Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

До суду 03.02.2022 року надійшов позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовна заява мотивована тим, що 13.05.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «Land Rover», д.н.з. [NUMBER] , у м.Одеса, по вул.Канатна, кут вул.М.Арнаутська, внаслідок чого автомобіль «BMW X6», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , отримав механічні ушкодження. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Приморського районного суду м.Одеси від 22.06.2020 року (справа №522/8321/20). На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Відповідно до звіту №601/20 від 05.06.2020 року, вартість відновлювального ремонту внаслідок пошкодження автомобіля «BMW X6», д.н. [NUMBER] , склала 56 716,91 грн. Витрати МТСБУ на встановлення розміру збитку та збір документів склали 1 463,20 грн. Вказували, що на виконання п.п.«а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 30.07.2020 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 56 716,91 грн. Після проведення виплати потерпілій особі, у МТСБУ виникло право регресної вимоги до [PERSON] , у зв`язку з чим звернулись до суду з дійсним позовом. Матеріали позову суддя отримала 04.02.2022 року. До суду 15.02.2022 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , знятий з реєстрації 25.11.2020 року та зареєстрований: [ADDRESS] . Зазначену відповідь суддя отримала 16.02.2022 року. Ухвалою суду від 17.02.2022 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 14.03.2022 року. У судове засідання призначене на 14.03.2022 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 20.04.2022 року. У судове засідання призначене на 20.04.2022 року сторони не з`явилися, 20.04.2022 року представник позивача на електронну адресу суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, щодо прийняття заочного рішення не заперечував, справу просив розглядати за відсутністю представника МТСБУ. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до суду повторно не з`явився без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надавав та не заявляв. Крім того, [PERSON] у судове засідання призначене на 20.04.2022 року був викликаний через оголошення. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Заяв про зміну місця проживання від відповідача не надходило, тому суд надсилав судову повістку на адресу, яка була раніше відома суду. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м.Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У відповідності до ст. 268 ЦПК України, датою складання даного судового рішення є 21.04.2022 року Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 13 травня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода з вини [PERSON] , який керував автомобілем «Land Rover», д.н.з. [NUMBER] , у м.Одеса, по вул.Канатна, кут вул.Мала Арнаутська, внаслідок чого автомобіль «BMW X6», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , отримав механічні ушкодження. Вина відповідача у скоєнні ДТП була встановлена постановою Приморського районного суду м.Одеси від 22.06.2020 року (справа №522/8321/20) (а.с.4зв.). Власником транспортного засобу «Land Rover», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Власником постраждалого автомобіля «BMW X6», д.н. [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, реєстраційний № [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до інформації МТСБУ на скоєння ДТП автомобіль «Land Rover», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи, [PERSON] , страхове відшкодування в сумі 56 716,91 грн. (а.с.38). Відповідальність [PERSON] , який є власником автомобіля «BMW X6», д.н. [NUMBER] , була застрахована в АТ «СК «ІНГО», згідно полісу №АО/4361242, строк дії з 11.09.2019 року до 10.09.2020 року (а.с.8). 19.05.2020 року [PERSON] було подано до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 13.05.2020 року (а.с.6зв.). 03.07.2020 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП (а.с.7). Згідно звіту ФОП [PERSON] №601/20 від 05.06.2020 року про оцінку колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW X6», д.н. [NUMBER] , з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля склала 64 355,83 грн. (а.с.10-13). На підставі Наказу №3.1/250 від 29.07.2020 року та Довідки №1 від 28.07.2020 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, позивач відшкодував [PERSON] майнову шкоду у розмірі 56 716,91 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1480793 від 30.07.2020 року (а.с.36-38). Виплата страхового відшкодування [PERSON] була здійснена позивачем на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 03.07.2020 року (а.с.7), Звіту №601/20 від 05.06.2020 року (а.с.10-34) та Наказу №3.1/250 від 29.07.2020 року (а.с.36). Витрати МТСБУ на встановлення розміру збитку склали 1 463,20 грн. (а.с.39-41). На виконання п.п.«а» п.41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ 23 жовтня 2019 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі - [PERSON] у розмірі 14 179,65 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №1154162 від 23.10.2019 року та наказом МТСБУ №11151 від 23.10.2019 року (а.с.15зв., 16зв.). Проаналізувавши встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.41.1. ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.39.2.1 ст.39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Отже, у зв`язку з настанням події, передбаченої пп.«а» п.41.1 ст.41 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ здійснило виплату відшкодування на користь потерпілої особи, що підтверджується копією платіжного доручення №1154162 від 23.10.2019 року (а.с.16зв.). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Оскільки автомобілем «Land Rover», д.н.з. [NUMBER] , керував відповідач [PERSON] , який визнаний винним у скоєній ДТП 13.05.2020 року, та який на момент завдання шкоди не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, то саме він зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в повному обсязі. Відтак, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог МТСБУ до [PERSON] та необхідність їх задоволення, а тому стягує з нього витрати позивача по сплаті страхового відшкодування, а також витрати за послуги зі складання звіту про оцінку, що становить загальну суму 58 180,11 грн. Також, чинним законодавством передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивача останній був вимушений звернутись до суду з позовом, сплатив судові витрати у розмірі 2 270,00 грн., що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи, який підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного,

Outcome: approved