Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-01 00:00:00

23.07.2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх доходів, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення нею повноліття. Позов обґрунтовується тим, що з 11.08.2012 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З червня 2020 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, сумісне проживання припинено. Дитина проживає з позивачем та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не бере. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.08.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. В ухвалі сторонам було визначено строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримав 22.10.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та трекінгом відправлення з сайту «Укрпошта». У встановлений судом строк відзив до суду не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасники справи не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 11.08.2012 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, однак з червня 2020 року за доводами позивача шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Вказані обставини не спростовано жодним чином відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує всі обставини, що мають істотне значення, відповідно до ст. 182 СК України: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Виходячи з норм чинного законодавства, відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дитини мають нести спільно обоє батьків. Таким чином, суд вважає, що заявлений розмір аліментів, які просить стягнути позивач є необхідним та співмірним для задоволення потреб неповнолітньої дитини одним з батьків, що не оспорювалося відповідачем. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина, аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів - [PERSON] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23.07.2021 року до досягнення дитиною повноліття. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved