Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Короткий виклад обставин справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють\~самостійні вимоги\~щодо предмета\~спору: Відділ державної виконавчої служби у м.Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Приватний виконавець Ярошевський Дмитро Андрійович, у якому (в новій редакції) просить: - зняти арешт з нерухомого майна трикімнатної квартири загальною площею 74,1 кв.м., житловою площею 49,2 кв.м., що розташована: [ADDRESS] , який накладений постановою №49947415 від 23.03.2018 року Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та зареєстрований за №25399563 (спеціальний розділ) від 23.03.2018 року; - зняти арешт з нерухомого майна - трикімнатної квартири загальною площею 74,1 кв.м., житловою площею 49,2 кв.м., що розташована: [ADDRESS] , який накладений постановою №60271848 від 05.11.2019 року приватного виконавця Ярошевського Дмитра Андрійовича та зареєстрований за №34014414 (спеціальний розділ) від 05.11.2019 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.07.2020 року на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1269 від 06.07.2020 року було проведено аукціон по лоту № GL3N218754 з продажу кредитного портфелю АТ «Дельта Банк». Згідно протоколу електронного аукціону № UA-EA-2020-07-06-000033-b від 28.07.2020 року переможцем аукціону було визначено Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Діджи Фінанс». На підставі рішення ВД ФГВФО №1560 від 25.08.2020 року за результатами аукціону від 28.07.2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений та нотаріально посвідчений Договір № 2303/К/1 від 02.09.2020 року. ТОВ «Діджи Фінанс» як переможець торгів, здійснило повну оплату коштів на користь АТ «Дельта Банк», як визначено пунктом 4 і пунктом 4.1 Договору про відступлення прав вимоги. За вказаним Договором про відступлення прав вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» одержало, в тому числі, право вимоги за Кредитним договором № 181-022/ФКВ-08 від 07.03.2008 року та Іпотечним договором № 181-022/Zфквіп-08 від 07.03.2008 року, укладеними з [PERSON] . Згідно з вищезазначеним Іпотечним договором зобов`язання відповідача забезпечувались іпотекою нерухомого майна, що належало йому, а саме: трикімнатною квартирою загальною площею 74,1 кв.м., житловою площею 49,2 кв.м., що розташована [ADDRESS] . На підставі Договору № 2303/К/1 про відступлення прав вимоги від 02.09.2020 року у ТОВ «Діджи Фінанс» виникли грошові вимоги до Відповідача-1 на загальну суму 488 468,68 грн. Вказує, що в Іпотечному договорі від 07.03.2008 року містилося іпотечне застереження, на підставі чого ТОВ «Діджи Фінанс» було прийнято рішення про задоволення своїх кредиторських вимог за рахунок предмету іпотеки шляхом прийняття у власність предмета іпотеки в порядку ст. 37 Закону України Про іпотеку. 20.10.2021року, реалізуючи свої права іпотекодержателя, ТОВ «Діджи Фінанс» отримало у власність вищевказане нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 74,1 кв.м., житловою площею 49,2 кв.м., що розташована [ADDRESS] . Перехід права власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.10.2021 року. 10.11.2021року при отриманні інформаційної довідки виявилося, що постановою від 23.03.2018року № 49947415 Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було накладено арешт на нерухоме майно - трикімнатну квартиру загальною площею 74,1 кв.м., житловою площею 49,2 кв.м., що розташована [ADDRESS] , що належало відповідачу по справі. Вказане обтяження зареєстроване за № 25399563. Також, позивач дізнався, що постановою від 05.11.2019 року № 60271848 приватного виконавця Ярошевського Д.А. також накладено арешт на нерухоме майно - трикімнатну квартиру загальною площею 74,1 кв.м., житловою площею 49,2 кв.м., що розташована [ADDRESS] , що належало відповідач по справі. Вказане обтяження зареєстроване за №34014414. Зазначає, що наявність арешту на вказане майно та записів про це в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обмежує право власності позивача, тому змушені звернутися до суду за захистом своїх прав та свобод. Процесуальні дії по справі Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.11.2021 року вказану позовну заяву залишено без руху. 29 листопада 2021 року на адресу суду поштовими засобами зв`язку від позивача надійшла позовна заява у новій редакції. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи. Позивач у судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. При цьому, 17.01.2022, 22.02.2022 та 22.04.2022 до суду поступили клопотання від представника позивача адвоката Печунки В.О. (який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги, серія АО №1041016 від 01.10.2021), в яких просить розгляд справи проводити без участі позивача на підставі доказів які надані сторонами, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Разом з тим, 06.04.2022 року до суду від відповідача [PERSON] поступила зава про визнання позову, в якій повідомила, що вважає позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» у справі №308/15171/21 обгрунтованими і законними, визнає вказані вимоги у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Треті особи в судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення чи про розгляд за їх відсутності до суду не надходило. При цьому, 12.04.2022 до суду від представника відділу державної виконавчої служби у м. Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Секерня Євгенія, який діє на підставі довіреності від 06.09.2021 року поступив відзив на позовну заяву, який було долучено до матеріалів справи. Враховуючи, що відділ державної виконавчої служби у м. Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) виступає у даній справі як третя особа, тому казаний відзив розцінюється судом як письмові пояснення третьої особи щодо позову. У вказаних поясненнях зазначено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у м. Ужгороді ПЗ МУ МЮ (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження АСВП №49947415 з примусового виконання виконавчого напису №476 від 05.03.2014р. вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В. про звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна задовольнити вимоги ПАТ "Дельта Банк" у розмірі 490968,68грн. 27.01.2016 року головним державним виконавцем MB ДВС Ужгородського МРУЮ Секерня Є.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 23.03.2018р. постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на іпотечне нерухоме майно боржника [PERSON] , а саме: на квартиру [ADDRESS] . Станом на сьогодні боржником виконавчий документ не виконано. Зважаючи на те, що між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2303/кл від 02.09.2020р. ТОВ «Діджи Фінанс» звернулися до Закарпатського окружного, адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у виконавчому провадженні ВП№49947415. Враховуючи наведене, оскільки на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у м. Ужгороді ПЗ МУ МЮ (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження АСВП №49947415 з примусового виконання виконавчого напису №476 від 05.03.2014р., та наявне провадження в Закарпатському окружному адміністративному суді про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) на ТОВ «Діджи Фінанс», стягувачем (іпотекодержателем) вирішено питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису/ також стягувачем (іпотекодержателем) ТОВ «Діджи Фінанс» згідно доданих документів повторно (подвійно) задоволені вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, просить відмовити в задоволенні позовної заяви про зняття арешту з майна від 25.11.2021 в повному обсязі. Разом з тим, докази додані до відзиву (пояснень) у відповідності до вимог ч.9 ст. 83 ЦПК України не беруться судом до уваги, оскільки відсутнє підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи. За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 02.09.2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та АТ «Дельта Банк» укладено договір № 2303/К/1 про відступлення прав вимоги, внаслідок чого у ТОВ «Діджи Фінанс» виникло право вимоги до відповідача [PERSON] , як майнового поручителя за Кредитним договором № 181-022/ФКВ-08 від 07.03.2008 року на загальну суму 488 468, 68 грн. (а.с. 5-8, 9). Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.10.2021 року № 280482741, ТОВ Діджи Фінанс 20.10.2021року зареєструвало право власності на об`єкт нерухомого майна: квартиру загальна площа 74,1 кв.м., житлова площа 49,2 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Також матеріалами справи встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 283877448 від 10.11.2021 року постановою від 23.03.2018 року № 49947415, винесеної державним виконавцем Секерня Євгенієм Миколайовичем, Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Закарпатська обл. було накладено арешт на майно, що належало [PERSON] , а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40285932 від 23.03.2018 року, [PERSON] , Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територільного управління юстиції у Закарпатській області. Обтяжувач: Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, код ЄДРПОУ: 35045459, адреса: Україна, Закарпатська область, м. Ужгород, вулиця Заньковецької Марії, будинок 10. Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] . Об`єкт нерухомого майна: квартира. Вказане обтяження зареєстроване за № 25399563 (спеціальний розділ). Крім того, із вказаної Інформації встановлено, що постановою від 05.11.2019 року № 60271848 приватним виконавцем Ярошевським Дмитром Андрійовичем, Закарпатська обл. накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49537210 від 05.11.2019 р., [PERSON] , приватний виконавець, Закарпатська обл. Обтяжувач: приватний виконавць Ярошевський Дмитро Андрійович. Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] . Вказане обтяження зареєстроване за №34014414 (спеціальний розділ). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.\~\~Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. А у відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Чинний Закон України «Про виконавче провадження» містить статтю 59, якою визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено вичерпний перелік підстав, який надає державному виконавцеві самостійно знімати арешт; також передбачено можливість особи у всіх інших випадках звертатися до суду за зняття арешту. Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Верховний Суд у постанові від 08.11.2019 року у справі № 643/3614/17 зазначив, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, які ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову), і виникають із цивільних правовідносин та відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Натомість вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 та постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19), від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/1247/18 (провадження № 12-99гс19). Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1 Протоколу 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy) (GC), № 33202/96, п. 107, ECHR 2000-I). Вирішуючи даний спір, суд виходить із встановлених фактів, а саме, з того, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] є позивач ТОВ Діджи Фінанс, право власності на яке зареєстровано за ним 20.10.2021року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.10.2021. Згідно з відомостями вищезазначеного реєстру у [PERSON] відсутнє право власності на дану квартиру. Відтак, відомості про обтяження вказаної квартири, внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, стосовно арешту накладеного на підставі постанови № 49947415 від 23.03.2018 року головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Секерня Є.М. та постанови № 60271848 від 05.11.2019 року приватного виконавця Ярошевського Д.А. порушують права позивача, власника квартири, щодо користування і розпорядження своєю власністю, які гарантовані йому Конституцією України. Наявність незнятого арешту на дану квартиру перешкоджає дійсному власнику володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та зняття арешту з нерухомого майна трикімнатної квартири загальною площею 74,1 кв.м., житловою площею 49,2 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , який накладений постановою № 49947415 від 23.03.2018 року Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та постановою № 60271848 від 05.11.2019 року приватного виконавця Ярошевського Д.А. Щодо заперечень представника третьої особи, викладених у відзиві (поясненнях), то суд такі не приймає до уваги, оскільки предметом даного позову є звільнення майна з під арешту, а не правомірність набуття позивачем права власності на вказане майно, відтак заперечення не стосуються даного спору. За змістом статей 12 та 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, суд вважає, що викладені позивачем у позовній заяві обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження, під час судового розгляду справи встановлено порушення прав позивача щодо користування і розпорядження своєю власністю, тому воно підлягає судовому захисту шляхом скасування арешту. За таких обставин, аналізуючи наведені положення законодавства та встановлені у справі обставини, а також те, що відповідачем позов визнано, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні до суду даної позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 4540,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті подала заяву про визнання позову, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 2270,00 грн. сплаченого ним при поданні позову. Витрати зі сплати інших 50 відсотків судового збору у розмірі 2270,00 грн. покладаються на відповідача.

Outcome: approved