Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить скасувати постанову приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Матвієнко Л.В. N902-31/324 від 11.11.2019 року про відмову у вчинені нотаріальної дії щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та зобов`язати приватного нотаріуса Бершадського нотаріального округу Вінницької області Матвієнко Людмилу Володимирівну видати йому - [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,5382 га з кадастровим номером 0520485600:04:002:0619 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області та на земельну ділянку площею 0,9160 га з кадастровим номером 0520485600:04:002:0618 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала в с.Флорино Бершадського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку площею 1,5382 га з кадастровим номером 0520485600:04:002:0619 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку площею 0,9160 га з кадастровим номером 0530485600:04:002:0618 для ведення сільськогосподарського товарного виробництва. Обидві земельні ділянки знаходяться на території Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої [PERSON] є її діти - [PERSON] , [PERSON] та чоловік - [PERSON] (треті особи по справі). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на майно померлої [PERSON] . Оскільки, переважне право на спадкування має спадкування за заповітом 12.11.2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Матвієнко Л.В. з проханням видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме на вище зазначені земельні ділянки для сільськогосподарського товарного виробництва, які знаходяться в межах Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Однак постановою приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області від 11.11.2019 року Матвієнко Л.В. позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказана постанова обгрунтована тим, що відповідно до підпункту 5.5 пункту 5 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус має обов`язково з`ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 ЦК України. З наявних в матеріалах спадкової справи заяв, поданих спадкоємцями за законом, [PERSON] та [PERSON] не можливо встановити факт того, чи вказані особи мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті їх матері [PERSON] . Саме виходячи з наявних відомостей у спадковій справі №96/2018 до майна покійної [PERSON] про неможливість встановлення наявності спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у ст.1241 ЦК України відповідачем позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки ним було надано нотаріусу всі необхідні документи для видачі свідоцтва про право на спадщину, спадкоємці за законом- [PERSON] та [PERSON] у визначений законом термін подали заяви про прийняття спадщини (останній направив її по пошті), їм також відомо про наявність заповітних розпоряджень спадкодавцем, а саме-про заповідання земельних ділянок. Крім того, їм неодноразово направлялись повідомлення відповідачем по справі-приватним нотаріусом Матвієнко Л.В. із проханням з`явитися до нотаріуса та надати підтверджуючі документи про те чи входять вони в коло спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК України, однак ними підтверджуючих документів не надано, а відповідачем не вжито всіх передбачених законом заходів для отримання необхідної інформації. Позивач, [PERSON] , подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач, приватний нотаріус Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Матвієнко Л.В., подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність згідно діючого законодавства. Третя особа, [PERSON] , надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача підтримав та просив справу розглянути у його відсутність. Треті особи, [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про час і місце розгляду справи у суді, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала в с.Флорино Бершадського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 03.12.2018. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно в тому числі на земельну ділянку площею 1,5382 га з кадастровим номером 0520485600:04:002:0619 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку площею 0,9160 га з кадастровим номером 0530485600:04:002:0618 для ведення сільськогосподарського товарного виробництва. Обидві земельні ділянки знаходяться на території Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої [PERSON] є її діти - [PERSON] , [PERSON] та чоловік - [PERSON] (треті особи по справі), а позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на майно померлої [PERSON] , що підтверджується довідкою Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 04.12.2018 № 1631 та ксерокопією заповіту вчиненого [PERSON] 29.03.2018. З наявної в матеріалах справи спадкової справи №96/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що 06.12.2018, у визначений законом строк для прийняття спадщини, позивач [PERSON] подав приватному нотаріусу Бершадського районного нотаріального округу Матвієнко Л.В. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Цього ж дня [PERSON] було подано відповідачу заяву про відмову від прийняття спадщини за законом та обов`язкової частки у спадщині після смерті [PERSON] . Також дітьми спадкодавця [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] було подано заяви про прийняття спадщини після смерті матері. 11.07.2019 відповідачем було надіслано [PERSON] та [PERSON] повідомлення про те, що померла [PERSON] залишила заповіт на іншу особу і якщо вони особи які мають право на обов`язкову частку у спадщину (непрацездатні, пенсіонер за віком або інвалід) та бажають отримати свідоцтво про право на спадщину на обов`язкову частку у спадщину їм необхідно подати їй необхідні документи до 11.08.2019 . Аналогічне повідомлення відповідачем було надіслано [PERSON] та [PERSON] 30.09.2019. 11.11.2019 приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Матвієнко Л.В. було відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,5382 га з кадастровим номером 0520485600:04:002:0619 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області та на земельну ділянку площею 0,9160 га з кадастровим номером 0520485600:04:002:0618 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS] з тих підстав, що неможливо встановити факт того, чи мають [PERSON] та [PERSON] право на обов`язкову частку у спадщині після смерті їх матері [PERSON] . Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта. Закону України «Про нотаріат» поділяє об`єкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на три групи: нотаріальні дії; відмова у вчиненні нотаріальних дій; нотаріальні акти. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріальними діями є посвідчення права, а також фактів, що мають юридичне значення, та інші дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Обов`язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачені ч. 3 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні. Як випливає з п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки цим Законом. Перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, зазначений у ст. 49 Закону України «Про нотаріат», не є вичерпним. За наявності умов, передбачених 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус може відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно до ст.68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Підпунктом 5.5 пункту 5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5 (Порядок N 296/5), зареєстрованим у Мін`юсті 22.02.2012 за N 282/20595 за N 150/20155.5 при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус має обов`язково з`ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що приватний нотаріус Матвієнко Л.М. повідомила спадкоємців [PERSON] та [PERSON] про наявність заповіту складеного [PERSON] на іншу особу, а також роз`яснила спадкоємцям необхідність з`явитися до нотаріуса та надати підтверджуючі документи про те чи входять вони в коло спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК України, що підтверджується повідомленнями приватного нотаріуса від 11.07.2019 № 02-14/181, №02-14/180, які відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення були отриманні [PERSON] та [PERSON] 17.07.2019. Однак останні не надала підтверджуючих документів про те чи входять вони до кола спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку в спадщині. Разом з тим, відповідачем не було вжито всіх передбачених законом заходів для отримання необхідної їй інформації. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка є предметом даного спору, приватний нотаріус послалася на те, що нею неможливо встановити наявність спадкоємців,які мають право на обов`язкову частку у спадщині , перелік яких визначено в ст. 1241 ЦК України. Приватним нотаріусом не відмовлено з підстав відсутності у спадкоємця (позивача) документів, передбачених п.п. 4.14. глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5, жодної з підстав, що і є значущими для відмови у вчиненні нотаріальної дії, передбачених ч.1 ст. 49 Закону, приватним нотаріусом у спірній постанові не наведено. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.1298 ЦК України визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного, можливо зробити висновок про те, що позивач вчинив усі необхідні дії, які передбачені законом для отримання спірного свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи зазначене, суд вважає безпідставною відмову приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Матвієнко Л.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Щодо вимоги про зобов`язання приватного нотаріуса видати свідоцтво на спадщину, суд виходить з наступного. Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину визначено ст. 67 Закону України «Про нотаріат», а видача свідоцтва про право на спадщину за законом - ст. 68 Закону України «Про нотаріат». Зі змісту ст. 15 та ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити право чи охоронюваний законом інтерес лише у разі їх порушення. При цьому, за аналізу вказаних статтей вбачається про можливість захисту лише свого права або інтересу та лише у разі його порушення. Окрім того Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 13.05.1980 в справі «Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05.2013 в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Зважаючи на вказане суд не може зобов`язати приватного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» при подачі відповідних документів, тому у задоволенні вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] слід відмовити. При цьому позивач не позбавлений можливості звернутися до нотаріуса повторно із наданням всіх необхідних документів. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial