Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Адвокат Лихошвай С.О., який діє в інтересах [PERSON] звернулися до суду з позовом до АТ «Кредобанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В якому прохали: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений ПН Івано-Франківського ПНО Івано-Франківської області Личук Т.В. 04.12.2020, зареєстрований в реєстрі за №5705, про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованості в розмірі 62 788,05 грн. Стягнути з АТ «Кредобанк» на користь [PERSON] понесені ним судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору та отриманням правової допомоги у розмірі 4 492 грн. 40 коп. В обґрунтування позову зазначили, що 14.08.2019 між позивачем - [PERSON] та АТ «Кредобанк» було укладено кредитний договір №CL-212606. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, сума та валюта кредиту становить 50100,00 грн. Відповідно до п. 2.3. Строк (термін) кредитування становить 60 місяців терміном до 13 серпня 2024 року. Вищевказаний кредитний договір було укладено у простій письмовій формі. В подальшому, за місцем роботи позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» приватним виконавцем Скрипником В.Л. було направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі якої із заробітної плати позивача здійснювалися відрахування у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 69 466,86 грн. Ознайомившись в автоматизованій системі виконавчого провадження з матеріалами виконавчого провадження №64231976 від 22.01.2021 було встановлено, що дані відрахування здійснено на виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 04.12.2020 за №5705 ПН Івано-Франківського МНО Івано-Франківської області Личук Т.В. Зміст оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса було встановлено з електронної копії, яка знаходиться в Автоматизованій системі виконавчого провадження. Таким чином, було встановлено, що 04.12.2020 ПН Івано-Франківського МНО Івано-Франківської області Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5705, за яким стягнуто з позивача - [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , адреса фактичного проживання: [ADDRESS] на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №CL-212606 від 14.08.2019 з усіма додатками та додатковими угодами року на загальну суму 62 788,05 грн., яка складається із: суми заборгованості за кредитом - 42 840 грн. 26 коп.; суми заборгованості за відсотками - 19 974 грн. 79 коп.; суми заборгованості за комісіями - 0 грн. 00 коп. Позивач категорично не погоджується з виконавчим написом №5705, вчиненим ПН Івано-Франківського МНО Івано-Франківської області Личук Т.В. 04.12.2020 та вважає, що даний виконавчий напис вчинено з порушенням норм ЗУ «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у зв`язку з чим є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню (а.с.2-6). 03 лютого 2022 року ухвалою судді відкрито провадження в справі №№554/923/2022, 2/554/1755/2022. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено справу до судового розгляду по суті на 14.30 годин на 15 березня 2022 року (а.с.26, 27). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим (а.с.39). В судове засідання представник позивача [PERSON] за ордером Лихошвай С.О. не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим. Надіслав суду заяву про проведення судового засідання без участі. В якій прохав, провести судове засідання без участі представника позивача та позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та прохають задовольнити. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечують (а.с.48). В судове засідання відповідач АТ «Кредобанк» 15.03.2022 та 12.04.2022 свого представника не направили, будучи повідомлені у встановлений ЦПК України спосіб шляхом отримання судових повісток, копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками. Відзив на позовну заяву суду не надано (а.с.35, 45). Третя особа ПН Івано-Франківського МНО Івано-Франківської області Личук Т.В. в судове засідання не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим (а.с.37, 46, 47). Третя особа ПВ виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. в судове засідання не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим (а.с.34, 44). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 04.12.2020 ПН Івано-Франківського МНО Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис за реєстраційним №5705 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за Кредитним договором №CL-212606 від 14.08.2019 з усіма додатками та додатковими угодами. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено строк прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 14.08.2019 по 20.10.2020. Сума заборгованості складається з: суми заборгованості за кредитом - 42 840 грн. 26 коп.; суми заборгованості за відсотками - 19 974 грн. 79 коп. Загальна сума заборгованості становить 62 788 грн. 05 коп. Стягнуто плати згідно ст.31 ЗУ «Про нотаріат»(а.с.16). 22.01.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. у виконавчому провадженні №64231976, яким звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника при примусовому виконанні виконавчого напису №5705 виданий 04.12.2020 ПН Івано-Франківського МНО Івано-Франківської області Личук Т.В. (а.с.17,18). 14.08.2019 між [PERSON] та АТ «Кредобанк» укладено кредитний договір №CL-212606 від 14.08.2019 (а.с.9-13). Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами [PERSON] , посилається на те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 04.12.2020 не переконався належним чином у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню за написом з позивача на користь банку, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року№ 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. (далі - Перелік) Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, в п.2.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що АТ «Кредобанк»заявляли до [PERSON] , будь-які вимоги про погашення заборгованості. Позивач не отримував жодної претензії про погашення кредитної заборгованості. Таким чином, [PERSON] не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, та визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса, вчинений 04.12.2020 ПН Івано-Франківського МНО Івано-Франківської області Личук Т.В., зареєстрований в реєстрі за №5705 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кредобану» заборгованості в розмірі 62 788,05 грн. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи Як слідує з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії : витягу із договору 28/01/22 про надання правової допомоги від 28.01.2022; квитанції №12 від 28.01.2022; акту приймання-передачі наданих послуг №1 до договору про надання правової допомоги №28/01/21 від 28.01.2022 (а.с.21-23). Згідно ч.1 ст. 137 ЦПК України : витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу розмірі 3500 грн. Судові витрати у справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 992 грн. 40 коп. (а.с.1). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з АТ «Кредобанк» судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved