Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 24.01.2022 року до суду звернувся представник [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів у розмірі 10940,23 грн. Позивач позов обґрунтовує тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. перебуває на виконанні виконавче провадження № 66862321 з примусового виконання виконавчого напису № 76130 від 12.06.2021, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 92797,99 грн. У виконавчому написі № 76130 від 12.06.2021 зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за Кредитним договором АКП-250915 від 25.09.2015 року, укладеного з АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 114/10 від 25.09.2015 є ТОВ «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.04.2021 по 25.05.2021, сума заборгованості складає 92797,99 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 20804,94 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом 11857,99 грн., заборгованості по за штрафами та пенею 59485,06 грн. Також із стягувача стягнуто плату за вчинення виконавчого напису за домовленістю сторін. Вказує, що зміст виконавчого напису не відповідає ЗУ «Про нотаріат». Кредитний договір не посвідчений нотаріально, нотаріусом не перевірено факт безспірності боргу, не враховано сплив 3-річного строку для стягнення боргу, факт правонаступництва у кредитному договорі. На підставі вищевикладеного позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В. за № 76130 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 92797,99 грн., таким, що не підлягає виконанню, стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на його користь 10940,23 грн безпідставно стягнутих за виконавчим написом коштів, а також стягнути 1488,60 грн. судового збору та 10\~000 грн. витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 26.01.2022 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову. Ухвалою суду від 04.02.2022 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 04.03.2022 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 04.02.2022 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 04.03.2022 справу знято з розгляду на 05.05.2022. 05.05.2022\~ухвалою суду\~ призначенозаочний розгляд даної цивільної справи. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд розглядати справу за їх відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів встановив, що за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» приватним нотаріусом приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. видано виконавчий напис № 76130 від 12.06.2021 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за Кредитним договором АКП-250915 від 25.09.2015 року, укладеного з АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 114/10 від 25.09.2015, є ТОВ «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.04.2021 по 25.05.2021, сума заборгованості складає 92797,99 грн., в т.ч. за тілом кредиту 20804,94 грн., за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом 11857,99 грн., за штрафами та пенею 59485,06 грн. (а.с.19). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 17.09.2021 відкрито виконавче провадження № 66862321 з примусового виконання виконавчого напису № 76130 виданого 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 92797,99 грн. (а.с.16). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 19.10.2021 звернуто стягнення на доходи [PERSON] (а.с.81). Постановами приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 17.09.2021 стягнуто з [PERSON] основну винагороду виконавця і мінімальні витрати виконавчого провадження (а.с.83,84). Відповідно до заяви приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. № 22 від 19.04.2022 (а.с. 72) в межах виконавчого провадження з [PERSON] стягнуто кошти на загальну суму 10940,23 грн., з яких перераховано : 500 грн. в рахунок сплати мінімальних витрат виконавчого провадження, 949,11 грн. в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця, 9491,12 грн. в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням. Оцінка суду. Відповідно до ч. 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За ст. 88 Закону України "Про нотаріат" (чинної на час виникнення правовідносин) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин. Проаналізувавши наведені вище роз`яснення, а також надані суду письмові докази в їх сукупності, суд зауважує, що при вчиненні виконавчого напису 12.06.2021 року нотаріус не пересвідчився у безспірності пред`явленої до стягнення заборгованості . До зазначених висновків суд приходить, виходячи з наступних мотивів. Так, як вбачається з дослідженого у судовому засіданні кредитного договору №014/0923/82/0032163 від 26.08.2011 року, кінцевий строк виконання зобов`язання сторонами було визначено до 26.08.2017 року. Проте, одночасно у п.1.1 Договору сторони погодили порядок погашення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів. Частиною 1 ст. 257 ЦК Українивизначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 5 ст.\~261\~ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Враховуючи те, що погашення щомісячних платежів повинно здійснюватись щомісячно, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань. Зазначена правова позиція викладена у висновку Верховного Суду України, що викладений в постанові №6-160цс14 від 19.11.2014 року. При цьому, суд враховує, що з заявою про видачу виконавчого напису відповідач звернувся лише 16.09.2021 року, а початковим перебігом обрахунку трирічного строку позовної давності є 26.08.2017 року, оскільки розрахунку сплати [PERSON] заборгованості суду не надано. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося з заявою про видачу виконавчого напису до нотаріуса після спливу позовної давності. Зазначена обставина, на думку суду, є безумовним підтвердженням того, що заборгованість за кредитним договором №014/0923/82/002163 від 26.08.2011 року є спірною. Будь-яких доказів звернення до суду з позовом до боржника ТОВ «Вердикт Капітал» та переривання позовної давності суду надано не було. Також, згідно п. 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. За п.п. 3.3 п. 3 глави 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. Однак, на думку суду, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Так,\~ у\~даному випадку\~відсутні докази\~вручення вимоги\~боржнику,\~а також\~докази відступлення права вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» іншій юридичній особі, що водночас має істотне значення для перевірки безспірності боргу. Таким чином, вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням вищевказаного законодавства, та приватний нотаріус не переконався у безспірності заборгованості боржника, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а)\~оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);\~б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З випливає з матеріалів справи, ТОВ «Вердикт Капітал» оригінал кредитного договору чи нотаріально посвідчена його копія нотаріусу не надався. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення безпідставно стягнутих коштів на користь позивача суд зазначає таке. Статтею 1212 ЦК України визначені загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Згідно із зазначеною нормою ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, по якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.10.2021 року по справі № 623/363/20. Враховуючи, що згідно повідомлення приватного виконавця в межах виконавчого провадження № 66862321 з примусового виконання виконавчого напису стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" суму боргу у розмірі 9491,12 грн. - у цій частині позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Водночас, судом встановлено, що інші кошти в сумі 500 грн. та 949,11 грн. були стягнуті з [PERSON] як основна винагорода приватного виконавця та мінімальні витрати виконавчого провадження, тобто на користь приватного виконавця а не ТОВ "Вердикт Капітал", проте позовні вимоги до приватного виконавця в ході розгляду справи позивачем не заявлялись , тому в цій частині позов до задоволення не підлягає. Також у звязку з частковим задоволенням позову наявні підстави згідно\~ст. 141 ЦПК України\~для стягнення із відповідача на користь позивача судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1448,60 грн. Згідно з частинами 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правових позицій, викладених у додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, справа №755/9215/15-ц провадження № 14-382цс19, у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 у справі №922/445/19, від 22 листопада 2019 у справі №902/347/18, від 06 грудня 2019 у справі №910/353/19 визначено, що право суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. У даній справі понесення витрат на правничу допомогу підтверджується відповідними документами, а саме договором про надання правової допомоги, укладеної між адвокатом Ніколенко М.Є. та позивачем [PERSON] , актом приймання-передачі наданих юридичних послуг, квитанціями про сплату витрат на правову допомогу на суму 8 000 грн. У відзиві на позов ТОВ «Вердикт Капітал» заперечень щодо співмірності витрат на правову допомогу не подавав. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача також витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Outcome: partial