Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , вказуючи, що 16 липня 2015 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області. У них є двоє дітей: син [PERSON] , 2016 р.н. та син [PERSON] , 2019 р.н. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом останнього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Їхня сім`я повністю розпалася, шлюб існує формально, примирення між ними не можливе. Ухвалою судді від 23.11.2021 позовну заяву про розірвання шлюбу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судових засідань відповідно до ст. 128 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, подала до суду заяву від 13.01.2022, у якій просить розглянути справу без її участі, позов про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За змістом ч.ч.3, 4 ст.\~56\~СК України: кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та\~особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як установлено\~судом,\~шлюб між\~сторонами[PERSON] та [PERSON] зареєстрований 16 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівської області, актовий запис № 127, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.07.2015 року. Подружжя має двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Суд установив, що сім`я між сторонами розпалася, перебування сторін у шлюбі є формальним, подальше його збереження та примирення не можливе. Протягом останнього часу вони проживають окремо, фактичні шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Суд враховує ту обставину, що в сторін є двоє малолітніх дітей, проте з огляду на вищенаведені обставини справи, розцінює як таку, що не перешкоджає прийняттю рішення про розірвання шлюбу. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін та їхньої малолітньої дитини. Відповідно до ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і доходить висновку про задоволення позову. При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 908 гривень. На підставі ч.1 ст.142\~ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову, що становить 454 грн, а решта судового збору в розмірі 454 грн, сплаченого згідно з квитанцією № 4784-1617-3121-1707 від 04.11.2021 (сплачено у АТ «А-Банк»), підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved