Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити рішення, яким змінити засіб стягнення аліментів з відповідача і збільшити їх розмір шляхом стягнення з нього на її корить аліменти\~ на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки всіх видів доходу відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття доньки, тобто до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Болградського районного суду від 09.09.2019 року з відповідача вже стягуються аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Однак, на даний час, згідно цього рішення вона не отримує аліменти в частці доходу відповідача, а тільки мінімум, передбачений законодавством. Тому в інтересах дитини вона звертається до суду. Ухвалою від 01.04.2022 року відкрито провадження по справі, та призначено до судового розгляду на 28.04.2021 року, про що сповіщені сторони по справі (а.с.19). Позивач до суду не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.20). Відповідач до суду не прибув, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність (а.с.22). Оскільки сторонами по справі було подано заяви про розгляд справи за їх відсутності, судом у відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності сторін по справі на підставі наявних документів в матеріалах справи. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Вирішуючи питання щодо аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст. 141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст.3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.180-184, 191 СК України. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2004 року, який розірвано на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 08.05.2014 року, справа № 497/1093/14-ц (а.с.7). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а.с.5), яка перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Болградської міської ради Одеської області (а.с.6). 14 вересня 2019 року позивачка уклала шлюб з іншим чоловіком, [PERSON] , та її прізвище змінилося на шлюбне « [PERSON] » (а.с.4). Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 09.09.2019 року (справа №497/1223/19) з відповідача [PERSON] , на користь позивача [PERSON] , стягувалися аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.14-15). Згідно Довідки №50 від 22.03.2022 року Позивач проживає разом з донькою [PERSON] . Усі витрати на покращення стану здоров`я дитини, її навчання та розвиток, повне матеріальне забезпечення несе позивачка по справі особисто. Докази щодо надання відповідачем іншої допомоги, крім аліментів, на утримання та виховання дитини, відсутні. Ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із тим, що дитина росте, потреби збільшуються, усі ці затрати несе позивач особисто, з відповідача стягуються лише аліменти, у суду відсутні будь-які докази щодо матеріального стану відповідача, його стану здоров`я, жодних доказів на спростування доводів позивача, суду надано відповідачем не було, відповідач визнав позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів, а відтак є підстави для перегляду визначеного судом розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду (ч.3ст.181 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, діючи виключно в інтересах неповнолітньої дитини, а також приймаючи до уваги положення Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», яким визначено, що гарантований мінімальний розмір аліментів на дітей віком від 6 до 18 років складає з 01.01.2022 року 1309.00 гривень (2618.00 гривень х 50%). Тоді як мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 2618.00 гривень, суд приходить до висновку, що аліменти на дитину у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, є саме тим розміром, який може визнаватися необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи безпосередньо дослідив докази у справі. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст.2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Крім того, відповідачем позовні вимоги позивача визнано у повному обсязі. Відповідно до ст. 206 ЦПК України Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави для зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , та вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Відповідно положень ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992.40 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved