Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Комунального підприємства «Вараштепловодоканал» Вараської міської ради у якій просить визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора Комунального підприємства «Вараштепловодоканал» Вараської міської ради № 03-к від 12 січня 2022 року «Про припинення трудового договору»; поновити її на посаді начальника абонентської служби Комунального підприємства «Вараштепловодоканал» Вараської міської ради з 12 січня 2022 року; стягнути з Комунального підприємства «Вараштепловодоканал» Вараської міської ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 січня 2022 року до дня ухвалення рішення по суті спору. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12 січня 2022 року наказом № 03-к «Про припинення трудового договору» її було звільнено з посади начальника абонентської служби з 12 січня 2022 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Підставою звільнення став наказ № 446 від 10 листопада 2021 року «Про внесення змін до штатного розпису підприємства та скорочення штату працівників». Вказує, що станом на 06 жовтня 2021 року, дата ознайомлення позивача та інших працівників абонентської служби з наказом № 372 від 27 вересня 2021 року № «Про затвердження структури підприємства», була вакантною посада керівника групи договірних відносин, обліку і розрахунків. Проте, незважаючи, що позивач була керівником абонентської служби та мала переважне право на цю посаду, відповідач 01 листопада 2021 року переводить на вказану посаду іншого працівника. Вважає, що накази відповідача № 371 від 24 вересня 2021 року «Про внесення змін до штатного розпису підприємства» та № 372 від 27 вересня 2021 року «Про затвердження структури підприємства» згідно яких виведено з штатного розпису відповідача абонентську службу, не містять жодного техніко-економічного обґрунтування. 10 листопада 2021 року відповідач ознайомив позивача з персональним попередженням про заплановане вивільнення та запропонував лише одну вакантну посаду техніка групи з обслуговування мереж та вузлів комерційного обліку. Вказане повідомлення не містить посилань про відсутність інших вакантних посад у відповідача. Позивач дала згоду на переведення, однак 23 листопада 2021 року відповідач видав повідомлення за № 1461 яке адресовано позивачу, про те що: «трудовим законодавством не передбачено обов`язку роботодавця «тримати» вакансію протягом двох місяців і здійснити переведення в останній день такого скорочення. У зв`язку з нагальною виробничою потребою роботодавця у виконанні завдань, покладених на техніка групи з обслуговування мереж та вузлів комерційного обліку, прошу Вас невідкладно (але не пізніше наступного робочого дня) подати заяву про переведення інспектору з кадрів.». Оскільки позивач 10 листопада 2021 року надала згоду на переведення у врученому персональному попередженні, вважає, що є достатні підстави для висновку, що вона погодилась на пропозицію відповідача. В період скорочення штату працівників, маючи згоду позивача на переведення, відповідач 26 листопада 2021 року видає наказ № 151-к «Про прийняття на роботу» з випробувальним терміном до 28 січня 2022 року іншу особу, яка ознайомилась з наказом 29 листопада 2021 року, з чого слідує, що таке призначення на посаду техніка групи обслуговування мереж та вузлів комерційного обліку іншої особи для відповідача було неспішним. Вказує, що має майже 20 річний стаж роботи на керівних посадах у відповідача, відповідно до п.7 ч.1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має переважне право залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі при ліквідації, реорганізації або перепрофілюванні підприємства, установи, організації, скороченні чисельності або штату працівників, а також на працевлаштування. Вважає, що зазначені обставини надають їй переважне право залишитися на роботі у відповідача, однак при звільненні цього до уваги відповідач не взяв. Наголошує, що відповідачем не було дотримано порядок вивільнення працівника, у відповідності до вимог чинного трудового законодавства, відповідач звільнив її без законної на те підстави, а тому зобов`язаний поновити на попередній роботі. Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає, вважає їх безпідставними, надуманими та необґрунтованими. Вказує, що на виконання рішення Кузнецовського міського суду у справі № 565/907/21 позивача було поновлено на роботі на посаді начальника абонентської служби. До виконання своїх посадових обов`язків позивач приступила з 29 вересня 2021 року. 24 вересня 2021 року відповідачем видано наказ № 371 «Про внесення змін до штатного розпису підприємства, згідно якого із штатного розпису КП «Вараштепловодоканал» ВМР виведено абонентську службу та всіх працівників цієї служби, при цьому введено центр обліку та обслуговування. Наказом № 372 від 27 вересня 2021 року затверджено та введено в дію нову структуру КП «Вараштепловодоканал» ВМР. За результатами внесених змін штатним розписом відповідача не передбачено такого структурного підрозділу як абонентська служба. Наказом № 446 від 10 листопада 2021 року передбачено з 12 січня 2022 року вивести з штатного розпису підприємства та провести скорочення штатної одиниці начальник абонентської служби. З наказом позивач ознайомилась 10 листопада 2021 року. Одночасно з ознайомленням з наказом позивачу було вручено персональне попередження про вивільнення № 011/310 від 10 листопада 2021 року, яке було отримано позивачем 10 листопада 2021 року. Попередження про вивільнення № 011/310 від 10 листопада 2021 року містить пропозиції посад, що станом на 10 листопада 2021 року класифікуються як «вакантні», та такі, що відповідають кваліфікації позивача, зокрема запропоновано посаду техніка групи з обслуговування мереж та вузлів комерційного обліку. Відповідачем запропоновано всі наявні вакантні посади, що відповідають кваліфікації позивача, отже, дотримано вимоги трудового законодавства, що передбачені ч.3 ст.49-2 КЗпП України. Позивач в попередженні, без обґрунтування правових підстав, зазначила, що надає згоду на переведення лише з 12 січня 2022 року. У повідомленні № 1461 від 23 листопада 2021 року у зв`язку з нагальною виробничою потребою роботодавця у виконанні завдань, покладених на техніка групи з обслуговування мереж та вузлів комерційного обліку, позивачу запропоновано невідкладно (але не пізніше наступного робочого дня) подати заяву про переведення інспектору з кадрів. Станом на 17 год. 15 хв. 25 листопада 2021 року від відповідача згоди на переведення не отримано. Посада позивачу була запропонована 10 листопада 2021 року, відповідач вважає, що обов`язок встановлений ч.3 ст. 49-2 КЗпП України, виконано в повному обсязі та вжито всіх можливих заходів задля забезпечення реалізації права на працю позивача. В період з 10 листопада 2021 року по 12 січня 2022 року включно, посад які б відповідали кваліфікації позивача у КП «Вараштепловодоканал» ВМР не було. Вказує, що посилання позивача на переважне право на залишення її на роботі не заслуговують на увагу та є хибними, оскільки будь-яких інших скорочень чисельності та/або штату працівників на підприємстві в цей період не було. Відповідно, очевидною є відсутність кола працівників (суб`єктів) серед яких було б можливо застосувати процедуру визначення переважного права. Вважає, що посилання позивача на відсутність техніко-економічного обґрунтування внесення змін до штатного розпису та зокрема проведення скорочення працівників, не є юридично обґрунтованими, оскільки відповідно до ч.3 ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Відповідач вважає, що наказ про припинення трудового договору № 03-к від 12 січня 2022 року є законним та обгрунованим, а підстави для його скасування відсутні. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, підтримав позицію, викладену у відзиві на позов. Суд, заслухавши позивача та представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов наступних висновків. Згідно копії трудової книжки [PERSON] 01 жовтня 2002 року прийнята по переводу начальником договірного відділу Кузнецовського міського комунального підприємства (запис № 21). 01 серпня 2019 року позивач переведена на посаду начальника абонентської служби Кузнецовського міського комунального підприємства (запис № 24). 31 травня 2021 року [PERSON] звільнена за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором (запис № 25). З 31 травня 2021 року поновлена на роботі згідно рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 вересня 2021 року (запис № 26). Згідно запису № 27 12 січня 2022 року звільнена у зв`язку зі скороченням штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Вараської міської ради від 25 червня 2021 року № 524 «Про внесення змін до установчих документів та затвердження статуту комунального підприємства «Вараштепловодоканал» Вараської міської ради в новій редакції», змінено назву Кузнецовського міського комунального підприємства на комунальне підприємство «Вараштепловодоканал» Вараської міської ради. Згідно довідки № 1 від 24 березня 2022 року первинної профспілкової організації КП «Вараштепловодоканал» ВМР [PERSON] не є членом Первинної профспілкової організації КП «Вараштепловодоканал» ВМР. Відповідно до наказу № 260 від 02 серпня 2021 року «Про внесення змін до штатного розпису підприємства» виведено з штатного розпису КП «Вараштепловодоканал» ВМР посаду начальника абонентської служби. Заступнику директора О.Гаврилову наказано розпочати реорганізацію абонентської служби та до 30 серпня 2021 року подати оновлену структуру з відповідними підрозділами та самостійними одиницями (за потреби), подати пропозиції/згоди про переміщення. Наказом № 371 від 24 вересня 2021 року «Про внесення змін до штатного розпису підприємства» з 07 жовтня 2021 року, враховуючи наказ № 260 від 02 серпня 2021 року, внесено зміни до штатного розпису КП «Вараштепловодоканал» ВМР. Виведено з штатного розпису 21 одиницю, зокрема 20 одиниць по абонентській службі, та введено в штатний розпис 22 одиниці, зокрема 21 одиницю центру обліку та обслуговування. 27 вересня 2021 року наказом № 372 введено в дію з 27 вересня 2021 року оновлену структуру КП «Вараштепловодоканал» ВМР. У п. 2 наказу зазначено, що структуру яка діяла до 27 вересня 2021 року вважати такою, що втратила чинність. У структурі яка введена в дію з 27 вересня 2021 року абонентська служба відсутня. Згідно з наказом № 107-к від 29 вересня 2021 року на виконання рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 вересня 2021 року у справі № 565/907/21 поновлено [PERSON] на посаді начальника абонентської служби з 31 травня 2021 року. Доручено в.о. начальнику планово-економічного відділу [PERSON] ввести в штатний розпис підприємства посаду начальника абонентської служби. Наказом № 373 від 29 вересня 2021 року «Про внесення змін до штатного розпису підприємства» з 29 вересня 2021 року внесено зміни до штатного розпису підприємства, введено до штатного розпису посаду начальника служби. 10 листопада 2021 року директором КП «Вараштепловодоканал» ВМР видано наказ № 446 про виведення з 12 січня 2022 року з штатного розпису підприємства та проведення скорочення штатної одиниці начальник абонентської служби. Доручено інспектору з кадрів провести процедуру скорочення працівника, посада якого підлягає скороченню, запропонувати працівнику, що підлягає вивільненню, переведення за його згодою на вакантні посади, які підходять працівнику за освітою, кваліфікацією, досвідом роботи та станом здоров`я. У разі відмови від переведення, провести звільнення згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. З вказаним наказом [PERSON] ознайомилась 10 листопада 2021 року. 10 листопада 2021 року [PERSON] отримала персональне попередження про заплановане вивільнення № 011/310 від 10 листопада 2021 року. У персональному попередженні № 011/310 [PERSON] повідомлено, що відповідно до наказу № 446 від 10 листопада 2021 року посада яку вона займає з 12 січня 2022 року підлягає скороченню. З врахуванням ст. 49-2 КЗпП України запропоновано наявні за її кваліфікацією вакансії, зокрема, техніка групи з обслуговування мереж та вузлів комерційного обліку. Повідомлено, що у разі наявності вакансій за кваліфікацією в період до дати скорочення, вона буде їй запропонована. [PERSON] надала згоду на переведення з 12 січня 2022 року шляхом проставлення свого підпису у графі «Підпис, згода та переведення». 23 листопада 2021 року [PERSON] отримала повідомлення № 1461 у якому зазначено, що ст. 49-2 КЗпП України та трудовим законодавством в цілому не передбачено обов`язку роботодавця «тримати» вакансію протягом двох місяців і здійснити переведення працівника в останній день такого скорочення. Вимога роботодавцю щодо переведення її саме з 12 січня 2022 року не містить правового підгрунтя. Законодавство лише встановляє обов`язок запропонувати їй іншу роботу на\~тому самому\~підприємстві, а у випадку відмови від переведення на запропоновану роботу вона на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У зв`язку з нагальною виробничою потребою роботодавця у виконанні завдань, покладених на техніка групи з обслуговування мереж та вузлів комерційного обліку запропоновано [PERSON] невідкладно (але\~не пізніше\~наступного робочого\~дня) подати заяву про переведення інспектору з кадрів. У разі відмови у той самий термін повідомити про прийняте рішення інспектора з кадрів. Зазначено, що у випадку відмови проставлення такого напису та/або ігнорування цього повідомлення її дії будуть розцінюватись як відмова від переведення. 25 листопада 2021 року старшим інспектором з кадрів [PERSON] та інспектором з кадрів [PERSON] складено акт про те, що відповідно до повідомлення № 1461 від 23 листопада [PERSON] було запропоновано подати заяву про переведення на посаду техніка групи з обслуговування мереж та вузлів комерційного обліку до 24 листопада 2021 року, однак станом на 17 год. 15 хв. заява [PERSON] подана не була, повідомлення за № 1461 від 23 листопада 2021 року було проігнороване, згоду на переведення не надано. Відповідно до наказу № 151-к від 26 листопада 2021 року на посаду техніка групи з обслуговування мереж та вузлів комерційного обліку з 29 листопада 2021 року прийнято працівника з випробувальним терміном до 28 січня 2022 року. Наказом від 12 січня 2022 року № 03-к [PERSON] звільнено з 12 січня 2022 року з посади начальника абонентської служби на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (скорочення штату працівників). Відповідно до\~ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у\~ст. 5-1 КЗпП України\~правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Частиною другою\~ст. 40 КЗпП України\~визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно з частинами першою, третьою\~статті 49-2 КЗпП України\~про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті\~40, частини третьої статті\~49-2 КЗпП України\~щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантні посади чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, та яка з`явилася на підприємстві протягом цього періоду і яка існувала на день звільнення. Згідно довідки КП «Вараштепловодоканал»\~ВМР від\~07\~квітня 2022\~року №\~4570-420-22\~в період\~з 10\~листопада 2021\~року по\~12\~січня 2022\~року у\~КП «Вараштепловодоканал»\~ВМР були\~вакантні посади\~слюсара-сантехніка\~(центр\~обліку та\~обслуговування),\~електромонтера з\~ремонту та\~обслуговування електроустаткування,\~електромонтер з\~випробувань та\~вимірювань (електротехнічна\~служба),електрогазозварник, зайнятий різанням та ручним зварюванням, слюсар аварійно-відновлювальних робіт (дільниця з ремонту та обслуговування теплових мереж міста), технік (група з обслуговування мереж та вузлів комерційного обліку). Свідок [PERSON] , яка працює старшим інспектором з кадрів КП «Вараштепловодоканал» ВМР, повідомила, що у жовтні всім працівникам абонентської служби було вручено повідомлення, що у зв`язку з реорганізацією абонентської служби їм запропоновано перевестись на запропоновані посади в центр обліку та обслуговування. [PERSON] повідомлення в жовтні не вручали, перевестись в центр обліку та обслуговування не пропонували, тому що посади для неї не було. До 01 листопада 2021 року була вакантна посада керівника групи договірних відносин, обліку та розрахунків з населенням та юрособами. Оскільки [PERSON] було поновлено на посаді начальника абонентської служби, процедура скорочення якої ще не розпочалась, їй не пропонували посаду керівника групи договірних відносин. Згідно повідомлень № 011/257 та № 011/258 від 07 жовтня 2021 року працівники абонентської служби [PERSON] та [PERSON] погодились на переведення в центр обліку та обслуговування на посади спеціаліста з договірної роботи ІІ категорії та інженера з розрахунків та режимів ІІ категорії, відповідно, з 07 грудня 2021 року. З 07 грудня 2021 року [PERSON] переведена на посаду спеціаліста з договірної роботи ІІ категорії (наказ № 144-к від 09 листопада 2021 року), [PERSON] переведена на посаду інженера з розрахунків та режимів ІІ категорії (наказ № 145-к від 10 листопада 2021 року). Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що з дати отримання згоди вказаних працівників на переведення (07 жовтня 2021 року) вказані посади не вважались вакантними і [PERSON] не були запропоновані. Жодних відомостей про те, з якого часу посада техніка групи з обслуговування мереж та вузлів була вакантною на підприємстві відповідачем суду\~не надано. Також не надано доказів нагальної виробничої потреби роботодавця у виконанні завдань покладених на техніка групи з обслуговування мереж та вузлів. В преамбулі наказу № 446 від 10 листопада 2021 року вказано, що підставою для його видання є наказ № 371 «Про внесення змін до штатного розпису» від 24 вересня 2021 року, наказ № 372 від 27 вересня 2021 року «Про затвердження структури підприємства» та відсутність абонентської служби в діючій структурі КП «Вараштепловодоканал» ВМР. З 27 вересня 2021 року в структурі КП «Вараштепловодоканал» ВМР абонентська служба відсутня (наказ № 372 від 27 вересня 2021 року). З 29 вересня 2021 року введено до штатного розпису КП «Вараштепловодоканал» ВМР посаду начальника служби, [PERSON] з 29 вересня 2021 року допущена до роботи на посаді начальника абонентської служби. 07 жовтня 2021 року всіх працівників абонентської служби, крім [PERSON] , повідомлено, що на підставі наказу директора КП «Вараштепловодоканал» ВМР № 371 від 24 вересня 2021 року «Про внесення змін до штатного розпису підприємства», враховуючи наказ № 260 від 02 серпня 2021 року, у зв`язку з реорганізацією абонентської служби, посади які вони обіймають виведено з штатного розпису. Запропоновано працівникам з 07 жовтня 2021 року перевестись в центр обліку та обслуговування на запропоновані посади. Однак, [PERSON] , яка з 29 вересня 2021 року допущена до роботи на посаді начальника абонентської служби, повідомлено про заплановане вивільнення лише 10 листопада 2021 року. Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що, оскільки [PERSON] згоду на переведення та посаду техніка не надала, що підтверджується актом від 25 листопада 2021 року, з 26 листопада 2021 року посада техніка групи з обслуговування мереж та вузлів вважалась вакантною. Судом встановлено, що [PERSON] погодилась на переведення на посаду техніка групи з обслуговування мереж та вузлів комерційного обліку, що підтверджується її підписом на персональному попередженні № 011/310 від 10 листопада 2021 року. Доказів про те, що [PERSON] в подальшому відмовилась від переведення на вказану посаду суду не надано. Акт від 25 листопада 2021 року не є належним та допустимим доказом відмови [PERSON] від переведення. Твердження відповідача про те, що, оскільки станом на 17 год. 15 хв. від відповідача згоди на переведення не отримано то обов`язок встановлений ч.3 ст.49-2 КЗпП України ним виконано у повному обсязі, судом відхиляються, оскільки не грунтуються на нормах права. Стосовно тверджень позивача про переважне право [PERSON] на залишенні на роботі суд зазначає наступне. Питання доцільності скорочення чисельності або штату працівників не належить до компетенції суду. При звільненні у зв`язку зі скороченням штату працівників враховується переважне право працівника залишитися на роботі та пропонується інша робота на тому самому підприємстві, в установі, організації. Коло працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, формується з осіб, які займають аналогічну (ідентичну) посаду. Частиною першою\~ст. 42 КЗпП України встановлено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається вказаним у переліку (ч. 2\~ст. 42 КЗпП України). Тобто, застосування положень\~ст. 42 КЗпП України\~можливе серед працівників які обіймають ідентичні (тотожні, однакові) посади. Враховуючи, що посада начальника абонентської служби була єдиною на підприємстві, застосування у такому випадку положень\~ст. 42 КЗпП України\~є помилковим. Скорочення чисельності або штату працівників, безумовно, є правом роботодавця, однак це не має бути підставою для зловживань та незаконного звільнення працівника. Позивачем доведено наявність правових підстав для поновлення її на роботі на посаді начальника абонентської служби. Враховуючи викладене вище, позовні вимоги про визнання\~незаконним та\~скасування наказу,\~поновлення на\~роботіпідлягають задоволенню. Відповідно до частин першої та другої\~статті 235 КЗпП України\~у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно довідки № 01 від 12 січня 2022 року середньоденна зарплата [PERSON] за період з листопада 2021 року по грудень 2021 року становить 1\~108 грн. 93 коп. З дня звільнення по 13 квітня 2022 року минуло 64 робочих днів. Відтак розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу складає 1\~108,93*64 (робочих днів) = 70 971 грн. 52 коп. Згідно ч.5 ст. 235 КЗпП України та п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню, а тому необхідно допустити негайне виконання судового рішення у частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved