Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] на період навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 17.06.2000 року у відділі РАЦС м. Черкаси. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] шлюб з відповідачем розірвано 18.01.2007 року. Від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON] [INFO] , яка зареєстрована та постійно проживає разом з нею за адресою [ADDRESS] . Донька навчається на денній формі навчання третього курсу у Черкаському державному бізнес-коледжі за освітньою програмою Дизайн та потребує суттєвої матеріальної допомоги. Термін навчання до 30 червня 2023 року. Витрати пов`язані з навчанням та вихованням доньки [PERSON] позивач несе самостійно. Відповідач категорично відмовляється брати участь у витратах на навчання та виховання доньки. Будь-яку іншу допомогу також не надає. Позивач вказує, що має скрутне матеріальне становище, так як на її утриманні перебуває донька та хвора мати, яка потребує постійного догляду. Відповідач працює та стабільно отримує заробітну плату, тому має можливість надавати матеріальну допомогу, на утримання доньки, але договір про сплату аліментів укладати не бажає. У зв`язку із цим, просить суд, стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до закінчення її навчання, тобто до 30.06.2023 року. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 13.04.2022 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач у визначений судом термін на подачу відзиву на позовну заяву відзив не подав, хоча позовна заява з додатками, копія ухвали про відкриття провадження у справі надіслані відповідачу за адресою реєстрації. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне зазначити наступне. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.04.2004 року Червонослобідською сільською радою Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 19. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 18.01.2007 року серії [NUMBER] , шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Згідно з довідкою від 28.03.2022 року № 121, виданою Черкаським державним бізнес-коледжем, [PERSON] навчається на денній формі навчання в Черкаському державному бізнес-коледжі, закладі вищої освіти за програмою Дизайн на 3 курсі за рахунок коштів державного бюджету. Термін навчання 3 роки 10 місяців з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. У довідці, виданій виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 20.04.2022 року № 978/02-23 вказано, що [PERSON] [INFO] перебуває на утриманні [PERSON] [INFO] та зареєстрована по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 СК України). Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, виникає за наявності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим від 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана норма встановлює обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадок, коли дитина продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Згідно ч. 1 ст.\~191\~СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому, відповідно до приписів ст. 191 СК України, аліменти мають стягуватись саме з 05.04.2022 року. З огляду на викладене суд, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи та до суду відзив на позовну заяву не надходив, враховуючи обов`язок батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивача, звільнено від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 992,40 грн. необхідно стягнути з відповідача за користь держави.

Outcome: approved