Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Оськін Ю.В., звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в особі регіональної філії м. Києва та Київської області, ТОВ «Вердикт Капітал», [PERSON] , в якому просить звільнити з-під арешту (обтяження) рухоме майно - транспортний засіб марки SKODA OCTAVIA TOUR, номер шасі [NUMBER] , днз [NUMBER] , обтяження на яке накладено (зареєстровано) 15.02.2019 року за №17304969 державним реєстратором ДП «Національні інформаційні системи» в особі регіональної філії м. Києва та Київської області Кондратюк Н.С. Позов мотивований тим, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 16.09.2015 року позивач є власником вищезазначеного транспортного засобу. При спробі зняти автомобіль з обліку в 2021 році позивачу стало відомо, що автомобіль перебуває під забороною відчуження, а саме 15.02.2019 року державним реєстратором ДП «Національні інформаційні системи» в особі регіональної філії м. Києва та Київської області Кондратюк Н.С. накладено обтяження (№17304969 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна) на автомобіль. Згідно відповіді на адвокатський запит стало відомо, що обтяження накладено на автомобіль за ініціативою ТОВ «Вердикт Капітал» як на майно, власником якого є [PERSON] . Позивач, як власник з 16.09.2015 спірного автомобіля, згоди на обтяження не надавав, боргових обтяжень перед ТОВ «Вердикт Капітал» не має, правочинів з [PERSON] щодо відчуження автомобіля не укладав. Існування обтяження на належний йому автомобіль порушує права та інтереси позивача як власника, що і стало підставою звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надано сторонам строк для подання до суду заяв по суті справи. 04.01.2021 року від відповідача ДП «Національні інформаційні системи» в особі регіональної філії м. Києва та Київської області надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить відмовити в задоволенні позову в частині вимог до ДП «Національні інформаційні системи» в особі регіональної філії м. Києва та Київської області, оскільки ДП є неналежним відповідачем у справі, виконує суто технічну функцію - технічне внесення інформації до Реєстру, єдиним належним суб`єктом, на якого Законом покладено обов`язок щодо ініціювання здійснення реєстрації відомостей про припинення /змін обтяження є обтяжувач ТОВ «Вердикт Капітал». Інших заяв по суті спору матеріали справи не містять. За таких обставин суд розглядає справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] з 16.09.2015 року є власником транспортного засобу марки SKODA OCTAVIA TOUR, номер шасі [NUMBER] , 2008 року випуску, днз [NUMBER] , що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №75046957 від 18.09.2021 року, сформованого Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Вінницькій області (філія ГСЦ МВС), 15.02.2019 року реєстратором філії м. Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» Кондратюк Н.С. зареєстровано приватне обтяження (заборона відчуження) за №17304969, на об`єкт SKODA OCTAVIA TOUR, колір сірий, 2008 року випуску, номер об`єкта [NUMBER], 2008 року випуску, днз [NUMBER] , документ - підстава: договір купівлі-продажу майнових прав №951/К від 09.11.2018 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», боржник - [PERSON] , обтяжувач ТОВ «Вердикт Капітал», розмір основного зобов`язання 1193485,70 гривень, термін дії: 15.02.2024 року (а.с.9). Адвокатом Оськіним Ю.В. до ДП «Національні інформаційні системи» 29.09.2021 року було подано адвокатський запит щодо існуючого обтяження, на яке 04.10.2021 року надійшла відповідь за №2058/26-11, згідно з якої філією м.Києва та Київської області ДП 15.02.2019 року були внесені відомості до Державного реєстру про обтяження рухомого майна - транспортного засобу SKODA OCTAVIA TOUR, колір сірий, 2008 року випуску, номер об`єкта [NUMBER] , [NUMBER] , на підставі заяви про реєстрацію обтяження рухомого майна від 15.02.2019 року вих.№2066, поданої обтяжувачем ТОВ «Вердикт Капітал» в електронній формі (а.с.10-11). Копію заяви додано до відповіді (а.с.12). З заяви вбачається, що обтяжувачем ТОВ «Ведикт Капітал» ініційовано реєстрацію обтяження (заборону відчуження) вищезазначеного автомобіля, як спосіб забезпечення виконання зобов`язань боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в сумі 1193485,70 гривень перед стягувачем. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Зважаючи на те, що [PERSON] перереєстрував (зареєстрував на своє ім`я) автомобіль 16.09.2015 року, а обтяження було накладено більш ніж через 3 роки (15.02.2019 року), [PERSON] є добросовісним набувачем автомобіля. Взаємні права та обов`язки з приводу застави автомобіля марки SKODA OCTAVIA TOUR, колір сірий, 2008 року випуску, номер об`єкта [NUMBER] , 2008 року випуску, власником якого є [PERSON] , виникли між ТОВ «Вердикт Капітал» та [PERSON] . Згідно із ч.1 ст.589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. У разі відступлення обтяжувачем забезпеченою обтяженням права вимоги іншій особі до неї також переходять усі права обтяжувача щодо предмета обтяження. Обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі настання однієї з таких обставин: 1) інша ніж обтяжувач особа набула права стягнення на предмет обтяження; 2) порушено провадження у справі про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом; 3) прийнято рішення про ліквідацію юридичної особи, рухоме майно якої є предметом забезпечувального обтяження. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України). Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами. Системний аналіз наведених норм та встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що позивач є третьою стороною у правовідносинах, що існують між ТОВ «Вердикт Капітал» та [PERSON] , а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на момент придбання ним автомобіля він є добросовісним набувачем автомобіля, оскільки не знав і не міг знати про існування кредитних відносин між ТОВ «Вердикт Капітал» та [PERSON] . У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Встановивши, що на час відчуження спірного автомобіля боржником у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати про збереження сили застави для нового власника майна. Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Зазначений висновок узгоджується і з положенням ст. 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. В даному випадку [PERSON] придбав автомобіль на законних підставах, при купівлі - продажу автомобіля були відсутні будь-які обтяження або обмеження, що підтверджується і тим, що при знятті з реєстраційного обліку автомобіля, співробітниками сервісного центру МВС України було перевірено наявність або відсутність обтяжень, яких виявлено не було, що і зумовило реєстрацію права власності позивача на спірний автомобіль. Таким чином, як зазначалося вище, [PERSON] є добросовісним набувачем автомобіля і накладення обтяження на цей автомобіль порушує його право власності. До вказаного висновку суд прийшов з урахуванням правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 333/6700/15-ц, який в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим до врахування при вирішенні справи за аналогічним предметом спору. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). У зв`язку із накладенням на автомобіль обтяження [PERSON] не може в повній мірі використовувати своє право власності на автомобіль, оскільки позбавлений права розпоряджатися власністю. Тому, виникає необхідність в усуненні перешкоди у здійсненні права власності, шляхом зняття обтяження у вигляді заборони відчуження рухомого майна. Таким чином, є підстави для задоволення позову у спосіб, який вибраний позивачем. Разом з тим, визначаюсь щодо задоволення позову в частині вимог до ДП «Національні інформаційні системи» в особі регіональної філії м. Києва та Київської області суд зазначає наступне. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст.48 ЦПК України). Позивачем є особа, яка через суд пред`являє матеріально - правову вимогу до відповідача (порушника права позивача). Відповідачем, відповідно, є особа, яка має відповідати за позовом, тобто особою, яка порушила право позивача, про захист якого позивач просить суд, та до якої власне звернуто матеріально - правову вимогу позивача. Предметом позову, який на даний час перебуває в провадженні суду, є зняття арешту з рухомого майна (спірного транспортного засобу), який перебуває у власності позивача. Як роз`яснено в п.2 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справи від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як зазначалось вище, особою в інтересах якої накладено арешт на майно є ТОВ «Вердикт Капітал», боржником, за зареєстрованим на спірний транспортний засіб приватним обтяженням є [PERSON] . Позивач свою матеріально - правову вимогу про звільнення майна з - під арешту, крім боржника та стягувача (особи в інтересах якої накладено арешт) пред`явив також до ДП «Національні інформаційні системи». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зазначено, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано». Порядок внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про виникнення, зміну та припинення обтяжень регламентується Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 року № 830, Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 року № 73/5, наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2006 року №57/5 «про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна». Державне підприємство «Національні інформаційні системи» та його філії у своїй діяльності керуються зазначеними вище законом та нормативно-правовими актами. Так, згідно ч. 1 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувала, в якій зазначаються: відомості про обтяжувача, відомості про боржника, посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст, опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації, відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження. Відповідно до ст. 44 того ж Закону після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжував несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Таким чином, Державне підприємство «Національні інформаційні системи» здійснює лише функцію внесення/виключення відомостей до Державного реєстру обтяжень рухомого майна і підставою такого внесення/виключення є виключно звернення обтяжувачів. При цьому Державне підприємство «Національні інформаційні системи» не наділено повноваженнями вчиняти самостійні дії щодо внесення/виключення відомостей до вказаного реєстру. Тобто, у діях посадових осіб відповідача ДП «НАІС» не вбачаються порушення, невизнання або оспорювання прав позивача [PERSON] . Спір у позивача виник саме з ТОВ «Вердикт Капітал» з приводу порушення права позивача внаслідок дій ТОВ «Вердикт Капітал» щодо реєстрації обтяження його рухомого майна, а ДП «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України в особі філії міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» є неналежним відповідачем у справі, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог до ДП «Національні інформаційні системи» слід відмовити (аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові від 07.07.2021 року у справі № 206/4551/19). Враховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме задоволення позовних вимог до відповідачів ТОВ «Вердикт Капітал», [PERSON] , тому судові витрати, які поніс позивач, підлягають стягненню з цих відповідачів в рівних частках. На підставі викладеного та

Outcome: partial