Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - банк, АТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06 березня 2014 року в сумі 10 676,17 грн. станом на 30 січня 2022 року. В обґрунтування вимог позивач вказав, що [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву від 06 березня 2014 року. Шляхом підписання вказаної заяви, відповідач підтвердила свою згоду на те, що дана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами банку", які викладені на сайті банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався положеннями п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, згідно яких відповідач при укладенні договору надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням банку. В подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 18 000 грн. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у відповідних розмірах згідно доданого розрахунку. Відповідач [PERSON] порушила умови договору, суми кредиту в повному обсязі не повернула, внаслідок чого станом на 30 січня 2022 року виникла заборгованість на загальну суму 10 676,17 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 8405,65 грн. та заборгованості за простроченими відсотками - 2270,52 грн. Посилаючись на наведене, банк просив задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. У судове засідання представник банку не з`явився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавала. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 06 березня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 1000 грн., шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У заяві зазначено, що відповідач згідна з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. 05 січня 2021 року сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, в якому сторони, окрім іншого, погодили розмір процентів, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, зокрема у разі: неповернення клієнтом кредиту в строк, зазначений у розділі 3 паспорта починаючи з дня, що є наступним за днем закінчення строку; якщо клієнт не виконав вимоги банку щодо усунення порушення договору починаючи з дня, що є наступним за днем закінчення строку, установленого вимогою банку; несвоєчасності сплати клієнтом мінімального обов`язкового платежу в строк, зазначений у розділі 5 паспорта, починаючи з дня, що є наступним за днем закінчення строку платежу; настання обставин, передбачених п. 3.5 договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту; настання обставин, передбачених п. 6.5 договору, починаючи з 32-го дня з дня направлення повідомлення банком клієнту. В даному випадку клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість за кредитом, а також проценти від простроченої суми заборгованості у розмірі 60 відсотків. З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на підставі підписаного кредитного договору, [PERSON] 06 березня 2014 року була надана кредитна картка номер [NUMBER] , термін дії якої до грудня 2017 року; 21 липня 2014 року - кредитна картка номер [NUMBER] , термін дії якої до липня 2018 року; 08 листопада 2016 року - кредитна картка номер [NUMBER] , термін дії якої до травня 2020 року; 05 січня 2021 року - кредитна картка номер [NUMBER] , термін дії якої до жовтня 2024 року. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] , долученої до матеріалів справи встановлено, що 06 березня 2014 року [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , 06 березня 2014 року встановлено кредитний ліміт 1000 грн., 06 березня 2014 року зменшено кредитний ліміт до 1000 грн., 28 грудня 2015 року збільшено кредитний ліміт до 8000 грн., 08 листопада 2016 року зменшено кредитний ліміт до 8000 грн., 12 травня 2017 року збільшено кредитний ліміт до 13000 грн., 06 вересня 2017 року збільшено кредитний ліміт до 18000 грн., 20 лютого 2019 року зменшено кредитний ліміт до 16000 грн., 06 березня 2019 року зменшено кредитний ліміт до 15130 грн., 07 березня 2019 року зменшено кредитний ліміт до 15130 грн., 22 травня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 13900 грн., 02 червня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 13900 грн., 15 червня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 13900 грн., 30 червня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 12900 грн., 13 липня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 12900 грн., 24 липня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 12900 грн., 06 серпня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 12900 грн., 17 серпня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 12340,24 грн., 28 серпня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 12340,24 грн., 08 вересня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 12340,24 грн., 23 вересня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 12340,24 грн., 07 жовтня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 12340,24 грн., 19 жовтня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 12340,24 грн., 30 жовтня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 12340,24 грн., 11 листопада 2020 року зменшено кредитний ліміт до 12340,24 грн., 26 листопада 2020 року зменшено кредитний ліміт до 12340,24 грн., 08 грудня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 12340,24 грн., 22 грудня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 12340,24 грн., 05 січня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 12340,24 грн., 18 січня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 12340,24 грн., 18 січня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 12340,24 грн., 18 січня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 12340,24 грн., 18 січня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 9270,24 грн., 29 січня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 9270,34 грн., 09 лютого 2021 року зменшено кредитний ліміт до 9270,24 грн., 23 лютого 2021 року зменшено кредитний ліміт до 9270,24 грн., 10 березня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 9270,24 грн., 23 березня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 9270,24 грн., 06 квітня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 9270,24 грн., 20 квітня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 9260,22 грн., 06 травня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 9260,22 грн., 19 травня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 9260,22 грн., 31 травня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 8590,54 грн., 15 червня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 8590,54 грн., 01 липня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 8590,54 грн., 12 липня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 8590,54 грн., 01 липня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 8590,54 грн., 12 липня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 8590,54 грн., 23 липня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 8590,54 грн., 05 серпня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. Факт отримання кредитних коштів, відкриття та користування картковим рахунком, користування кредитною карткою, підтверджується випискою по картковому рахунку. З виписки по рахунку відповідача [PERSON] вбачається, що відповідач користувався встановленим банком кредитним лімітом, знімав кредитні кошти з кредитної картки та здійснював часткове погашення заборгованості. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №б/н від 06 березня 2014 року, станом на 30 січня 2022 року становить 10 676,17 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 8405,65 грн. та заборгованості за відсотками - 2270,52 грн. Крім цього, за клопотанням представника позивача судом оглянуто веб-сторінку за посиланням у клопотанні, зокрема зміст розділу 2.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms. Вказаний документ містить 672 сторінки, виконаний українською мовою, однак будь-які відмітки про ознайомлення з ним відповідачем відсутні. Відповідно до витягу із Статуту АТ КБ «ПриватБанк», погодженого НБУ від 06.09.2019 року вбачається, що відбулась зміна типу та найменування ЗАТ на ПАТ, яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк». Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що відбулась зміна назви товариства з ПАТ КБ «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В силу вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи встановлено, що 06 березня 2014 року між [PERSON] та позивачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку у розмірі 1000 грн., який у подальшому був збільшений до 18 000 грн., та відповідач погодилась з його розміром, продовжуючи користуватись карткою, кредитними коштами та будь-яких заперечень не висловлювала. Встановлено, що банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу банківську послугу з кредитування шляхом встановлення кредитного ліміту на картку № [NUMBER] та встановивши на останню кредитний ліміт у розмірі 1000 грн., який у подальшому неодноразово збільшувався. Відповідач [PERSON] отримала картку, користувалась наданими їй позивачем кредитними коштами та частково погашала заборгованість за кредитом. На підтвердження факту укладення кредитного договору, отримання платіжної картки та користування нею, позивачем надано анкету-заяву підписану відповідачем, паспорт споживчого кредитування, розрахунок заборгованості по кредиту, виписку по рахунку, з яких вбачається факт користування відповідачем кредитними коштами та часткове погашення заборгованості. Так, з матеріалів справи вбачається, що по картковому рахунку відповідача був встановлений кредитний ліміт у розмірі 1000 грн., який у подальшому було збільшено до 18 000 грн. та відповідач [PERSON] погодилась з його розміром, користуючись карткою, кредитними коштами та будь-яких заперечень не висловлювала. З виписки з особового рахунку клієнта, вбачається, що [PERSON] , як клієнт банку, здійснювала операції, а саме знімала грошові кошти з картки та погашала заборгованість. Разом з тим, відповідач [PERSON] належним чином не виконала умов кредитного договору, допустила виникнення заборгованості та у встановлений строк коштів не повернула. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що станом на 30 січня 2022 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 06 березня 2014 року становить 10 676,17 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 8 405,65 грн. та заборгованості за простроченими відсотками - 2270,52 грн. Таким чином, позивач на праві кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та процентів від позичальника. Оскільки доказів належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останньої підтверджується розрахунком заборгованості, який наданий суду та відповідачем не спростований, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відтак, суд приходить до висновку, що сума заборгованості у розмірі 10 676,17 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 8405,65 грн. та заборгованості за простроченими відсотками - 2270,52 грн., підлягає поверненню відповідачем банку. Більше того, відповідачем не надано суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження іншої суми заборгованості. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що фактично отримані та використані відповідачем [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] в користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 06 березня 2014 року, станом на 30 січня 2022 року в розмірі 10 676,17 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 8405,65 грн. та заборгованості за простроченими відсотками - 2270,52 грн., оскільки банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів, відсотків. Вказана сума відповідачем не спростована. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2481,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved