Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (код ЄДРПОУ 20080515) в рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу 29604,40 гривень та судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 гривень, та витрат на правову допомогу 2500,00 гривень (а.с.1-3). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.11.2020 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу DAEWOO NEXIA, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та транспортним засобом BMW X1, державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Київського районного суду м.Одеси відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент настання ДТП діяв Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АО2758577 від 17.03.2020, забезпеченим транспортом якого є транспортний засіб DAEWOO NEXIA, державний номерний знак [NUMBER] . В результаті вищезазначеного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, зокрема, потерпілому було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі вартості відновлювального ремонту на суму 36941,28 грн., що підтверджується звітом №SOS_-201120-210503 від 30.11.2020. Розрахунок суми страхового відшкодування становить: сума матеріального збитку з урахуванням зносу (36941,28 грн.) - зменшення розміру страхового відшкодування (4736,88 грн.) - франшиза за договором страхування (2600,00 грн.) = сума страхового відшкодування до виплати третій особі (29604,40 грн.). Позивачем було виплачено потерпілому страхове відшкодування в загальному розмірі 29604,40 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №3549 від 01.03.2021 та №4597 від 02.03.2021. І таким чином до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. Однак відповідач відмовляє у виплаті страхового відшкодування, тому позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.32). Відповідач в судове засідання не прибув повторно, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.44), про причини неявки суд не сповістив, відзив на позов не надав. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.11.2020 в м.Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу DAEWOO NEXIA, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та транспортним засобом BMW X1, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в наслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.9-10). 12.02.2021 постановою Київського районного суду м.Одеси [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с.8). На момент настання ДТП діяв Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АО2758577 від 17.03.2020, забезпеченим транспортом якого є транспортний засіб DAEWOO NEXIA, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.6,7). Згідно звіту №SOS_-201120-210503 від 30.11.2020 (а.с.12-14) вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу BMW X1, державний номерний знак [NUMBER] (власник [PERSON] ), внаслідок ДТП, становить 36941,28 гривень. Відповідно до складеного страхового акту №712-19505 (а.с.11) сума страхового відшкодування до виплати третій особі становить 29604,40 грн. Згідно платіжного доручення №3549\~від 01.03.2021\~та №4597\~від 02.03.2021\~(а.с.19,20)\~позивач ПрАТ «СК «Еталон» перерахував [PERSON] суму страхового відшкодування за договором АО2758577 від 17.03.2020 в загальному розмірі 29604,40 грн. Відповідачу [PERSON] було надіслано претензію від 23.06.2021 про необхідність погашення регресної заборгованості в розмірі 29604,40 грн. (а.с.21). На підставі\~ст.993\~ЦК України\~та ст.27\~Закону України\~«Про страхування»,\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За загальним правилом, відповідальність за заподіяну шкоду несе особа, яка її завдала. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України). Правила регулювання деліктних зобов`язань (зобов`язання із завдання шкоди) допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала її, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників, наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість особи з вини якої заподіяно шкоду, у передбаченому Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Згідно з п.22.1 ст.22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, якщо настав страховий випадок. Згідно п. «ґ)» п. 38.1.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що ПрАТ «СК\~«Еталон» відшкодувало шкоду, яка була спричинена дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася з вини [PERSON] , що підтверджується наданими позивачем доказами, і, відповідно, до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу), то суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. П.1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України передбачає, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. На підтвердження понесених судових витрат позивачем було надано суду лише платіжне доручення №5179 від 13.08.2021 (а.с.5), яке підтверджує сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн., і оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір. Доказів сплати понесених витрат на правничу допомогу в сумі 2500,00 грн. позивачем не надано, тому в цій частині вимог слід відмовити.

Outcome: partial