Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог орган опіки і піклування в особі виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Юрковецької територіальної громади Чернівецької району Чернівецької області про поновлення батьківських прав. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 19.11.2009 року заочним рішенням Путильського районного суду Чернівецької області, яке набрало законної сили 12.01.2010 року її було позбавлено батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Путильської районної державної адміністрації Чернівецької області від 12.06.2017 року № 115-р «Про встановлення опіки над малолітнім [PERSON] » встановлено опіку над сином та призначено його опікуном її дочку [PERSON] . Батько [PERSON] помер [INFO] . Позивачка зазначає, що на даний час радикально змінила умови свого життя. Веде добропорядний спосіб життя. Має постійне місце проживання та роботи, а тому має можливість та бажання виконувати всі батьківські обов`язки. Відповідач також не заперечує проти поновлення їй батьківських прав. Крім того вказала, що з літа 2019 року регулярно спілкується з сином, на вихідні дні залишає його у себе на ночівлю, надає йому матеріальну допомогу, син визнає її, як матір і виявляє бажання проживати разом з нею. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутності, зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в її відсутності. Представник третьої особи Давидюк Л.М. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, зазначила , що підтримує наданий висновок щодо вирішення даного спору. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, свідків, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до вимог ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Стаття 12 ч. 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ч.1,2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У відповідності до положень ч.1 ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно зі ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Судом встановлено, що 19.11.2009 року заочним рішенням Путильського районного суду Чернівецької області, яке набрало законної сили 12.01.2010 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Підставою позбавлення батьківських прав стало ухилення позивачем від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина. Розпорядженням Путильської районної державної адміністрації Чернівецької області від 18.05.2017 року №104-р малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківських прав. [INFO] батько малолітнього [PERSON] помер, що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.05.2017 року. Розпорядженням Путильської районної державної адміністрації Чернівецької області від 12.06.2017 року № 115-р «Про встановлення опіки над малолітнім [PERSON] » над ним було встановлено опіку та призначено його опікуном дочку позивачки [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками та на піклування батьків. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити. Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Статтею 169 СК України визначено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Судом встановлено, що позивачка працює на ПП «Порядок в домі» м.Чернівці двірником та має стабільну заробітну плату, також являється пенсіонеркою за віком та отримує щомісячно пенсію, що вбачається із довідок про доходи, виданих ПП «Порядок в домі» від 17.05.2021 року (а.с.25,26,27) та довідками про отримання пенсії, виданих ГУ ПФУ в Чернівецькій області (а.с.28-30). Згідно Договору - оренди [PERSON] орендує квартиру в м.Чернівці (а.с.31-34). Відповідно до Акту оцінки потреб сім`ї/особи від 07.10.2021 року за №383/02-04 [PERSON] є здатною до незалежної життєдіяльності, санітарно-гігієнічний стан її помешкання задовільний. В ньому облаштоване окреме спальне місце для дитини, місце для виконання домашніх завдань (а.с.15-19). Згідно характеристики, виданої Директором ПП «Порядок в домі-11», вбачається, що [PERSON] за період роботи на посаді прибиральника території проявила себе, як сумлінний працівник, до виконання своїх обов`язків ставиться відповідально, користується повагою та авторитетом серед працівників (а.с.24). Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді спорів щодо поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування Юрковецької територіальної громади надав суду висновок щодо можливості поновлення батьківських прав. Крім того згідно Висновку Баламутівського закладу середньої освіти, з неповнолітнім [PERSON] при проведенні психологічного дослідження практичним психологом закладу встановлено ставлення дитини проживати з матір`ю [PERSON] позитивне. Стосунки з опікункою [PERSON] хороші. Дитина виховується в атмосфері поваги та любові. (а.с.20). Враховуючи вищевикладене, та те що з моменту позбавлення [PERSON] батьківських прав вона кардинально змінила, свою поведінку, переоцінила її та зробила відповідні висновки, а також з огляду на те, що на сьогоднішній день відпали підстави, які були причиною позбавлення її батьківських, суд вважає, що є всі підстави для поновлення батьківських прав за позивачкою, що також відповідає і інтересам дитини На підставі викладеного,

Outcome: approved