Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким продовжити їй, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , строк для прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] , терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили, та визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право на земельну частку (пай) розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Коровинської сільської ради Роменського району Сумської області, що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0126859, в порядку спадкування. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла рідна баба по лінії матері позивача [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка згідно сертифікату серії СМ № 0126859 належала [PERSON] , але нотаріусом відмовлено у вчинені даної нотаріальної дії, оскільки позивачем не надано оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Захистити своє право в інший спосіб, крім звернення до суду з даним позовом, позивач не має можливості. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій позовні вимоги у частині продовження строку на прийняття спадщини просить залишити без розгляду, а позовну вимогу про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, підтримує у повному обсязі та просить суд її задовольнити. Представник відповідача Коровинської сільської ради Роменського району Сумської області направив до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести без участі представника, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] в селі Малі Будки Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого Недригайлівським РВ УМВС України в Сумській області 10.07.1996 (а.с. 3). [INFO] у селі Малі Будки Недригайлівського району Сумської області померла рідна баба по лінії матері позивача [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть № 70 від 05.10.2000 (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. На даний час [PERSON] бажає оформити спадщину після смерті рідної баби по лінії матері [PERSON] у виді земельної частки (паю) розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Коровинської сільської ради Роменського району Сумської області, однак, при оформленні спадщини виявилося, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0126859, на ім`я [PERSON] втрачено, про що в газеті "Недригайлів сьогодні" опубліковане оголошення. Оскільки на даний час зазначений сертифікат втрачено, а одержати його дублікат в компетентних органах неможливо у зв`язку зі смертю власника, позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на дану земельну частку (пай). Так як зазначені правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є лише, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Стаття 561 цього ж кодексу визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв`язку з неможливістю отримати позивачем правовстановлюючий документ, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай), суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] , оскільки рішення суду у такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права на земельну частку (пай). Розглянувши заяву про залишення без розгляду позовну вимоги у частині продовження строку на прийняття спадщини, суд враховує наступне. Статтею 13 ЦПК України передбачає право позивача на власний розсуд розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору, у зв`язку з чим виключно позивачу належить право вибору характеру своїх процесуальних дій: залишити позов без розгляду, чи закінчити судовий розгляд справи. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Суд, вважає, що заява позивача про залишення позовної вимоги про продовження строку прийняття спадщини підлягає задоволенню. Вимога про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, позивачем не заявлялась. На підставі викладеного,

Outcome: partial