Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 05 жовтня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №62588, яким стягнув з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 65658 гривень 55 копійок. 18 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63960300. Позивач вказала, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. при вчиненні виконавчого напису були порушені вимоги закону. Крім цього, зазначений виконавчий напис вчинено щодо вимог, які є спірними. У зв`язку з цим, [PERSON] просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 05 жовтня 2020 рокуприватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за №62588. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судовому засіданні позивач підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача ТОВ «ФК «Аланд» у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. також не з`явились у судове засідання та свої пояснення стосовно пред`явленого позову не надали. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання. Крім цього, у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. були витребувані належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №62588 від 05 жовтня 2020 року (а.с.34-36). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.57). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 05 жовтня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №62588, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд», який є правонаступником ПАТ «Дельта Банк», заборгованості за кредитним договором №001-09724-190912 від 19 вересня 2012 року у загальному розмірі 65658 гривень 55 копійок (а.с.20). 18 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком І.П. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №63960300 з примусового виконання виконавчого напису №62588, виданого 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. (а.с.16-17). 04 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком О.М. була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою було звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] , яку вона отримує у ТОВ «Логістик Юнінон» у розмірі 20 відсотків до виплати загальної суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження 72624 гривень 41 копійок (а.с.18-19). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються положеннями Закону України «Про нотаріат». V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. а. норми матеріального права. У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. б. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. застосував п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п.1 Переліку). 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п.2 Переліку). Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року, визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 було залишено без змін. Таким чином, на день вчинення спірного виконавчого напису, діяла редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, яка не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що кредитний договір №001-09724-190912 від 19 вересня 2012 року, укладений між первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , який був поданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально. Тому під час вчинення спірного виконавчого напису недотримано умов його вчинення. Крім цього, встановлено, що на виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2021 року витребувані документи надані не були (а.с.52). Тому у суду в даному випадку відсутня інформація про те, чи було з`ясовано нотаріусом питання щодо строку давності, перед вчиненням виконавчого напису та на підставі яких саме документів вчинявся нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис, що унеможливлює перевірку дій нотаріуса. За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С.,зареєстрований в реєстрі за №62588, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1362 гривні (а.с.3,4). Пред`явлений нею позов задоволений. Тому суд приходить до висновку, що з ТОВ «ФК «Аланд» на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1362 гривні. На підставі викладеного та

Outcome: approved