Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 264. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони з 15 вересня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому [INFO] народився син [PERSON] . Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, між сторонами відсутнє почуття взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. Крім того, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 26 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 372/4790/21. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, щодо задоволення не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору по суті, надавши належну оцінку доказам: кожному доказу окремо, а також взаємному зв`язку доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 264. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] (мати) та [PERSON] (батько). Сторони подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, що не спростовано відповідачем. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Вказана норма кореспондується із положеннями частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо, зокрема, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закріплена у цій статті норма є диспозитивною, оскільки суд буде вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, від 11 листопада 2020 року у справі № 369/7035/18. Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Примушування одного з подружжя до перебування у шлюбі, який проти цього заперечує, порушує його законні права та інтереси і суперечитиме вимогам закону. З урахуванням зазначеного, встановивши, що [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що шлюб носить формальний характер, подружні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача, суд дійшов висновку про те, що наведені позивачем обставини в силу вимог частини другої статті 112 СК України є правовою підставою для розірвання шлюбу. При цьому, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, надання строку на примирення суд вважає недоцільним. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача у зв`язку із задоволення позову.

Outcome: approved