Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

16 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є власником будинку [ADDRESS] . У належному йому будинку зареєстровані відповідачі, які у зазначеній квартирі не проживають понад установлені законом строки без поважних причин, а їх реєстрація порушує його права, як власника нерухомого майна. Місце проживання відповідачів невідоме, а тому позивач позбавлений можливості вирішити питання в добровільному порядку, у зв`язку з чим, посилаючись на ст. 405 ЦК України, просить суд задовольнити позов. Відзивів на позов не надходило. Ухвалою суду від 02 лютого 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву. 05 квітня 2022 року ухвалою суду підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена судом, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена судом, про причини неявки суд не повідомила. Згідно з ч. 3\~ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши підстави позовної заяви, а також докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та достовірності, дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 08 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Куліш Ю.О., зареєстрованого в реєстрі за № 611, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 278848061 від 14 грудня 2021 року (а.с. 7, 8). Відповідно до відомостей відділу ЦНАП Перещепинської міської ради за № 2-25-142 від 19 січня 2022 року та за № 2-25-148 від 19 січня 2022 року, про зареєстрованих осіб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20, 21). З актів, складених комісією Перещепинської міської ради у складі Голови комісії Старостенко О.В., членів [PERSON] та [PERSON] від: 19 грудня 2020 року, 09 грудня 2021 року та 23 грудня 2021 року, вбачається, що відповідачі у зазначеному житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] зареєстровані, однак не проживають з серпня 2019 року (а.с. 12). Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України установлено, що власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідачі без поважних причин не проживають більше одного року у житловому приміщенні за адресо: [ADDRESS] , де право власності належить позивачеві, але з реєстрації не знялися, доказів поважності причин не проживання відповідачі суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі порушують права позивача як власника будинку, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, а тому вони можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved