Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що його місце проживання зареєстроване та він проживає в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу вказана квартира належить позивачу на праві приватної власності. Однак, у зазначеній квартирі також зареєстроване місце проживання його сина [PERSON] та онука [PERSON] (відповідачів), які з 2010 року там не проживають, участі в її утриманні та благоустрої не беруть, не сплачують комунальні платежі, там відсутні їхні особисті речі. Однак, незважаючи на це, вони не бажають добровільно зняти з реєстрації своє місце проживання в даному житлі, що створює позивачу як власнику перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому нерухомим майном, чим порушуються його права, включаючи і те, що він не може оформити субсидію на житлово-комунальні послуги. Тому позивач на підставі ст.405 ЦК України просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування зазначеним житлом. Позивач в судове засідання не з`явився, 10.01.2022 року подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.40). Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, хоча були належно повідомлені про розгляд справи за зареєстрованим місцем їх проживання. Причин своїх неявок відповідачі суду не повідомили, не звернулися із заявою про розгляд справи в їх відсутності та не подали відзив на позов. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 р. у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі Судова влада України , є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 30.12.1998 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу вано-Франківської області та зареєстрованого в реєстрі за №Д-1434 придбав №14, що в [ADDRESS] . Реєстрація права власності позивача на це майно здійснена 31.12.1998 року (а.с.6, 7). Довідкою № 000012688, виданою 12.10.2021 року ОСББ "Мазепи 248" Коломийської міської ради, стверджується, що місце проживання відповідачів зареєстроване в зазначеній квартирі (а.с.8). Судом встановлено, що відповідно до даних акту обстеження матеріально-технічних умов, складеного головою вказаного ОСББ [PERSON] за участі сусудів [PERSON] та [PERSON] , відповідачі фактично не проживають у спірній квартирі з 2010 року (а.с. 9). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання. Ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з вимогами ч.1 ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування вказаною квартирою, оскільки вони більше року там не проживають. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 317 , 321 , 383 , 391 , 405 ЦК України , ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та,

Outcome: approved