Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

30.12.2021 заявник звернувся до Решетилівського районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту спільного проживання спадкодавця зі спадкоємцем однією сім`єю, яку було передано у провадження судді Романенко О.О. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2021. В своїй заяві заявник просить суд, встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 1992 року по день смерті [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 1992 року, який був зареєстрований 15.02.1992 Решетилівським районним відділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис № 8. За час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] [PERSON] проживав разом з заявником та сином за адресою: [ADDRESS] . В 2006 році вони вирішили забрати з м. Полтави матір чоловіка [PERSON] , щоб могли здійснювати піклування та догляд за нею. 12.09.2006 [PERSON] придбала квартиру в [ADDRESS] та переїхала жити в Решетилівку. 24.11.2006 було розірвано шлюб з [PERSON] . Але після цього помирилися та продовжили проживати однією сім`єю, виховувати їхнього сина, доглядати стареньку матір чоловіка [PERSON] , вести спільний бюджет, проводити спільні витрати, придбавали майно в інтересах сім`ї, вели спільне господарство, реалізовуючи права та обов`язки подружжя, але шлюб знову вже не реєстрували. [INFO] померла мати чоловіка [PERSON] [PERSON] , заявниця разом з чоловіком займалися її похованням. [INFO] помер їхній син [PERSON] , заявниця з чоловіком займалися його похованням. [INFO] помер її чоловік [PERSON] , заявниця займалася його похоронами. Документи, що підтверджують факт їхнього спільного постійного проживання відсутні. Після смерті останнього відкрилася спадщина, заповіт складений не був, тому заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 10.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку окремого провадження. У судове засідання, призначене на 28.04.2022 з`явилися: заявник, його представник адвокат Казаков О.А. та свідки [PERSON] , [PERSON] 28.04.2022 заінтересована особа - Решетилівська міська рада Полтавської області подала до суду клопотання у якому викладено прохання проводити розгляд справи за їх відсутності, складу суду довіряють, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Заявник та його представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Заявник додатково пояснив, що [PERSON] був її чоловіком з 15.02.1992, спочатку вони проживали однією сім`єю, а з 24 листопада 2006 року розлучилися, однак після розірвання шлюбу примирилися та стали проживати однією сім`єю по [ADDRESS] . Із чоловіком у неї були гарні відносини, весь час проживали разом, вели спільне господарство, виховували спільного сина та доглядали за його матір`ю [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника та свідка, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). Постановою державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.В. № 1189/02-31 від 06.11.2021 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] , у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів спільного проживання однією сім`єю із спадкоємцем більше 5 років до дня його смерті (а.с. 13). Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 12.09.2006 квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належала на праві власності матері чоловіка [PERSON] [PERSON] (а.с. 14). З копії витягу з Державного реєстру правочинів № 2872743 від 12.09.2006 вбачається, що за параметрами запиту: Запис 1, номер правочину 1562260, найменування правочину: договір купівлі-продажу, тип документа: основний документ правочину, відомості про документ: дата нотаріального посвідчення 12.09.2006, Номер у реєстрі нотаріальних дій 3005, документ посвідчено: Полтавська обл., Решетилівська ДНК, [PERSON] , предмет правочину: реєстраційний № об`єкту у РПВН: 14844369, квартира, адреса: [ADDRESS] , відчужувач: [PERSON] , набувач: [PERSON] (а.с. 15). Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області від 12.11.2021 вбачається, що померла [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] була зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] . В квартирі на день смерті була зареєстрована одна (а.с. 16). Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області від 12.11.2021 вбачається, що померлий [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] був зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS] . В квартирі на день його смерті були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області від 12.11.2021 вбачається, що померлий [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] був зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS] . В квартирі на день його смерті були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що добре знає родину [PERSON] , є хрещеною матір`ю померлого сина заявниці [PERSON] . Заявницю знає з 1990-1991 року вона є її подругую. Були у шлюбі, заявниця постійно проживала з її чоловіком - [PERSON] , який помер. Вели спільний побут, спільне господарство, хоч і розлучилися, то не припиняли своїх стосунків. Забрали до себе матір померлого чоловіка [PERSON] [PERSON] , до останнього опікувалися свекрухою. Весь час, до моменту смерті [PERSON] , проживали разом за вказаною адресою та вели спільне господарство. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що добре знає родину [PERSON] , є рідною сестрою заявниці. [PERSON] та [PERSON] одружилися і жили до того часу, як її чоловік не помер. Були у шлюбі, заявниця постійно проживала з померлим [PERSON] . Про те, що вони розлучилися вона навіть не знала, дізналася трішки пізніше про це. Вели спільний побут, спільне господарство, хоч і розлучилися, то не припиняли жити разом. Весь час, до моменту смерті [PERSON] , проживали разом за вказаною адресою без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. У них був спільний син, який також вже помер. Згідно ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином,\~статтею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовляє особі в оформленні спадщини, а спадкоємець має право звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до\~ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини. Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. На підставі\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до положень ст.ст. 13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст. 82 ч. 1 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що доводи, на які посилається заявник та його представник, підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи та поясненнями свідків, суд приходить до переконання про необхідність задоволення заяви [PERSON] та встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 1992 року по день смерті [PERSON] [INFO] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved