Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості від 30.01.2021р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO] ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 24.10.2019р. (дата заведення спадкової справи після смерті [PERSON] - [INFO] ); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 24.10.2019р. ( є в наявності заповіт від 13.11.2018р. №137); копія державного акту серії ЯИ № 949023 від 17.03.2010р. на право власності на земельну ділянку - земельну ділянку площею 0,1491 га, розташовану по [ADDRESS] , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія державного акту серії ЯИ №889025 від 14.01.2010р. на право власності на земельну ділянку - земельну ділянку площею 0,1440 га, розташовану по [ADDRESS] , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.02.2017р. - на земельну ділянку площею 4,0295 га, розташовану на території Лиманської сільської ради Ренійського (нині - Ізмаїльського) району Одеської області (масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , за межами населеного пункту), виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія довідки Лиманської сільської ради Ренійського району від 17.07.2020р. № 772 про склад сім`ї [PERSON] на день його смерті; копія довідки Лиманської сільської ради Ренійського району від 17.07.2020р. № 773 про належність присадибної земельної ділянки [PERSON] ; копія заповіту [PERSON] від 13.11.2018р., оформленого на ім`я [PERSON] ; копія витягу про реєстрацію заповіту в Спадковому реєстрі від 21.11.2018р. ; копія свідоцтва про народження позивача; копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та відповідачкою; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.01.2021р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO] ; копія домової книги; копія рішення Лиманської сільської ради Ренійського району від 21.12.1993р. про передачу безоплатно у приватну власність [PERSON] присадибної земельної ділянки; копія наказу № 274 від 28.08.1980р.; копія довідки виконкому Лиманської сільської ради про надання дозволу [PERSON] на житлове будівництво; копія рішення виконкому Лиманської сільської ради від 12.12.1900р. №29; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 13.04.2022р.; копія заяви [PERSON] від 23.07.2012р. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 16.11.2012р.; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.11.2012р. (дата заведення спадкової справи - 16.11.2012р.); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08.04.2022р.; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 30.03.2016р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі являється сином [PERSON] , відповідачка - є його вдовою За життя [PERSON] на праві власності належало наступне майно: житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] ; житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,1491 га, розташована по [ADDRESS] , виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (рішення Ренійського районного суду Одеської області від 30.03.2016р., державний акт серії ЯИ № 949023 від 17.03.2010р. на право власності на земельну ділянку); земельна ділянка площею 0,1440 га, розташована по [ADDRESS] , виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно державного акту серії ЯИ №889025 від 14.01.2010р. на право власності на земельну ділянку; земельна ділянка площею 4,0295 га, розташована на території Лиманської сільської ради Ренійського (нині - Ізмаїльського) району Одеської області (масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , за межами населеного пункту), виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рішення Ренійського районного суду Одеської області від 30.03.2016р. та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.02.2017р.). На випадок смерті [PERSON] розпорядився належним йому майном, 13.11.2018р. склав заповіт на ім`я позивача, [INFO] - помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за заповітом. Про це свідчить копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 24.10.2019р. (дата заведення спадкової справи - 25.09.2019р.). Проте, незважаючи навіть на своєчасне звернення за прийняттям спадщини, оформити спадщину неможливо у зв`язку із тим, що у позивача відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. Відповідачка у справі на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформив позивач. У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок, про що 30.01.2021р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи позивач надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса. Отже, після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житлові будинки та земельні ділянки, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач прийняв спадщину за заповітом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачка на неї не претендує. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначив позивач, після смерті батька у нього були відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач також не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину юридично та фактично, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях по своєчасній подачі заяви про прийняття спадщини та фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на нерухомість, земельні ділянки, мешкання у житловому будинку, розпорядження щодо його цільового використовування тощо). Таким чином, позивач прийняв спадщину за заповітом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на житлові будинки та земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved