Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

Позивачка 09.07.2022 року звернулася до суду із позовом до відповідача про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15.10.2020 року № 545/1177/19 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства задоволено та визнано [PERSON] батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , 2014 року народження. 21.04.2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення суду першої інстанції закрито, відтак рішення по справі № 545/1177/19 набрало законної сили. Щодо визначення місця проживання. Вона, як мати неповнолітньої доньки - [PERSON] , усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання їх дитини. Переконана, що донька повинна проживати разом з нею в квартирі, що належить їй на праві приватної власності в [ADDRESS] . Крім того, має постійне та офіційне працевлаштування та офіційний дохід. Вона любить свою дитину і спроможна забезпечити її всім необхідним, чим і займалася весь час з моменту її народження. У неї нормований робочий день. З роботодавцем укладений трудовий договір, який передбачає своєчасну виплату заробітної плати та надання соціальних гарантій, пов`язаних з материнством. Дитина відвідує школу, гуртки для її духовного та інтелектуального розвитку, облікована в медичних установах. Вона постійно слідкує за станом здоров`я дитини, її розвитком, виховує та піклується про неї, у неї з донькою психологічний контакт, прив`язаність один до одного. З іншого боку, відповідач за даним позовом фактично знав, що [PERSON] є його біологічною дитиною, однак свідомо самоусунувся від її виховання та матеріальної підтримки. Разом з тим, аморальна поведінка [PERSON] у вигляді погроз їй особистою розправою, висловлення на адресу доньки морально неприйнятних як для батька слів, пияцтво, тощо, є підставою для обґрунтованих побоювань стосовно того, що відповідач може завдати шкоди інтересам [PERSON] та її моральному і духовному розвитку. При цьому, [PERSON] не має постійного місця проживання, офіційно визначеного місця працевлаштування, а робота будівельником вимагає постійних переїздів та існування в умовах, непридатних для проживання та виховання дитини. З огляду на досвід, який є в суспільстві, проживання дитини саме з матір`ю є для дитини більш прийнятним, оскільки в матері більше емоційно-вольової мотивації, можливостей та часу приділяти дитині увагу. Відповідно ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Щодо стягнення аліментів та додаткових витрат. Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов`язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати. Вона не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов`язків щодо дитини. Разом з тим, враховуючи ту обставину, що відповідач не надавав зароблені кошти на потреби дитини, а також не приймав участь у її вихованні, у неї є підстави вважати, що відповідач і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дитини, тобто сплати аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу ) її матері, батька ( ст. 183 СК України ) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач офіційно не працевлаштований та не є суб`єктом підприємницької діяльності. Кошти заробляє шляхом надання разових послуг будівельника приватним особам за готівку. Про щомісячні розміри таких заробітків їй не відомо. Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку ( доходу ), визначається виходячи з фактичного заробітку ( доходу ), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток ( дохід ) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною-особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток ( дохід ) у Державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку ( доходу ) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Додаткові витрати становлять 560 грн. щомісяця, які вона сплачує за додаткові заняття доньки з англійської мови. Нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Щодо звільнення від сплати судового збору. Щодо сплати судового збору в частині стягнення аліментів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки ( пені ) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Судові витрати становлять 908 грн. за подання позову немайнового характеру. Щодо участі третьої особи. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленного належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Прохала : визначити місце проживання доньки - [PERSON] , народженої [INFO] разом з нею за адресою : [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У разі достатності заробітку ( доходу ) платника аліментів прохала розмір аліментів встановити на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку або більше, в межах законодавчо визначених сум. Також, стягнути на її користь додаткові витрати у розмірі 560 грн. щомісяця за додаткові зайняття дитини з англійської мови та понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала із викладених нею підстав та надала можливі докази на їх підтвердження. Також, надала суду письмову відповідь на письмові пояснення відповідача ( а. с. 63 - 65 ). Відповідач спочатку позов не визнав, а в ході судового розгляду визнав частково з підстав, що позивачка спотворює обставини справи. Оскільки, якщо визначити місце проживання дитини з позивачкою, то вона буде маніпулювати дитиною, шантажувати його, щоб він давав більше коштів. Тому, він веде боротьбу з абьюзером. Від дитини він не відмовляється, але хоче провести ДНК експертизу та звернутися до суду за побаченнями з дитиною. Одночасно заперечував проживання дитини із ним та висловив готовність сплати аліментів в обмін на пробачення з дитиною. Щодо додаткових витрат, то згоден їх нести на половину. Решту вимог не визнав. Додатково надав суду письмові пояснення у справі ( а. с. 51 -56 ). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Щербанівської сільради Полтавського району Полтавської області в засідання не з`явився, надавши суду про розгляд справи по суті у його відсутності ( а. с. 39, 46, 102 - 103 ) та надав суду відповідний висновок щодо доцільності місця проживання дитини ( а. с. 65 - 66 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності належно повідомленої третьої особи, за наявності від неї відповідної заяви та висновку, по наявним матеріалам справи. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] ( а. с. 6 ), яка проживає разом із позивачкою як матір`ю. Позивачка у власності має облаштовану квартиру, в якій фактично проживає разом із дочкою та зареєстрована ( а. с. 7 - 12 ). Також, позивачка має офіційну роботу ( а. с. 13 - 15 ). Приділяє увагу належному розвитку та вихованню дитини, про що свідчать відвідуванні дитиною курсів англійської мови та оплачує їх ( а. с. 16 - 21 ). Відповідач має не визначений графік роботи, тому побачення із дитиною згідно витягу із рішення виконавчого комітету Щербанівської сільради Полтавського району Полтавської області від 13.09.2021р. № 83 встановлено 3 - 4 рази на місяць, дні та часи побачення визначаються батьками за попередньою домовленістю ( а. с. 54 ). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Щербанівської сільради Полтавського району Полтавської області № 85 від 23.09.2021р., затвердженого рішенням виконавчого комітету Щербанівської сільради Полтавського району Полтавської області № 85 від 23.09.2021р., то за доцільне орган опіки та піклування виконавчого комітету Щербанівської сільради Полтавського району Полтавської області вважає визначити місце проживання дитини разом із матір`ю ( а. с. 65 - 66 ). Суд, заслухавши з`явившихся сторін, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. А саме, до задоволення підлягають вимоги про визначення місце проживання дитини із позивачкою та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача на підставі ст. 19, 161, 180, 182, 184, 191, 195 СК України. Що стосується вимог про стягнення додаткових витрат за зайняття дитини з англійської мови, то частково по наданим суду доказам за вказаний період оплачений позивачкою та у розмірі 1/2 частини згідно вимог закону з наступних підстав. Питання щодо стягнення понесеного судового збору позивачкою підлягає задоволенню відповідно до задоволених судом вимог на підставі ст. 133, 141 ЦПК України.

Outcome: partial