Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

30 листопада 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить 12/25 частин будинку [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, проте, не зважаючи на це, відповідачка [PERSON] , яка є рідною сестрою померлої та відноситься до другої черги спадкоємців за законом, також звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Маючи намір прийняти спадщину, яка відкрилася після смерті матері, він у встановлений законом строк, а саме 20 серпня 2021 року подав до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Котенок Т.В. заяву про прийняття спадщини, яку направив поштою, однак направлена ним заява про прийняття спадщини нотаріусу вручена не була та 25 вересня 2021 року повернулась з позначкою «адресат не знайдено». Після чого, 27 вересня 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса ДМНО Котенок Т.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно, проте нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. За таких обставин він вважає, що строк для прийняття спадщини після смерті матері пропущений ним з поважних причин. Посилаючись на зазначене, позивач просить визначити йому додатковий строк у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , який обчислювати з дня набрання законної сили рішенням суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 листопада 2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року вказана позовна заява залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, визначено про розгляд справи в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року за заявою представника позивача витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Котенок Т.В. завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 18 березня 2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав до суду 11 квітня 2022 року заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 11 квітня 2022 року надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Третя особа - приватний нотаріус Котенок Т.В. в судове засідання не з`явилася, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини згідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 цієї статі часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.2 цієї статті - не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.2 цієї статті - якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі N 381/4482/16-ц (провадження N 61-12844св18). Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом та підтверджується доказами у справі, позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим 30 листопада 1967 року міським РАГС м. Канськ. [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 25 лютого 2021 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 312 від 25 лютого 2021 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить 12/25 частин будинку [ADDRESS] , що підтверджується копіями Свідоцтва про право на спадщину, виданого 09 квітня 1986 року, виданого Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою, та Державного акта про право приватної власності на землю Д* №023701. Власником інших 13/25 ч. будинку за вказаною адресою є [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, що не спростовано. Маючи намір прийняти спадщину, яка відкрилася після смерті матері, позивач у встановлений законом строк, а саме 20 серпня 2021 року подав до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Котенок Т.В. заяву про прийняття спадщини, яку направив поштою, однак направлена ним заява про прийняття спадщини нотаріусу вручена не була та 25 вересня 2021 року повернулась з позначкою «адресат не знайдено», що підтверджується копією накладної 001093 кур`єрської експрес-доставки, та не спростовано відповідачем. 27 вересня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Котенок Т.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно після смерті матері [PERSON] . Відповідно до копії спадкової справи № 32/2021, заведеної приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Котенок Т.В. після смерті [PERSON] та наданої на ухвалу суду, з заявою про отримання спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори 27 вересня 2021 року звернувся її син - позивач [PERSON] . Відповідачка [PERSON] , яка є рідною сестрою померлої [PERSON] , та відноситься до другої черги спадкоємців за законом, також 16.11.2021 року звернулася до приватного нотаріуса Котенок Т.В. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті сестри. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Котенок Т.В. від 29 листопада 2021 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском ним строку для прийняття спадщини. Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням того, що позивачем первісно було направлено приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини в межах строку, передбаченого чинним законодавством, яка через незалежні від нього обставини не була отримана адресатом, суд вважає, що вказаний строк для звернення з заявою для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням йому додаткового строку в два місяця, достатнього для подачі заяви до нотаріуса для прийняття спадщини за законом після смерті матері, який відраховувати з дня набрання законної сили рішенням суду. Будь-яких доказів в спростування вимог позивача відповідачем суду не надано. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне віповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved