Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~У листопаді\~ 2021\~року \~ [PERSON] \~ звернувся\~ \~до суду\~з позовом\~до \~ [PERSON] \~ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ В позові\~ [PERSON] \~ вказав\~ ,\~що \~у \~липні \~2020\~ р.\~померла його\~мати [PERSON] .\~ \~ За\~життя мати\~ склала\~ заповіт\~ ,\~яким все\~майно заповідала\~ відповідачу\~ [PERSON] .\~ Після її смерті відкрилася спадщина , яка складається з квартири в смт Краснокутськ та земельних ділянок , розташованих на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області. Після смерті\~ матері\~ він\~ звернувся\~до нотаріуса\~з заявою\~ про\~прийняття \~спадщини \~,\~однак отримав\~відмову нотаріуса\~у видачі\~свідоцтва про\~ право\~на спадщину,\~в зв`язку\~з тим\~,\~що пропустив\~ строк\~ для\~ подачі\~ заяви\~про прийняття\~ спадщини . Оскільки позивач є інвалідом першої групи , непрацездатний , потребує сторонньої допомоги та внаслідок запровадження карантинних обмежень , не мав можливості в шестимісячний строк звернутися до нотаріуса, прохав визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці для подання заяви до нотаріальної контори . У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , просить задовольнити . Відповідач до суду не з`явилася , подала заяву слухати справу у її відсутність, проти позову не заперечувала , просить ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.04.1960 року . ( а.с. 2) [INFO] в с.Карайкозівка Краснокутського району Харківської області померла [PERSON] у віці 88 років , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.07.2020 року .( а.с.4) Згідно заповіту , посвідченого приватним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу Харківської області Піднебенною І.М. 20.06.2006 року за реєстром № 1076 , [PERSON] заповідала все своє майно , де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося , яке належить їй на день смерті , [PERSON] ( а.с.52) \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, яка складається з квартири [ADDRESS] та земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9167 га та 0,2101 га , що розташовані на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області . Позивач [PERSON] , у відповідності до ст.1241 ЦК України, являється спадкоємцем за законом , як непрацездатний за віком , інвалід 1 групи , відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 255946 від 05.01.2011 року ( а.с. 9) . Згідно довідки про склад сім`ї, виданої 11.12.2020 року виконавчим комітетом Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 11.12.2020 року, [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] по день смерті, тобто до [INFO] . З померлою зареєстрованих осіб не значиться.( а.с. 54) За даними паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] виданим Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області від 20.03.2001 року , місцем реєстрації позивача з 25.10.1989 року є [ADDRESS] .( а.с. 3). З листа приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Гук С.Ю. від 02.07.2021 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 12.12.2020 року слідує, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведена спадкова справа № 67/2020 року. Нотаріусом повідомлено позивача про пропуск ним строку подання заяви про прийняття спадщини та роз`яснено його право на звернення до суду з приводу визначення додаткового строку для прийняття спадщини. ( а.с. 5,57) В липні 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Гук С.Ю. з заявою про прийняття спадщини за законом щодо майна померлої [PERSON] . Однак, постановою нотаріуса від 23.07.2021 р., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим , що він пропустив строк для прийняття спадщини. Крім того , нотаріус вказав , що заведена спадкова справа № 67/2020 року за заявою про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] ( а.с.7) Зі змісту заяви від 28.12.2021 року вбачається, що відповідач [PERSON] даний позов визнає і не заперечує проти його задоволення (а.с.27). Так, за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В пункті 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня\~\~\~\~\~2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова ВС від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17). В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що позивач тяжко хворіє з дитинства , з 05.01.2011 року йому встановлена перша група інвалідності ; він непрацездатний , потребує постійної сторонньої допомоги , частково залежить від інших осіб, що, на переконання суду дає підстави вважати, що у спадкоємця були об`єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини і ці обставини можуть бути визнані судом поважними. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене,\~суд \~вважає доведеним\~той факт,\~що пропуск\~строку для\~подачі позивачем\~заяви про\~прийняття спадщини\~після смерті\~матері мав\~місце з\~поважних причин\~та тривала\~тяжка хвороба\~спадкоємця \~може бути\~визнана поважною\~причиною пропуску\~цього строку. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Як передбачено вимогами\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Позивач надав суду достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження позову , окрім того відповідач проти позову не заперечувала, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved