Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позовні вимоги. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 23 грудня 2020 року у м. Львові на вул. Шевченка в районі перехрестя з вул. Клепарівською, водій автобуса марки Богдан А09201 д. н. з. [NUMBER] внаслідок порушень правил дорожнього руху здійснив зіткнення з належним йому автомобілем та пошкодив його. Цивільно-правова відповідальність водія автобуса була застрахована в ТзДВ «Страхова компанія «Ю. ЕС. АЙ.», 02.03.2021 р. позивач звернувся в відділення ТзДВ «Страхова компанія «Ю. ЕС. АЙ.» з заявою щодо відшкодування завданих збитків, однак такі відшкодовано не було. З урахуванням змінених позовних вимог, просив суд стягнути з товариства з додаткової відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» страхове відшкодування в розмірі 120409,05 грн. Рух справи в суді. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2021 року, відкрито провадження по справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, за позовом до відповідачів -товариства з додаткової відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» та товариства з обмеженою відповідальністю «Фіакр- Львів» 26 квітня 2022 року представником позивача було подано заяву про уточнення кола відповідачів, в яких просив стягнути страхове відшкодування лише з товариства з додаткової відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ». Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в приміщенні Галицького районного суду м. Львова. Позиція сторін по справі. Позивач в судове засідання для розгляду справи не з`явився, подав клопотання про здійснення розгляду без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження по справі, та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу відповідача, однак відзиву чи заперечень по справі останній не надав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом було встановлено, постановою Галицького районного суду м. Львова від 29 січня 2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. на користь держави. Стягнуто із [PERSON] в користь ДСА України судовий збір в розмірі 454,00 грн. Так, з матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 2020 року у м. Львів о 18 год. 46 хв. на перехресті вул. Шевченка - вул. Клепарівська водій [PERSON] , керуючи автобусом марки «Богдан» д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «AUDI А6» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201982895, ТДВ «Страхова компанія «Ю. ЕС. АЙ.» було застраховано автомобіль марки «Богдан» д.н.з. [NUMBER] на шкоду заподіяну майну, на 130 000 грн. Відповідно до висновку №17 експертного автотоварознавчого дослідження за зверненням ТДВ «Страхова компанія «Ю. ЕС. АЙ.», від 02 березня 2021 року, пошкодження автомобіля «Audi A6 2,0 TFSi 5dr 8AT» ідентифікаційний номер [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] виявлені після ДТП 23.12.2020 року, які визначені при його обстеженні 12.01.2021 року - зазначені у пункті 1.2 дослідницької частини даного висновку та відображені на фотографіях фототаблиць додатку. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi A6 2,0 TFSi 5dr 8AT» ідентифікаційний номер [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] від виявлених при обстеженні 12.01.2021 року його пошкоджень внаслідок ДТП 23.12.2020 року, без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить 317828,65 грн. Ринкова вартість автомобіля «Audi A6 2,0 TFSi 5dr 8AT» ідентифікаційний номер [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] на 23.12.2020 року до моменту пошкодження у ДТП, становить 395573,02 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля «Audi A6 Quattro 3,0 TFSi 4dr 8AT» ідентифікаційний номер [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] на момент його пошкодження у ДТП 23.12.2020 року, становить: Ез = 0,70. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням, коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля від виявлених при обстеженні 12 січня 2021 року його пошкоджень внаслідок ДТП 23.12.2020 року, в цінах на вказану дату обстеження, бо врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових. (запчастин) без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ) становить: 120409,05 грн. Як вбачається з листа Національного Банку України, страховик повідомив, що ним було прийнято рішення щодо здійснення страхового відшкодування в розмірі 120 409,05 грн. В документах наданих страховиком на запит Національного банку, відсутня інформація щодо виплати страхового відшкодування та сплати пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування. Мотиви прийняття рішення судом. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч.1 ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Правовідносини які виникли між сторонами, регулюються умовами укладеного договору, нормами ЦК України, Законом України «Про страхування». Відповідно до статей 1166, 1187ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно з п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. За приписами ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у тому числі у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено цю постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, а тому не впливає на висновки експертів. Статтею 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІУ від 01.07.2004 зі змінами (далі Закон). Цей Закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної у тому числі майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст.28 Закону до шкоди, заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Беручи до уваги те, що згідно з постановою суду, яка має преюдиціальне значення, встановлено наявність факту ДТП, що сталося 23 грудня 2020 та те, що винуватцем у цій ДТП визнано водія [PERSON] , суд вважає, що між неправомірними діями останнього та спричиненою шкодою, наведеною у позові, є причинний зв`язок. Цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким на правовій підставі керував [PERSON] , на час настання страхового випадку була застрахована в ТзДВ «Страхова компанія «Ю. ЕС. АЙ.»., тому відповідач є відповідальною особою за спричинену шкоду у межах суми страхового відшкодування. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа №755/18006/15-ц), яка визначила, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правої відповідальності (ст.3 Закону). Отже страхова компанія, як страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі п.22.1 ст.22 Закону здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, а різницю між реальними збитками і виплатою у межах ліміту відповідальності страховика на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків. У зв`язку з вищевикладеним, позовна заява підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати по справі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, суд приходить до переконання, що такі підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved