Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Позивач звернувя з позовом до суду про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2021 року по справі №577/2972/21, провадження № 1 кп/577/3360/21 та кримінального провадження №12021200450000392 від 03 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, за фактом спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] . З приводу заподіяних тілесних ушкоджень, що спричинило розлад здоров`я, [PERSON] , який перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова» з 03 червня 2021 року по 08 червня 2021 року (5 ліжко-днів). Витрати на лікування [PERSON] становлять 5344 грн. 10 коп. (сім тисяч грн. 56 коп.). Оскільки витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення відповідач добровільно не відшкодував, вважає, що їх слід стягнути з нього у судовому порядку. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 вересня 2021 року цивільну справу за позовом фінансового управління Конотопської міської ради в Сумській області до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину передано до Голосіївського районного суду м. Києва за підсудністю. Ухвалою суду від 24 грудня 2021 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. Згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви в справі 15 лютого 2022 року. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Судом встановлено, що ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2021 року кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1201200450000392, відносно [PERSON] за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим. У зв`язку з вчиненням вищевказаного кримінального правопорушення, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на лікуванні в травматологічному відділенні КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова» з 03 червня 2021 року по 08 червня 2021 року. Витрати на лікування [PERSON] склали 5344,10 грн. (а.с.3). Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Згідно цього Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування. Згідно п. 3 цього Порядку у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення проводиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлено ухвалу, лише в питаннях, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з [PERSON] витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 5344 грн. 10 коп.

Outcome: approved