Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

23 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом про визнання трудових відносин між [PERSON] та ТОВ «Гастроном Мукачево» припиненими з 15.11.2021 року в зв`язку зі звільненням [PERSON] із займаної посади голови ліквідаційної комісії ТОВ «Гастроном Мукачево» на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ «Гастроном Мукачево» його було обрано головою ліквідаційної комісії і з 24.07.2015 року згідно наказу № 1/1 він приступив до виконання трудових обов`язків. В жовтні 2021 року ним було подано заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ч.1 ст..38 КЗпП України, однак учасниками товариства вона залишена поза увагою, жодного рішення не прийнято, відповідних змін відомостей щодо керівника у ЄДРЮОФОП не здійснено. Вважає, що такою бездіяльністю учасників товариства порушено його трудові права. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.12.2021 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідач отримав 25.01.2022 року. Однак, у наданий судом строк та станом на 12 квітня 2022 року відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Гастроном Мукачево» від 24.07.2015 року прийнято рішення про припинення діяльності товариства шляхом ліквідації. Відповідно до наказу № 1/1 від 24.07.2015 року ТОВ «Гастроном Мукачево», [PERSON] приступив до виконання обов`язків голови ліквідаційної комісії ТОВ «Гастроном Мукачево». Разом з цим, у наказі відсутні посилання про оплату праці голови ліквідаційної комісії. 05.10.2021 року позивачем складено заяву про звільнення його з посади голови ліквідаційної комісії ТОВ «Гастроном Мукачево» в порядку ч.1 ст.38 Кодексу законів про працю України, яку він спрямував до ТОВ «Гастроном Мукачево» (поштове відправлення отримано 23.10.2021 року), кінцевому беніфіціарному власнику [PERSON] (поштове відправлення отримано 08.10.2021 року) та ТОВ «Латуж» (поштове відправлення отримано 08.10.2021 року). Вказана заява залишена поза увагою. Згідно, положень ч.3 ст. 105 ЦК України, виконання функцій ліквідаційної комісії може бути покладено на орган управління юридичної особи. Органами управління ТОВ є загальні збори його учасників, наглядова рада та виконавчий орган (ч. 2 ст. 97 ЦКУ, ст. ст. 28, 29 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» №2275). Виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства (ч. 1 ст. 39 Закону № 2275). Виконавчий орган у ТОВ може бути колегіальним (дирекція на чолі з генеральним директором) або одноосібним (директор). Персональний склад комісії з припинення (ліквідаційної комісії) указують у рішенні про припинення юридичної особи. Утім надалі склад ліквідаційної комісії може бути змінено, але відомості про такі зміни слід надати держреєстраторові. Згідно з ч. 12 ст. 17 Закону № 755 для державної реєстрації зміни складу комісії з припинення (ліквідаційної комісії), голови комісії подають примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення учасників юридичної особи про зміни. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, та, виключно, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем заявлені вимоги щодо припинення трудових відносин в зв`язку зі звільненням з посади голови ліквідаційної комісії за власним бажанням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України. Стаття 38 КЗпП України унормовує порядок розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника. Зокрема ч. 1 ст. 38 КЗпП України надає працівнику право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Вирішуючи питання щодо заявлених вимог про припинення трудових відносин в зв`язку зі звільненням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України, суд звертає увагу на факт наявності чи відсутності саме трудових відносин між позивачем та відповідачем та підтвердження цього факту відповідними доказами. Факт перебування працівника у трудових відносинах із роботодавцем підтверджується трудовим договором. Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Відповідно до ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 6-1) при укладенні трудового договору про дистанційну (надомну) роботу; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Аналізуючи викладені норми, суд приходить до висновку, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, з яким має бути ознайомлений працівник. У наказі про прийняття на роботу обов`язково зазначається дата прийняття на роботу, назва посади (професії), за якою працюватиме працівник, розмір основної заробітної плати. При влаштуванні на роботу працівник зобов`язаний подавати трудову книжку. З кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу про призначення на роботу роботодавець зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова форма № П-2), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки. До початку роботи за укладеним трудовим договором роботодавець зобов`язаний: роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором (за його наявності); визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; проінструктувати під підпис працівника з охорони праці, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони. Роботодавець не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором, за іншою професією (посадою). Заробітна плата має виплачуватися регулярно у встановлені на підприємстві строки не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. При кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з вказівкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати. Позивачем [PERSON] не надано суду доказів, які б могли підтвердити факт наявності трудових відносин з ТОВ «Гастроном Мукачево», а саме: не надано трудового договору, трудової книги з записом про трудові відносини з відповідачем. Відсутні будь-які докази на підтвердження роз`яснення позивачу його права і обов`язки під розписку про умови праці, ознайомлення з правилами внутрішнього розпорядку. Відсутні докази щодо виплати заробітної плати позивачу. Вказані обставини свідчать про відсутність трудових відносин між позивачем та відповідачем. Наявність лише одного наказу № 1/1 від 24.07.2015 року про вступ [PERSON] до виконання обов`язків голови ліквідаційної комісії ТОВ «Гастроном Мукачево», не може свідчити про наявність трудових відносин між [PERSON] та ТОВ «Гастроном Мукачево». Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги не доведеність факту перебування відповідача у будь-яких трудових відносинах та отримання ним заробітної плати чи іншого доходу, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про визнання трудових відносин припиненими. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed