Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

10 січня 2022 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що вони з відповідачем з 26 серпня 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від якого неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем виявилося невдалим, внаслідок втрати один до одного взаємопочуття та взаєморозуміння. У них виявилися різні характери та із-за їхньої несумісності вони не змогли наладити їх сімейні стосунки. З 2003 року вони фактично припинили шлюбні відносини. Спільного домашнього господарства з відповідачем не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, проживають за різними адресами. В зв`язку з чим подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Посилаючись на викладене, позивач просила суд шлюб, укладений між нею та відповідачем у Пирогівській сільській раді Глобинського р-ну Полтавської обл. 26 серпня 2000 року, актовий запис № 5 - розірвати. В судове засідання позивач не з`явилась, направила до суду клопотання, в якому просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та прохала їх задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, повідомлений про час і місце розгляду справи, в тому числі і в порядку встановленому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 26 серпня 2000 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Пирогівською сільською раді Глобинського р-ну Полтавської обл., актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим повторно 05 грудня 2001 року. Від вказаного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, подружнє життя не склалося внаслідок втрати один до одного взаємопочуття та взаєморозуміння. Спільним побутом не пов`язані, сімейні стосунки не підтримують, проживають за різними адресами. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved