Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Заявленими вимогами позивач просить суд ухвалити рішення про визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню. В обґрунтування заявленого зазначив наступне. Дійсно, позивач має невиконане зобов`язання щодо повернення коштів. Однак, виконавчий напис, на переконання позивача здійснений із порушеннями законодавства, а тому має бути скасованим. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу і підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Проаналізував направлені матеріали, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків та при зверненні до суду сплатив судовий збір. 8 жовтня 2014 року між позивачем та АТ КБ "ПриватБанк" укладено кредитний договір № SAMDN55000038033218, за яким позивачеві надано кредит у розмірі 6683,10 гривні. Водночас, 26 жовтня 2021 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" була укладено договір факторингу № РВ-221-26/10 згідно якого право вимоги за кредитним договором № SAMDN55000038033218 від 8 жовтня 2014 року перейшло від АТ КБ "ПриватБанк" до відповідача. 21 грудня 2021 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис за кредитним договором № SAMDN55000038033218 від 8 жовтня 2014 року. Період нарахування заборгованості з 25 жовтня 2021 року по 21 грудня 2021 року. Загальна сума заборгованості становить 21309,58 гривень та яка складається із суми кредиту 6683,10 гривні, 14576,48 гривень відсотків за користування кредитом та 50 гривень за вчинення виконавчого напису. 9 лютого 2022 року за виконавчим написом відкрито виконавче провадження. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Суд не вважає заборгованість за кредитним договором безспірною станом на день винесення оспорюваного виконавчого напису. До такого висновку суд дійшов враховуючи термін дії кредитного договору між сторонами, який більш як вісім років до моменту створення виконавчого напису був укладений і в розпорядження суду не надано документі, які б свідчили про його легітимність станом на день вчинення оспорюваних дій. За таких обставин, суд вважає, позов обґрунтованим та таким, який підлягає до задоволення. З відповідача підлягають до стягнення понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1448, 60 гривні. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved