Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.04.2020 року між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 33108а0ва. Предметом даного Договору - майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Ford», д.н.з. [NUMBER] . 05.07.2020 року, відповідач керуючи транспортним засобом Volkswagen д.н.з. [NUMBER] у м. Києві, по проспекту Героїв Сталінграду допустив зіткнення з транспортним засобом «Ford», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок вказаної ДТП транспортним засобам завдано механічні пошкодження. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2020 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 101668,45 грн. на підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача на свою користь 101668,45 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.12.2020 року вказану цивільну справу передано до Деснянського районного суду м. Києва за підсудністю. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01.03.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Письмові матеріали справи містять письмову заяву представника позивача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання останнього та шляхом розміщення виклику на офіційному веб-сайті Судової влади України, відзив на позовну заяву не подав. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить заява, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 01.04.2020 року між СК «ARX» (попередня назва СК «АХА Страхування») та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 33108а0ва. Згідно переліку транспортних засобів, які приймаються на страхування - «Ford», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та витягу зі статуту здійснило державну реєстрацію найменування на ПрАТ «СК«АРКС». 05.07.2020 року о 14 годині 40 хвилин, у м. Києві по вул.. Г. Сталінграду, 10 А, [PERSON] , в порушення п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху, керуючи транспортним засобом Фольксваген, д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не слідкував за зміною дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем Форд, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2020 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Ford», д.н.з. [NUMBER] . З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 101668,45 грн. (а.с.72-74). На момент ДТП, цивільна правова відповідальність відповідача застрахована не була, про що свідчить результати перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ (а.с.33). За змістом ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма міститься у положеннях ст. 27 закону України «Про страхування». Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з страхового акту № ARX2599326 від 03.08.2020 року сума відшкодування становить 92446,32 грн. (а.с.27) Відповідно до страхового акту № ARX2606520 від 14.08.2020 року сума відшкодування становить 7164,13 грн. (а.с.29). Позивач, заявляючи позовні вимоги до відповідача на суму 101668,45 грн., надав докази виплати страхового відшкодування лише на суму 99610,45 грн., про що свідчить платіжне доручення № 692878 від 04.08.2020 року на суму 92446,32 грн. та платіжне доручення № 696699 від 17.08.2020 року на суму 7164,13 грн. (а.с. 31, 32). Разом з тим, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачем не надано належних та допустимих доказів виплати страхувальнику [PERSON] коштів у сумі 2058,00 грн. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі фактично виплаченій страховій виплаті, що становить 99610,45 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial