Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є власником зазначеного будинку та земельної ділянки за зазначеною адресою. [PERSON] було надано дозвіл позивачем на його тимчасову реєстрацію у зазначеному будинку, однак з моменту реєстрацію відповідач не проживав за вищевказаною адресою і не проживає по теперішній час, а також з ним відсутній зв`язок. Позивач, який є власником зазначеного будинку не бажає щоб у ньому була зареєстрована стороння особа, у зв`язку з чим звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з`явився, але від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи неодноразово\~повідомлявся належним\~чином,\~однак до\~суду не\~з`являвся,\~клопотання про\~розгляд справи\~у його\~відсутність не\~подавав,\~про причини\~неявки суд\~не повідомляв,\~а також\~не подавав\~відзив на\~позовну заяву.\~Так,\~судом,\~відповідно до\~ч.\~6\~ст.\~128\~ЦПК України,\~надсилалися судові\~повістки про\~виклик до\~суду за\~адресою місця\~проживання відповідача,\~зареєстрованого у\~встановленому законом\~порядку,\~однак, згідно\~з поштовими\~конвертами з\~судовими повістками,\~що повернулися\~до суду\~з довідкою\~відділення «Укрпошти»\~«адресат відсутній\~за вказаною\~адресою»,\~що дає\~суду підстави\~вважати,\~що відповідач\~за зазначеною\~адресою відсутнійта свідчить про неможливість вручення відповідачу судової повістки, що, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України». Отже відповідач зобов`язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач надавав суду доказів неможливості прибути в судове засідання. Суд враховує строки розгляду справи, передбачені законом, неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, а також не встановлення наявності поважних причин для неявки. Також, судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений ЦПК України. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідача, який не вчиняє дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової\~системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, що викладена у його заяві, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із житлового законодавства, пов`язані з правом особи користуватися житловим приміщенням, в якому зареєстроване її місце проживання, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Житловим Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за № 2301 від 14 грудня 2018 року, договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за № 2302 від 14 грудня 2018 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу: 149555808 від 14 грудня 2018 року [PERSON] (а.с. 4-5), позивач по справі, є власником житлового будинку, та земельної ділянки розташованих за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7, 8, 9-11). Згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області [PERSON] , відповідач по справі, [INFO] , зареєстрований з 05 травня 2021 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). З довідок «Укрпошти»,\~які повернулася\~на адресу\~судуразом з поштовими конвертами з судовими повістками про виклики до суду [PERSON] ,\~відповідача по\~справі,\~ вбачається, що відповідач відсутній за вказаною адресою (а.с. 25, 31, 34). В судовому засіданні встановлено, що у будинку, власником якого є [PERSON] , позивач по справі, зареєстрований [PERSON] , відповідач по справі, однак не проживає. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК України\~випадках. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд першої інстанції при вирішенні справи виносить рішення на підставі належних та допустимих доказів, досліджених в судовому засіданні відповідно до\~глави 3 ЦПК України. Стаття 81 ЦПК України\~зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами згідно\~ст. 76 ЦПК України\~є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у\~статтях 77-80 ЦПК України. Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до\~ст. 4 ЖК України\~жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд. Житловий фонд включає жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд). Права власника житлового будинку визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ч. 1\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ст. 29 Цивільного кодексу України\~встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач не проживає за вказаною адресою у будинку, який належить позивачу, більше шести місяців без поважних причин, також його відсутність понад шість місяців не відповідає випадкам, передбаченим пунктами 1-7 ч. 3\~ст. 71 ЖК України, які передбачають, що право користування житловим приміщенням зберігається за відсутніми впродовж шести місяців з дня закінчення строку, вказаного у відповідному пункті. Враховуючи викладене, суд, оцінивши в сукупності всі добуті в судовому засіданні докази, прийшов до висновку про можливість визнання\~відповідача таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням,\~а саме\~будинком [ADDRESS] ,\~у зв`язку\~з чим\~позовні вимоги\~позивача є\~обґрунтованими і\~підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 4, 71, 72, 150 ЖК України, ст. 29 ЦК України,

Outcome: approved