Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 22.01.2018 року. В шлюбі в них народилися двоє синів [PERSON] 2005 року та [PERSON] 2008 року народження. В період шлюбу до моменту припинення шлюбу за спільні кошти подружжя в 2014 році ними було придбано земельні ділянки: одна з них площею 0.0309 га кадастровий номер 0710100000:31:018:0007, яка знаходиться в [ADDRESS] , номер запису про право власності 4515242, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 31.01.2014 року, інша земельна ділянка площею 0.2 га кадастровий номер 0722881800:01:001:5979, яка знаходиться Волинська область Луцький р-н, с. Забороль, реєстраційний номер нерухомості 509629707228, номер запису про право власності 7807285, обидві ділянки були зареєстровані на відповідача, а тому вважає, що дані об`єкти являються спільною сумісною власністю подружжя. Зазначає, що вона з відповідачем не знайшли спільної думки щодо поділу спільного майна подружжя. Просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0.0309 га кадастровий номер 0710100000:31:018:0007, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0.2 га кадастровий номер 0722881800:01:001:5979, яка знаходиться Волинська область Луцький р-н, с. Забороль. Ухвалою суду від 31.01.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання з повідомленням (викликом) сторін. 18.02.2022 року на адресу суду було відповідач надіслав відзив, позов не визнає, просить відмовити у задоволені позову з підстав пропуску позовної давності, слухати справу у його відсутності. 25.03.2022 року Ухвалою Луцького міськрайонного суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. 02.05.2022 року на адресу суду зі сторони позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вона наполягає на задоволені позову в повному об`ємі. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами. Домовленості щодо розміру часток у спільному майні подружжя між позивачем та відповідачем не досягнуто, шлюбного договору не укладалося. Відповідач фактично не визнає права власності позивача, що й зумовило звернення до суду з вказаним позовом. Врегулювати спір у позасудовому порядку неможливо через неприязні стосунки, які склалися між позивачем та відповідачем. У зв`язку з розглядом справи позивач поніс витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1286,40 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду скерувала заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Згідно вимог ст.280\~ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як встановлено судом, з 23.04.2004 року позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.01.2018 року шлюб між ними розірвано (а.с.14,15). За час шлюбу сторонами були придбані\~земельні ділянки:\~одна з\~них площею\~0.0309\~га кадастровий\~номер 0710100000:31:018:0007,\~яка знаходиться\~в [ADDRESS] \~номер запису\~про право\~власності 4515242,\~що підтверджується\~копією договору\~купівлі-продажу\~від 31.01.2014\~року,\~інша земельна\~ділянка площею\~ 0.2\~га кадастровий\~номер 0722881800:01:001:5979,\~яка знаходиться\~Волинська область\~Луцький р-н,\~с.\~Забороль,\~реєстраційний номер\~нерухомості 509629707228,\~номер запису\~про право\~власності 7807285 та які згідно договору купівлі-продажу від 31.01.2014 року зареєстровані за відповідачем [PERSON] (а.с.16). Згідно довідок про оціночну вартість об`єктів нерухомості вартість вищевказаних земельних ділянок площею 0.0309\~га кадастровий\~номер 0710100000:31:018:0007, таплощею\~ 0.2\~га кадастровий\~номер 0722881800:01:001:5979\~ станом на 21 січня 2022 року складає 128639 грн. Відповідно дост.\~60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3ст.\~368\~ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Приписами ч. 1ст.\~63\~СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1ст. 65 СК України, встановлено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Нормами ч. 1ст.\~69\~СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч. 1ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. Приписами ч. 2ст.\~372\~ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Частиною 3ст.\~372\~ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Нормами ч. 1ст.\~357\~ЦК України визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч. 1ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2, 4ст.\~71\~СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3ст.\~61\~СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі ст.\~63\~СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 19 вересня 2012 року №17-рп/2012, власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім`єю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування. Як зазначено в п.п. 23, 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»(далі Постанова) суд, вирішуючи спори між подружжям про майно, повинен встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне в нього на час розгляду справи, та те, що перебуває у третіх осіб. Вирішуючи справу\~на підставі\~доказів,\~долучених до\~справи,\~відзив та\~відповідь на\~відзив враховуючи,\~що зазначене\~вище майно\~набуте сторонами\~за час\~шлюбу,\~тому є\~об`єктом\~спільної сумісної\~власності подружжя,\~суд доходить\~висновку,\~що позовну\~заяву [PERSON] \~до [PERSON] \~про поділ\~майна подружжя\~слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 1286,40 грн., тому до стягнення з відповідача [PERSON] підлягає с в користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1286 грн.. 40 коп.

Outcome: approved