Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

22.11.2021 до суду надійшла вищевказана позовна заява, відповідно до змісту якої, позивач просив припинити стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів в розмірі 1\\4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] яка продовжує навчання, встановлених заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2021 у справі №161/18667/20 з моменту її працевлаштування, а саме з 07.09.2021. Свої вимоги позивач мотивував тим, у шлюбі з відповідачем у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , на утримання якої згідно вищевказаного рішення суду з позивача стягується на користь позивача аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно з 18.11.2020 і до припинення повнолітньою дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років. Станом на день розгляду справи судом, заочне рішення суду про стягнення аліментів перебуває на примусовому виконанні у Першому ВДВС ЗМУ МЮ (м.Львів) ВП №65077827. Позивач вказав, що навесні 2021 року його здоров`я значно погіршилося, у зв`язку із чим останній змушений регулярно придбавати та вживати дороговартісні ліки. Окрім того, згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 10.07.2015 у справі №161/6749/15, з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки усіх видів доходів. На утриманні в позивача також перебувають його батьки, які є пенсіонерами. Крім того, йому стало достеменно відомо про те, що його дочка, [PERSON] , з 07.09.2021 працевлаштована у ПрАТ «Волиньобленерго» на посаді діловода Луцької філії, у зв`язку із чим їй було дозволено вільне відвідування занять в університеті, а відтак має самостійний дохід та може сама себе утримувати. Ухвалою суду від 26.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 10.05.2022 до суду надійшла заява представника позивача, адвоката Микулика В.М, справи про розгляд справи у відсутності позивача та його представника за наявними матеріалами. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явилася в судове засідання, відзиву на позов не подала та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебуває виконавчий лист, виданий на підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2021 у справі №161/18667/20 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно з 18.11.2020 і до припинення повнолітньою дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років (ВП №65077827). Згідно копії постанови головного державного виконавця Старенького В.А. від 28.04.2021, з звернуто стягнення на доходи боржника, виведено заборгованість з 18.11.2020 згідно зарплати у розмірі ј частини, стягнення проводиться у розмірі 50% до погашення боргу, а після погашення 1\\4 частини, але не довше ніж до досягення [PERSON] 23-х років. Відповідно до копії довідки №211612 від 28.09.2021, [PERSON] є студенткою фактультету бізнесу та права Луцького національного технічного університету денної форми навчання за котрактом, останній дозволено вільне відвідування занять згідно розпорядження №21-034 від 15.09.2021. Окрім того, згідно копії довідки №18-31-107 від 07.09.2021, [PERSON] працює в ПрАТ «Волиньобленерго» на посаді діловода Луцької філії з 07.09.2021 відповідно до наказу №1534-к від 06.09.2021. Судом також встановлено, що на утриманні позивача, окрім повнолітньої дочки, є також неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.07.2015 №161/6749/15-ц ухвалено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання обох дітей у розмірі 1/3 частин усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На утриманні у [PERSON] також перебувають його батьки [PERSON] та [PERSON] , які є пенсіонерами, що стверджується копіями посвідчень № [NUMBER] та серії [NUMBER] , що містяться в матеріалах справи. Також, згідно виписки №6962 від 30.04.2021, позивач страждає на цукровий діабет (виявлений вперше), субкомпенсований, кетоацидос та хронічний панкреатит, у зв`язку із чим з метою лікування йому призначено для регурярного вживання ряд препаратів, висока вартість яких стверджується оригіналами квитанцій, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 цього Кодексу визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Стаття 180 Сімейного кодексу України\~передбачає обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до\~ст.182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно ч. 2ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Однак, необхідно враховувати наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який би дозволяв їм утримувати своїх повнолітніх дітей. Таким чином, з огляду на те, що [PERSON] є повнолітньою, станом на день розгляду справи працевлаштована, отримує заробітну плату при цьому вільно відвідує заняття в університеті, позивач хворіє, потребує постійного лікування, має на утриманні також неповнолітнього сина та батьків, суд дійшов висновку про доцільність припинення стягнення аліментів з позивача з моменту працевлаштування [PERSON] , а саме з 07.09.2021.

Outcome: approved