Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі Відповідач), треті особи: які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович, в якому\~вказує,\~що за\~її адресою\~місця проживання\~поштовим зв`язком\~надійшли від приватного виконавця\~виконавчого округу\~Житомирської області\~Клименюком Андрія Миколайовича, зокрема постанова про відкриття виконавчого провадження. Виконавче провадження відкрито за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»,\~на підставі виконавчого напису\~приватного нотаріуса\~Бригіда В.О.\~№9348\~виданого 09.06.2021\~року, про стягнення\~з позивача\~на розмірі 43326 гривень. Позивач вважає виданий виконавчий напис протиправним та таким, що порушує її право. Позивач не згодна із розміром суми боргу, так як за вказаним кредитним договором вона здійснювала виплати. Також зауважує, що не отримувала жодної письмової вимоги про повернення невиконаного грошового зобов`язання, а також іншого письмового повідомлення, яке б свідчило про наявність у неї невиконаного грошового зобов`язання. За вказаних обставин Позивач взагалі не визнає заявленої заборгованості, перед Відповідачем, а тому вважає, що виконавчий напис нотаріуса є протиправним, зокрема, і з вказаних підстав, а тому підлягає визнанню таким, що не підлягає до виконання. На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №9348, вчинений 09.06.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС» заборгованості в сумі 43326 гривень та стягнути понесені судові витрати. Представник Позивача в судовому зсіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, в судове засіданні не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. 30.12.2021 надіслав на адресу суду лист в якому просив справу слухати у його відсутність та винести рішення згідно чинного законодавства України. /а.с.54/ Третя особа\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Житомирської області\~ Клименюк\~Андрій Миколайович в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, вислухавши представника Позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлено, що 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9348 про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 0604-1710 від 23 січня 2021 року за період з 06 лютого 2021 року по 06 червня 2021 року у загальному розмірі 42976,00\~гривень (що складається з: простроченої заборгованості за кредитом- 14852,00 грн., простроченої заборгованості по відсотках- 28124,00 грн. та суми плати за вчинення виконавчого напису 350,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню становить 43326,00 гривень. /а.с.46/ Так, 27 вересня 2021 року державним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем, прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 66957118 щодо виконання виконавчого напису № 9348 виданого 09 червня 2021 року про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 43326,00 гривень./а.с.5/ Також,\~в рамках\~вказаного виконавчого\~провадження \~07\~жовтня 2021\~року державним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем, прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. /а.с.23-24/ На виконання ухвали суду від 17 листопада 2021 року державним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем, надіслано на адресу суду належним чином завірену копію виконавчого напису № 9348 від 09 червня 2021 року. /а.с. 39-40/ Також на виконання вищевказаної ухвали суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, надіслано на\~адресу суду\~документи на\~підставі яких\~було вчинено\~виконавчий напис\~№ 9348:\~ \~кредитний договір\~№ 0604-1710\~від 23.01.2021;\~заява \~від 05.06.2021,\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС» про\~вчинення виконавчого\~напису;\~повідомлення про\~вчинення виконавчого\~напису \~направлене [PERSON] ./а.с.45-52/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~статтями 15,\~16\~ЦК України,\~кожна особа\~має\~право\~на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати таким, що не підлягає до виконання виконавчий напис про стягнення з неї на користь Відповідача заборгованості за Кредитним договором з тих підстав, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок неправомірне провадження щодо виконання виконавчого напису про стягнення боргу. Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі Закон) та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону), якими зокрема є - Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок). Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений Порядком, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи не містять відомостей про отримання Позивачем відповідного повідомлення. Дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Для обґрунтування правомірності своїх дій Відповідач Товариство повинно було надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису. В порушення зазначених процесуальних норм права Відповідачем не спростовано доводи Позивача, що заборгованість є безспірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій. Аналізуючи зазначені факти, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений за наявності спірної заборгованості, тобто нотаріусом не дотримано основної обов`язкової умови щодо наявності безспірності заборгованості Позивача перед Товариством. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання. Позивач при зверненні до суду також просить стягнути з Відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1,\~2\~частини другої\~статті 137\~ЦПК України\~визначено,\~що за\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання\~правничої\~допомоги та\~на\~підставі\~відповідних доказів\~щодо\~обсягу\~наданих послуг\~і\~виконаних\~робіт та\~їх\~вартості,\~що\~сплачена\~або підлягає\~сплаті\~відповідною\~стороною або\~третьою\~особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України) Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). До матеріалів справи додано Договір - Доручення про надання правової допомоги № 13/11-21 від 13 листопада 2021 року, укладений між адвокатом Яковенко А.В. та [PERSON] , а також Додаткову угоду до даного Договору за умовами якого сторони домовились, що за Договором про надання правової допомоги Адвокат здійснює ознайомлення з документами, підготовку позову, клопотань та представництво Клієнта в суді, як позивача по справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В Акті прийняття передачі наданих послуг від 15 листопада 2021 року, визначено, що виконавець - адвокат Яковенко Анатолій Вікторович надав замовнику [PERSON] юридичні послуги відповідно до Договору про надання правової допомоги, а замовник прийняв наступні послуги: 1. Проведення вивчення та аналізу матеріалів і документів наданих Клієнтом, вивчення та аналіз судової практики, роз`яснень і коментарів, складання та подача позовної заяви до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», клопотань, заяв, тощо: фіксована вартість послуги 1500 гривень; участь у судових засіданнях: фіксована вартість послуги 1000 гривень. 2. Всього 2500 гривень. Вартість послуг за надані послуги, становить 2500 гривень. Відповідно до квитанції № 40022817-1 від 16 листопада 2021 року, [PERSON] перерахувала адвокатському бюро Анатолія Яковенка 2500 гривень за надання правової допомоги. Стосовно доказів оплати послуг адвоката, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року в справі № 280/2635/20\~вказав, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. Частиною четвертою,\~п`ятою статті\~137\~ЦПК України\~визначено,\~що розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на\~виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом\~послуг та\~виконаних\~робіт; 4)\~ціною\~позову\~та (або)\~значенням\~справи для\~сторони,\~в\~тому\~числі впливом\~вирішення\~справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним\~інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 визначено, що суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Таким чином, позов в частині заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 908.00 гривень та сплачено 454.00 гривень судового збору за подання заяви про забезпечення позову, яка була задоволена судом, а тому вказані витрати в сумі 1362.00 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved