Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому вказала, що з 14 липня 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось і у 2010 році шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився мешкати з позивачем та її чоловіком [PERSON] , з яким позивач уклала шлюб. На даний час позивач виховує сина одна і повністю забезпечує його. Відповідач не цікавиться життям сина, його навчанням, не бере участі у його вихованні, та ухиляється від своїх батьківських обов`язків. Після розлучення відповідач зустрівся із сином лише один раз. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, має велику заборгованість по аліментам, а також чинить перешкоди в тому, щоб позивач могла виїхати за межі країни та оздоровити сина на морі. У зв`язку із наведеним, позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Також, просить суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі, які складається зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду 17 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Мотрук В.І. надав суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріал справи доказами, правом надання відзиву не скористався. Представник третьої особи - органу опіку та піклування Покровської районної у місті ради до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, заперечень проти позову не мав. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 грудня 2007 року, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1466. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.8). Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 10 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 10 серпня 2010 року, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 344 (а.с.9). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 листопада 2011 року, видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1042 позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] » (а.с.10). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, у відповідача [PERSON] станом на 01.08.2021 року наявна заборгованість по аліментам у розмірі 242697,47 гривень (а.с.11-12). З довідки Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 65 Криворізької міської ради вбачається, що батько [PERSON] , [INFO] , впродовж всього період навчання сина в КЗШ І-ІІІ ступенів № 65 вихованням, контролем за навчанням сина, матеріальним забезпеченням не займався (батьківські збори не відвідував, в громадському житті класу та школи участі не брав, з класним керівником та адміністрацією школи не контактував) (а.с.13). У наданому до суду Висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради за № 830 від 15 грудня 2021 року зазначено, що батько, [PERSON] з родиною не мешкає, з сином не спілкується, не цікавиться його життям, здоров`ям та успіхами, не виконує обов`язку по утриманню дитини. Неповнолітній [PERSON] зареєстрований та мешкає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (згідно позовної заяви [PERSON] ). За інформацією сектору ювенальної превенції відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] має конфлікти з сусідами, вживає алкогольні напої, не виконує батькiвськi oбoв`язки у відношенні неповнолітнього сина. Відповідно довідки наданої житловим кооперативом «Комфорт» з`ясовано, що [PERSON] за місцем реєстрації на даний час не мешкає. Згідно з документами, які надійшли до служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради було встановлено, що [PERSON] не перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної в місті ради і станом на 07.10.2021 року ніяких допомоги не отримує. [PERSON] не перебуває на обліку у відділі перерахунків пенсій №4 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пенсію не отримує. Малолітній [PERSON] є учнем Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №65. Згідно довідки наданої навчальним закладом, батько впродовж всього періоду навчання сина вихованням та матеріальним забезпеченням не займався, батьківські збори не відвідував, в громадському житті класу та школи участі не брав, з класним керівником та адміністрацією школи не контактував. Із службової записки спеціаліста служби у справах дітей стало відомо, що з [PERSON] був неодноразово встановлений телефонний зв`язок з метою запрошення до служби у справах дітей та з`ясування його думки щодо позбавлення батьківських прав у відношенні сина, та надання пакету документів, необхідних для підготовки проекту висновку про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав. Станом на 10.12.2021 року [PERSON] до служби у справах дітей не з`явився, жодного документу, який стосується справи не надав. В письмовому поясненні неповнолітній [PERSON] зазначив, що зі своїм батьком не спілкується приблизно два роки, не отримував від нього подарунків на свята, матеріально його не забезпечує. [PERSON] згоден з позбавленням батьківських прав батька, [PERSON] . Відповідно до інформації наданої Криворізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] до КМЦСССДМ не з`явився, у телефонному режимі надавати будь-яку інформацію відмовився, під час відвідування за адресою: [ADDRESS] двері ніхто не відчинив. Родина [PERSON] не є отримувачами соціальних послуг КМЦСССДМ (інформація КМЦСССДМ від 05.11.2021 №01-08/1303/3). Враховуючи зазначене, виконком Покровської районної у місті ради вважав доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.36-37). Оцінюючи наданий висновок та вирішуючи питання щодо наявності підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з необхідності дотримання якнайкращих інтересів дитини та забезпечення її фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Так, згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09). Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (NeulingerandShuruk v.Switzerland), ( заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно до ч.3 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. При цьому, ухилення від виховання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, судом встановлено факт свідомого, умисного та тривалого невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відсутності з його боку будь-якої участі у вихованні дитини протягом тривалого часу, не надання матеріальної допомоги, свідоме самоусунення від забезпечення морального та духовного розвитку дитини, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність їх задоволення, оскільки цього вимагають насамперед інтереси дитини. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданих позивачем доказів, між позивачем [PERSON] та адвокатом Мотрук В.І. укладено договір про надання юридичних послуг від 09.09.2021 року, а також наявна квитанція від 10.09.2021 року про сплату [PERSON] грошових коштів у розмірі 2000 грн. (а.с.14-15, 17). Вивчивши вказані докази, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 2000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 908 грн., а всього судові витрати на суму 2908 грн. (2000 грн. + 908 грн.). На підставі викладеного, ст.ст. 164 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 263-265,277,279,280 - 282, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved