Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

29 березня 2022 року [PERSON] звернулася з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, в якому народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не складалося, тому вони розлучаються, а син [PERSON] залишився проживати разом зі нею та практично перебуває на її утриманні. Відповідач періодично надає кошти на утримання дитини, але у дуже незначному розмірі. Вона працює, однак зароблених коштів на утримання неповнолітньої дитини не вистачає для забезпечення дитині належного і комфортного проживання, оскільки сина одягає, посилено харчує, лікує, купляє необхідні речі, витрачає кошти на додаткові заняття з вивчення англійської мови. Крім того, потрібні кошти для забезпечення дитині дозвілля та належного відпочинку. Син [PERSON] швидко росте, а тому витрати на його утримання весь час збільшуються. Відповідач працює водієм вантажного автомобіля (фури), має хорошу заробітну плату, а тому має можливість сплачувати кошти на утримання неповнолітнього сина. 30 березня 2022 року відкрито провадження та призначено перше судове засідання з викликом сторін. 06 квітня 2022 року відповідачем подано відзив на позов, в якому вказує про те, що не може сплачувати аліменти у заявленому розмірі, оскільки у нього не буде коштів на прожиття. На даний час у зв`язку із ситуацією яка склалася у в Україні (війна та оголошений воєнний стан по всій території держави) не має постійної роботи, заробітки є не регулярними та не великими. тому посить визначити аліменти у сумі 1400 грн. Суд, вислухавши вступне слово учасників процесу, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу сімейних відносин щодо розміру витрат на утримання дитини. Так, згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до роз`яснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Встановлено, що за час перебування сторін в шлюбі, в них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.4-5). Рішенням Болехівського міського суду від 06 квітня 2022 року шлюб між сторонами розірвано, а сина [PERSON] залишено на проживання з позивачем (а.с.18-19). Відповідач, проживаючи окремо, на даний час офіційно не працює, має задовільний стан здоров"я, та немає інших осіб, окрім сина [PERSON] , якого би мав утримувати за законом. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст.184 СК України). Не маючи достовірної інформації про постійні доходи відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Виходячи із віку дитини сторін, такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць повинен бути не меншим за 2618 грн., відповідно, мінімальний розмір аліментів становить 1309 грн. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів в даному спорі суд, з додерженням вимог ст.182 СК України, враховує загальний матеріальний стан відповідача, який немає постійного заробітку, відсутність рухомого та нерухомого майна, відсутності в нього інших осіб, яких зобов`язаний утримувати, стан здоров"я дитини і відповідача, та фактичного приділення позивачем більше сил та засобів на її виховання та розвиток через проживання дитини з нею, в той час, як відповідач може і повинен знаходити діяльність, яка б дозволила йому забезпечити належний рівень існування дитини, яка має право на утримання за його рахунок. А, відповідно, відповідач повинен, і має можливість докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своїй дитині, яка в силу свого віку не може забезпечити себе усім необхідним. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 2000 грн. Такий розмір аліментів не є надмірним та є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та принципу рівності батьків в утриманні дитини, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. При цьому суд зауважує, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1 статті 192 СК України). Разом з тим, позивачем у порядку ст.81 ЦПК України не доведено можливості сплачувати відповідачем аліменти у заявленому нею розмірі - по 4000,00 грн. Крім того, частиною 2 ст.184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки позивач звернулася до суду з вимогами 29 березня 2022 року, то з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідач у відповідності до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК, має сплатити судовий збір в сумі 992.40 грн. в дохід держави. На підставі наведеного, ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial