Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

У січні 2022 року позивач [PERSON] через уповноваженого представника - адвоката Костенка О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку з Ѕ частиною господарських будівель по [ADDRESS] , та як спадкоємцем за законом після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на Ѕ частину житлового будинку з Ѕ частиною господарських будівель по [ADDRESS] . Судові витрати з відповідача просить не стягувати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . У зв`язку з одруженням [PERSON] змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », а потім на « [PERSON] ». Після її смерті спадщину фактичними діями, шляхом проживання у спадковому будинку, який знаходиться по [ADDRESS] , прийняв її син - [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Згурівською районною державною нотаріальною конторою щодо майна померлої [PERSON] була заведена спадкова справа № 56/2013 від 01.03.2013. При зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться по [ADDRESS] , [PERSON] було надано дублікат договору купівлі-продажу, виданого Київським обласним державним нотаріальним архівом 13.03.2013 за реєстром №1-163, замість втраченого який було посвідчено Згурівською державною нотаріальною конторою 13.03.1999 за реєстром №582. За даним договором покупцями зазначеного житлового будинку є [PERSON] та [PERSON] .. Житловий будинок придбано в спільну сумісну власність, тобто в договорі купівлі-продажу не зазначено в яких частках даний житловий будинок належить покупцям. У зв`язку з тим, що неможливо встановити, яка частка належить померлій, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок нотаріусом було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Крім того, оскільки в зазначеному правовстановлюючому документі чітко не визначена частка позивача, то фактично оспорюється і його право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Ухвалою суду від 20.01.2022 відкрито провадження у справі за правила загального позовного провадження. В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду повідомлені завчасно та належним чином. Представник відповідача [PERSON] направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Згурівської селищної ради, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання йому відомі та зрозумілі, судові витрати просить не стягувати. Представник позивача [PERSON] направив до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд визнав можливим розглянути справу за відсутністю сторін, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін. Відповідно ч. 4 до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини, викладені у позовній заяві підтверджуються письмовими доказами, які були досліджені судом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері, померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 5,11,12). Відповідно до копії довідки, виданої виконкомом Старооржицької сільської ради 01.03.2013 року за № 300 після смерті матері [PERSON] спадщину прийняв до спливу шести місяців фактичними діями її син [PERSON] шляхом проживання у спадковому будинку в [ADDRESS] (а.с.7, 48). У зв`язку з одруженням [PERSON] змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », а потім на « [PERSON] » (а.с. 8,9). Згідно заведеної спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] №56/2013 від 01.03.2013 інші спадкоємці першої черги окрім [PERSON] відсутні (а.с. 13, 40, 41). Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] чинним був ЦК УРСР 1963 року, тому саме норми зазначеного Кодексу підлягають застосуванню до даних спадкових правовідносин, зокрема в частині визначення порядку прийняття спадщини та визначення належності до спадкоємців. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно із п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 8 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В силу ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. До спадкового майна померлої [PERSON] належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власниками якого є [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Згурівською державною нотаріальною конторою 30.03.1999 за реєстром №582, дублікат якого виданий Київським обласним державним нотаріальним архівом 13.03.2013 за реєстром №1-163 (а.с.10). Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 12.01.2022, інвентаризаційна справа № 19, за адресою по [ADDRESS] , побудовані: під літерою «А-1» житловий будинок, 1957 року побудови, площею 64,2 кв.м; під літерою «а» прибудова, 1962 року побудови, площею 4,5 кв.м.; під літерою «Б» погріб, 1960 року побудови, площею 18,7 кв.м.; під літерою «В» сарай, 1962 року побудови, площею 15,5 кв.м.; під літерою «Г» вбиральня, 1962 року побудови, площею 1,0 кв.м.; за № 1 огорожа, 1970 року побудови (а.с.15-21). Будівлі, які відповідно до діючого законодавства вважаються самочинно побудованими, за даною адресою відсутні, інвентаризаційна вартість становить 31624 грн. (а.с.14). При зверненні до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , позивачу було відмовлено. Нотаріусом повідомлено, що [PERSON] було надано дублікат договору купівлі-продажу, виданий Київським обласним державним нотаріальним архівом 13.03.2013 за реєстром №1-163, замість втраченого, який було посвідчено Згурівською державною нотаріальною конторою 13.03.1999 за реєстром №582. В даному договорі зазначено, що покупцями житлового будинку є [PERSON] та [PERSON] , але не зазначено в яких частках придбано майно, тобто житловий будинок придбано у спільну сумісну власність, з даного договору неможливо встановити, яка частка належала померлій, та рекомендовано звернутися до суду. (а.с.6) Позивач позбавлений можливості вирішити дане питання в позасудовому порядку, тому його право підлягає захисту. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами. Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на вище вказане, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Визнати за [PERSON] , як спадкоємцем за законом після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , право на Ѕ частину житлового будинку з Ѕ частиною господарських будівель за адресою: [ADDRESS] ; та визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку з Ѕ частиною господарських будівель за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи клопотання представника позивача [PERSON] не стягувати з відповідача судові витрати, суд вважає за можливе, не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦПК України та судові витрати, понесені позивачем, залишити за ним. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі по 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.(а.с. 24). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету по 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, а саме грошові кошти у розмірі по 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок, що сплачені ними згідно з платіжним документом від 19.01.2022 №0334-8790-0297-1635.

Outcome: approved