Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вони з відповідачкою уклали шлюб 12 жовтня 2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис №63 у виконкомі Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області. Від шлюбу у сторін дітей не народилося. Причиною розірвання шлюбу зазначає те, що вони з відповідачкою мають різні погляди на шлюбне життя, між ними відсутнє взаємне порозуміння та повага, вже більше трьох років сторони разом не проживають. Внаслідок чого вони фактично припинили подружнє життя, їхній шлюб існує формально. За таких обставин вважає, що подальше існування шлюбу між ними носить формальний характер, його збереження у такій формі є недоцільним і він не бажає примирення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом відправлення судової повістки з рекомендованим відправленням. Відзиву на позов до суду не подавала. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з поданими письмовими заявами сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 жовтня 2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис №63 у виконкомі Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області. Від шлюбу у сторін дітей н народилося.\~ Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбних відносин являється те, що сторони фактично не проживають як подружжя. Сторони припинили подружнє проживання більше трьох років, шлюб між ними існує лише формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб між ними доцільно розірвати.

Outcome: approved