Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так 04.01.2021р., із загальнодоступного джерела - Автоматизованої системи виконавчого провадження, за посиланням https://asvpweb.minjust.gov.Ua/#/search-debtors позивачу стало відомо про те, що Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич B.Л. від 14.12.2020р. відкрито виконавче провадження № 63906538 по примусовому виконанню Виконавчого напису виданого 08.09.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, реєстровий № 35170 Позивачка вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до п. 3.2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172 На підставі викладеного, позивач просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича (вул. Велика Бердичівська, буд. 35, м. Житомир, 10008), реєстровий № 35170, яким запропоновано стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» (код ЄДРПОУ: 42642578 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, б. 14, офіс 301) заборгованість, таким, що не підлягає виконанню. В процесі розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. В останнє судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Відповідач відзив на позов, також заяв про перенесення розгляду справи також не подавав. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич B.Л. від 14.12.2020р. відкрито виконавче провадження № 63906538 по примусовому виконанню Виконавчого напису виданого 08.09.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, реєстровий № 35170 щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , адреса [ADDRESS] РНОКПП № [NUMBER] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» (код ЄДРПОУ: 42642578 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, б. 14, офіс 301) заборгованості у розмір 68887 гривень 03 копійки. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП № [NUMBER] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 04.04.2018р., що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру. Адреса проживання [PERSON] , яка була зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження [ADDRESS] не є його місцем проживання та реєстрації. Ухвалою суду від 02.02.2021р. було витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича (вул. Велика Бердичівська, буд. 35, м. Житомир, 10008) матеріали нотаріальної справи, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 35170 виданий 08.09.2020р., а також витребувати у Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» (код ЄДРПОУ: 42642578, 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, б. 14, офіс 301): - оригінал, або належним чином завірену копію кредитного договору по якому вчинено виконавчий напис; - оригінал, або належним чином завірена копія розрахунку заборгованості за кредитним договором; - оригінал, або належним чином завірена копія повідомлення від Відповідача, направлена на адресу Позивача, про наявність заборгованості за договором; - матеріали, на підставі яких приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис № 35170 виданий 08.09.2020р. - оригінал, або належним чином завірена копія виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 08.09.2020р., реєстровий № 35170; - оригінал, або належним чином завірена копія договору про відступлення права вимоги новому кредитору - ТОВ «ФК» Аланд»; - оригінал, або належним чином завірена копія повідомлення від ТОВ «ФК «Аланд» направлена на адресу Позивача про наявність заборгованості за кредитним договором та передачу права вимоги за ним новому кредитору. Листом від 12.05.2021р. ТОВ «Аланд» повідомило суду, що всі документи, які стали підставою для вчинення виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 08.09.2020р., реєстровий № 35170 були передані нотаріусу, при цьому ТОВ «Аланд» не залишало для себе копій даних документів, а тому вони відсутні. Листом від 02.09.2021р. приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович повідомив, що його діяльність призупинена, а всі його документи були вилучені правоохоронними органами на підставі слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2021р.. Суд при ухваленні рішення виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Однак Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» (код ЄДРПОУ: 42642578, 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, б. 14, офіс 301) не надало доказів укладення кредитного договору з позивачем. Суд критично ставиться до позиції відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд», що вони не зобов`язані зберігати копії документів щодо наявності договірних відносин зі споживачами. Суд вважає, що саме факт наявності у відповідача (Кредитора) документів, які підтверджують правовідносини із позивачем (Боржником), можуть довести наявність кредиторської заборгованості останнього. Однак дані документи, як і сама копію виконавчого напису суду не була надана. На підставі викладеного, суд розглядає справи у межах наявних доказів, які були надані позивачем. Cуд вважає, що вищевказаний виконавчий напис було видано з порушенням законодавства зважаючи на наступне. Так зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів за, якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі. Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року на час їх застосування був визнаний судом незаконним та нечинними, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: «…оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 08.09.2020 - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору. В матеріалах справи не має відомостей, що кредитний договір нотаріально посвідчувався, а тому приватний нотаріус не мав правових підстав для його вчинення. Окрім того, відсутні докази належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», а також надано достатніх та належних доказів відповідно до п. 3.2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. На підставі викладеного,

Outcome: approved