Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2021/ОВР/041-000117 від 24.02.2021 в сумі 13230,67 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та 24.02.2021 підписав договір № 2021/ОВР/041-000117 про приєднання до правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами (договір про приєднання). Зазначений договір про приєднання разом з правилами (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами, інформацією про сукупну вартість кредиту та тарифами є договором комплексного банківського обслуговування (договір). На виконання умов договору про приєднання АБ «УКРГАЗБАНК» відкрило відповідачу картковий рахунок у національній валюті, платіжну картку та видав кредит. Однак, [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення коштів та сплати процентів за користування коштами, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 20.01.2022 становить 13230,67 грн., з яких: 9997,33 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 1907,18 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 1326,16 грн. заборгованості згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. Так, як в добровільному порядку відповідач повернути кредит не бажає, позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.03.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Разом із позовною заявою представник позивача подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а розгляд справи просить проводити без участі позивача та його представника. Щодо заочного розгляду справи та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує (а.с. 15). У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, хоча ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву із додатками отримав член його сім`ї, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 24.02.2021 відповідач [PERSON] погодився на публічну пропозицію АБ «УКРГАЗБАНК» та приєднався до Правил надання банківських послуг за картковими продуктами шляхом підписання заяви-договору № 2021/1_С/041-000261. При цьому відповідач замовив банківський продукт «ЕКО-кредитка» (розділ 1. «Персональні дані»), для обслуговування якого відкривався субрахунок 26207131491769.500101.980 (а.с. 4). Згідно з п. 2.1 розділу «Загальні положення» вказаної заяви, ця заява-договір разом з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками, Тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів (що всі розміщені на сайті банку), є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між АБ «УКРГАЗБАНК», реквізити якого визначені у Правилах, та клієнтом, реквізити якого зазначені у заяві-договорі. На підставі вказаної заяви-договору (розділ 4. «Паспорт споживчого кредиту») відповідачу надано кредит (№ кредитного договору 2021/ОВР/041-000117) на умовах: тип кредиту - ліміт дозволеного овердрафту; строк кредитування - 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов Правил; орієнтовна сума кредиту - 10 000,00 грн.; можлива сума кредиту - 0,00 - 300 000,00 грн.; процентна ставка - 42 % річних; процентна ставка на прострочену заборгованість - 48 % річних; процентна ставка на пільговий період - 0,00001%; комісія за видачу кредиту/встановлення кредиту, без ПДВ 2,99 %. Під всіма істотними умовами договору міститься власноручний підпис відповідача (а.с.4 зворот). На виконання умов договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок у національній валюті та видав платіжну картку, про що останній надав відповідну розписку про отримання платіжної картки (Розділ заяви-договору «Розписка про отримання платіжної картки»). Фактичне виконання даних умов договору та користування наданими банком коштами відповідачем також стверджується наявною в матеріалах справи випискою за договором по рахунку відповідача, за якою обліковується заборгованість за договором із урахуванням прихідних та видаткових операцій (а.с. 8-10). 08.09.2021 позивачем на адресу відповідача направлялась вимога про дострокове (у тридцятиденний строк після отримання вимоги) повернення кредиту за кредитним договором № 2021/ОВР/041-000117 у загальному розмірі 11386,86 грн. (а.с. 12). Вказану вимогу відповідач отримав особисто, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 12 на звороті). Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення коштів та сплати процентів за користування коштами, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 20.01.2022 становить 13230,67 грн., з яких: 9997,33 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 1907,18 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 1326,16 грн. заборгованості згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України (а.с. 13). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ст.\~627\~Цивільного\~кодексу\~України передбачено,\~що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640\~Цивільного\~кодексу\~України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування. Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 Цивільного кодексу України). За змістом ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може і бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, підписавши договір № 2021/ОВР/041-000117 про приєднання до правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами (договір про приєднання), фактично погодився на запропоновані позивачем умови кредитного договору, отримав кредитні кошти і користувався ними, тому суд вважає, що між сторонами виникли зобов`язання за кредитним договором, які підлягають до виконання відповідно до умов цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання повинні виконуватись належним сторонами і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення коштів та сплати процентів за користування коштами, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 20.01.2022 становить 13230,67 гривень. Окрім цього, банком надано виписку за договором по рахунку відповідача, яка підтверджує отримання, користування кредитом [PERSON] , а також те, що після отримання банківської картки останій користувався карткою, а також отримував кредитні кошти. Разом з тим відповідач свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі не виконав, через це утворилась заборгованість відповідно до розрахунку заборгованості та виписки. Відповідно до позиції Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі No200/5647/18, провадження No61- 9618св19, виписка по картковому рахунку, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому банком кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з позивачем договору № 2021/ОВР/041-000117 від 24.02.2021, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит та проценти за користування ним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в межах заявлених позовних вимог. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 207, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 627, 629, 625, 634, 640, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved