибуткового касового ордеру № 16 від 06.02.2019 року на суму 38 200,00 (тридцять вісім тисяч двісті) грн. Однак, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань та не здійснив жодної поставки товару, у зв`язку з чим звертається із даним позовом про стягнення 136 900, 00 грн. попередньої оплати за товар. А тому просить постановити рішення, яким: - стягувати з ТзОВ «Рудківська цегла» в її користь 136\~900,00 грн. попередньої оплати за товар, 1369 грн. судових витрат та 7\~000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача [PERSON] - адвокат Науменко І.В. в судовому засіданні позов підтримала в повному об`ємі і просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача ТзОВ «Рудківська цегла» повторно в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений. Надав суду відзив на позовну заяву в якому просив у позові відмовити повністю. У зазначеному\~відзиві посилався\~на те,\~що ТзОВ\~«Рудківська цегла»\~не могла\~в певний\~термін у певне місце здійснити поставку товару позивачу, оскільки між сторонами не укладалось договору поставки і не могло укладатись, оскільки відповідач відповідно до статутних документів та КВЕД ніколи не мав серед основних засобів транспорт для перевезення вантажів, не мав відповідних ліцензій, договорів оренди відповідних транспортних засобів для здійснення договорів поставок цегли не укладав. Тому предмет позову «про стягнення попередньої оплати за товар, тому що відповідач не здійснив жодної поставки товару» не відповідає фактичним обставинам справи, а саме, відповідач не несе відповідальності за спроможність позивача отримати цеглу; також позивач на свій розсуд застосовує положення про одночасне виконання зобов`язань, яке не випливає з усних домовленостей, про які зазначає сам позивач. Оскільки оплата за цеглу була здійснена в різні дні, відповідно позивач сам може вирішувати щодо обсягу цегли, яка мала б бути отримана ним і у якій формі, коли, де і яким чином тощо. Позивач не надала суду письмову домовленість, договір тощо, всі обставини, викладені у позові, є суб`єктивними. Вважає,що вона не доводить невиконання відповідачем свого обов`язку по передачі цегли. Жодних повідомлень з приводу врегулювання спору до відповідача він не звертався. Тому вважає, що позов є передчасним, не підлягає задоволенню. Також просить відмовити у задоволенні вимог щодо сплати 7\~000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача адвокат Науменко І.В. надала суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що між [PERSON] та відповідачем укладено договір купівлі продажу. Відповідач прийняв від [PERSON] оплату за поставку товару на суму 136 900.00 грн. та зобов`язався здійснити поставку цегли. Обставини прийняття коштів в рахунок отримання цегли відповідачем не заперечуються ( абзац 2 сторінка 1 відзиву), а відтак, доводи відповідача про те. що попередня оплата не підлягає поверненню з огляду на відсутність між сторонами укладення договору у формі єдиного документу не підлягає стягненню, не узгоджується з вимогами Цивільного кодексу України та суперечить його загальним засадам і фактично ставить у неоднакове становище учасників цивільних правовідносин. Заслухавши думку представника позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. З огляду на зазначені вище положення, убачається, що між [PERSON] та ТзОВ «Рудківська цегла» був укладений договір купівлі - продажу в усній формі, згідно якого [PERSON] оплатила вартість товару, а відповідач в свою чергу зобов`язувався поставити обумовлений сторонами товар, що підтверджує наявність між нами договірних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі - продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. На підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 538 ЦК України, при зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Відтак, зважаючи на те, що договір купівлі - продажу передбачає зустрічне виконання сторонами зобов`язань за ним, а [PERSON] та відповідачем не був встановлений визначений строк для його виконання, то застосуванню підлягає положення щодо одночасного виконання обов`язків сторонами. Так, [PERSON] виконала взяте на себе зобов`язання у повному обсязі та оплатила вартість товару ще у лютому 2019 року, тоді як відповідач вже практично два роки не вчиняє жодних дій для виконання свого зобов`язання. Більше того, її потреба у товарі, що був обумовлений та попередньо оплачений, відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі - продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Як зазначалося вище, [PERSON] здійснила попередню оплату товару у повному обсязі, що підтверджується долученими до цієї позовної заяви квитанціями до прибуткових касових ордерів. Із квитанції до прибуткового касового ордеру № 10 від 04.02.2019 року убачається, що [PERSON] сплатила на рахунок ТзОВ «Рудківська цегла» суму коштів в розмірі 49 000,00 (сорок дев`ять тисяч) грн.; Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 13 від 05.02.2019 року відомо про сплату коштів [PERSON] на рахунок ТзОВ «Рудківська цегла» в розмірі 49 700,00 (сорок дев`ять тисяч сімсот) грн.; Квитанцією до прибуткового касового ордеру № 16 від 06.02.2019 року підтверджується сплата коштів [PERSON] на рахунок ТзОВ «Рудківська цегла» на суму 38 200,00 (тридцять вісім тисяч двісті) грн. Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Згідно ч. ч. 1 , 2 ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Зважаючи на те, що вищезазначеними нормами передбачені альтернативні способи поведінки покупця у випадку невиконання продавцем свого обов`язку щодо передачі товару, а також,ураховуючи ту обставину, що у [PERSON] відпала необхідність у придбанні цегли, а законом не визначено форми пред`явлення вимоги покупця про повернення суми попередньої оплати, позивач вважає за необхідне реалізувати своє право на звернення до суду шляхом подання позову. У постанові від 08.02.2019 року, справа № 909/524/18, Верховний Суд зазначає, що правова природа зазначених коштів внаслідок невиконання будь-якою стороною своїх зобов`язань за договором - не змінюється і залишається такою доти, поки сторони двосторонньо не узгодять іншої їх правової природи або не вчинять дій, які змінять правову природу перерахованої суми. Обумовлені законом підстави для зміни правової природи перерахованих покупцем (позивачем) коштів внаслідок непоставки продавцем (відповідачем) товару, у зв`язку з неотримання ним звернення від покупця щодо місця відвантаження товару - не настали, що тягне за собою правові наслідки, обумовлені часиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України. При цьому, припис частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача сума попередньої оплати за товар в розмірі 136\~900,00 грн. За правилами ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати які пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 1369 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн. підтверджується наданими позивачем документами, а саме, копією Договору про надання правової допомоги від 21.07.2021 року, в якому визначені обсяг та умови надання правової допомоги в цій цивільній справі, розмір гонорару та порядок його оплати, додатком до договору № 1 від 21.07.2021 року про надання правничої допомоги, детальним описом робіт (наданих послуг), актом приймання наданих послуг від 11.04.2022 року. Суд, з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені та в інтересах позивача, дійшов висновку, що в цій конкретній справі витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. є реальними та підтвердженими матеріалами справи. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved