Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

28.07.2021 до суду надійшла позовна адвоката Огородника О.В., подана в інтересах [PERSON] , до ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача 32 509 грн. 97 коп. Позов обґрунтував тим, що позивачем в мережі Інтернет через соціальну мережу з відповідачем досягнуто домовленості про замовлення семи дерев`яних столешень на загальну суму 119 455 грн., при цьому сторони попередньо домовились про те, що позивач сплачує на рахунок відповідача 32 509 грн. 97 коп. від вартості замовлення у якості попередньої оплати, що було виконано позивачем. Однак, відповідачем не відправлено товар, який було замовлено. Станом на день розгляду справи, позивач не отримав ані товару, ані коштів, які були ним сплачені. Зважаючи на неналежне виконання взятих на себе зобов`язань відповідачем, представник позивача просив стягнути вказані кошти на користь позивача. Одночасно з цим, заявлено клопотання про стягнення з відповідача судового збору та інших судових витрат, пов`язаних із наданням позивачу професійної правничої допомоги. Ухвалою від 02.08.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 17.01.2022 до суду надійшов відзив ФОП [PERSON] на позовну заяву, відповідно до змісту якого остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заперечення обгрунтовані тим, що, на переконання відповідача, між сторонами досягнуто домовленості саме про оплату авансу, що фактично є завдатком, оскільки сторонами фактично дотримано умов щодо укладення договору купівлі-продажу на виконання якого і було передано кошти. Вказано, що товар нею виготовлено, сума отриманого завдатку витрачена саме на виготовлення замовлених столешень, фото яких відповідач надсилала замовнику, однак через незалежні від неї обставини (неможливість прийняти товар замовником, відсутність транспортного сполучення тощо) [PERSON] не зміг отримати свій товар. Окрім того, до суду також надійшло клопотання про зменшення судових витрат, оскільки відповідач вважає, що заявлена представником позивача сума витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 9 592,56 грн. у зв`язку із тим, що, на її переконання, такий розмір витрат не відповідає складності справи, затраченому часу та обсягу наданих адвокатом послуг. Просила зменшити витрати, що підлягають стягненню у разі задоволення позову, до 3 000 грн. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Огородник О.В., позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача, адвокат Гринчук І.С., заперечував щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що за результатами листування в соціальній мережі Інтернет в період з 20.03.2021 по 24.03.2021 між сторонами було досягнуто згоди щодо укладення договору купівлі-продажу дерев`яних столешень, згідно якого ФОП [PERSON] як продавець зобов`язувалася продати [PERSON] як покупцю дерев`яні столешні у кількості 4 штук та додаткових комплектуючих (ніжок, тощо), вартістю 3 620 євро, що стверджується скрін-шотами листування, та не заперечується самим відповідачем (а.с.10-26). Даним договором сторони обумовили, що авансовий платіж готівкою 1 000 євро вноситься на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] через додаток Paysend, решта суми - при доставці товару в Федеративну Республіку Німеччина по переказу через додаток Paysend. Строк виконання замовлення сторонами визначено - протягом трьох тижнів. Також сторони домовились, що позивач надсилатиме відповідачу фото та відео процесу виготовлення столешень та результату виконаного замовлення (а.с.15,23). 24.03.2021 авансовий платіж у розмірі 1 000 євро, що станом на момент здійснення переказу становило 32 502 грн. 97 коп. і був здійснений позивачем на рахунок ФОП [PERSON] , що стверджується скрін-шотами листувань, підтвердження виконання транзакції в додатку Paysend, фото копіями товарного чеку від 23.03.2021 та накладною №23/3 від 23.03.2022, що також не заперечується відповідачем (а.с.8-9, 20-21). Як слідує з вимог ст.655, 712 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Однак, як вбачається з матеріалів справи, поставку товару відповідач не здійснила, після отримання авансових коштів фото та відео процесу виготовлення та самого остаточно виконаного товару не надсилала, що не спростовано матеріалами справи. Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що невиконання замовлення сталось не з її вини, а у зв`язку із тим, що попри попередню домовленість з третьою особою про доставку товару, [PERSON] не міг раніше 8.06.2021 одержати столи, хоча домовитись про доставку такого товару в ФРН було складно, оскільки відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які були б достатніми для підтвердження того факту, що між нею та перевізником існувала будь-яка домовленість про доставку товару, а також про умови та час (період) такої доставки. Одночасно з цим, відповідачем надано копії електронного листування між [PERSON] та [PERSON] від 17.05.2021, відповідно до змісту якого судом встановлено, що замовлення мало бути виконане та доставлене до 26.04.2021, що відповідачем здійснено не було. Окрім того, з даного листування вбачається, що [PERSON] повідомив позивача про те, що доставка буде можлива у «якийсь із наступних днів», оскільки з України відправляється вантажівка до Франції, дата та місце її прибуття будуть повідомлені згодом, номер контактного телефону відповідача мав бути наданий водієві вантажівки для встановлення зв`язку. Натомість позивач повідомив, що перебуває у відрядженні до 07.06.2021, та може забрати столи 08.06.2021, просив надати інформацію про дату, час та місце доставки замовлення, а також фотографії виконаних столів (а.с.64-65). Як слідує з вимог ст.662, 663, 693,538 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Зважаючи на умови, досягнуті сторонами, відповідач взяла на себе обов`язок не лише з виготовлення товару, але і його передачі (доставки) відповідачу в Федеративну Республіку Німеччину, однак такі зобов`язання не виконала. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок. Зважаючи на це, вимоги позову в частині стягнення коштів як попередньої оплати за вищевказаним договором купівлі-продажу є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Окрім того, з відповідача в користь позивача слід стягнути оплачений судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 538, 655, 662, 663, 693,712 ЦК України,

Outcome: approved