Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

Левченко Я.В. в інтересах ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позову, зазначає, що 10.05.2017 у м. Києві по Залізничному шосе на з`їзді на Наддніпрянське шосе, відповідач скоїла зіткнення з транспортним засобом «Хюндай», державний номер [NUMBER] , якому заподіяла механічні пошкодження. Відповідач скоїла правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Факти, які підтверджують вину відповідача у скоєнні ДТП та завданні шкоди транспортному засобу, вказані в постанові Голосіївського районного суду м. Києва від 03.07.2017 у справі 752/11077/17. Пошкоджений з вини відповідача автомобіль «Хюндай», державний номер [NUMBER] , було застраховано позивачем у відповідності з договором страхування транспортних засобів № 3382414 від 22.09.2016. Випадок було визнано страховим та на виконання умов договору страхування транспортного засобу № 3382414 від 22.09.2016 на підставі страхового акту №3853/10 від 20.07.2017, позивач виплатив своєму страхувальнику суму у розмірі 25570,54 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ «СК Галицька», яка здійснила страхову виплату позивачу в сумі 16828,79 грн. У зв`язку з тим, що страхової виплати недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої [PERSON] , наявні підстави для стягнення з відповідача сплаченого страхового відшкодування у розмірі 8741,75 грн. Ухвалою суду від 04.03.2021 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін). Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не подавав. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно ст 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом установлено, що 10.05.2017 о 19 год. 10. Хв. у м. Києві по Залізничному шосе на з`їзду на Наддніпрянське шосе [PERSON] керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER] не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent»,д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.07.2017 у справі №752/11077/17 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ № 41/05/17 від 22.05.2017, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, складає 16828,79 грн. Згідно з ремонтною калькуляцією №41-05-2017 від 22.05.2017 вартість ремонту складає 29389, 03 грн. Пошкоджений з вини відповідача автомобіль «Хюндай», державний номер [NUMBER] , було застраховано позивачем у відповідності з договором страхування транспортних засобів № 3382414 від 22.09.2016. Випадок було визнано страховим та на виконання умов договору страхування транспортного засобу № 3382414 від 22.09.2016 на підставі страхового акту №3853/10 від 20.07.2017, позивач виплатив своєму страхувальнику суму у розмірі 25570,54 грн., що підтверджується копію платіжного доручення №7015 від 21.072017 на суму 23941,54 грн., а частину у розмірі 1629,00 грн. було утримано відповідно до заяви страхувальника від 18.05.2017. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК Галицька» згідно з полісом № АК/5483228. ПрАТ «СК Галицька» виконало зобов`язання щодо здійснення страхового відшкодування позивачу та сплачено страхове відшкодування в розмірі 16828,79 грн. Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до підпункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України). Згідно з пунктом 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Ураховуючи те, що для повного сплаченого страхового відшкодування, страхової виплати сплачено ПрАТ «СК Галицька» недостатньо, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджених витрат понесених позивачем у сумі 8741, 75 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved