overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-08 00:00:00

До Печерського районного суду м. Києва звернувся [PERSON] (надалі - Позивач) із заявою до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви Позивач зазначив, що протягом тривалого часу з Відповідачем не проживають однією сім`єю, та подальше збереження сімейних відносини між ними є неможливим. Ухвалою суду від 10 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін), з огляду на приписи ст. ст. 19, 274 ЦПК України. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідачка про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутністю, щодо задоволення позовної заяви не заперечує. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 09 січня 2016 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, про що Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено актовий запис № 02 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] . За глибоким переконанням сторін подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і вони вважають, що подальше проживання однією сім`єю та підтримання сімейних відносин між ними неможливе. Так, ст. 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо та втратили один до одного почуття поваги і любові. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що сім`я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. При таких обставинах суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.02.2022 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що шлюбні стосунки припинені з серпня 2021 року, спільне господарство не ведеться, шлюб фактично припинив існування. Просила розірвати зареєстрований 15.01.2019 шлюб з відповідачем [PERSON] . Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09.02.2022 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, з клопотаннями до суду не звертався. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 15.01.2019 перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 992, 40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаною з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

У квітні 2022 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та з 2017 року вони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 1995 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Враховуючи складність справи, суд вважає можливим відкласти складення повного рішення на строк не більше як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, проголосивши у судовому засіданні тільки вступну та резолютивну частини судового рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Дана справа є складною. По даній справі необхідно давати оцінку багатьом доказам, що займе тривалий час. Дані обставини суд вважає винятковими і тому складення рішення у повному обсязі необхідно відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну і резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13 серпня 2016 року у Залізничному районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів циивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 286. Свої позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя. За час перебування в шлюбі народилась донька [PERSON] , яка проживає з нею. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільно не проживають, шлюб фактично припинив існувати, подальше спільне проживання та примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, в зв`язку з наведеним просить позовну заяву задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 16.03.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. /а.с.13-14/ Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як убачається зі змісту ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.08.2016 року, в якому мають малолітню [PERSON] , [INFO] , фактично шлюб припинив існувати. /а.с.5-6/ Сторони спільного господарства не ведуть, спільно не проживають, між ними відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини не підтримуються, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім`я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.12, 89, 264-265, 274-275, 279 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

у відповідності до ч. 6 ст.259 ЦПК України суд вважає за можливе відкласти складення повного тексту рішення на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов`язаної з потребою в наведенні додаткових доказів та їх оцінкою, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

позивачі [PERSON] , [PERSON] , звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивачі позовні вимоги підтримують, просять визнати за ними, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які належали [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вони є спадкоємцями цього майна, згідно заповіту і прийняли спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надала заяву, згідно якої просить слухати справу без її участі, позов визнає, заперечень не має, претензій на обов`язкову частку у спадковому майні не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - баба позивача, якій на праві власності належали: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та спору (присадибна ділянка) площею 0,10 га (кадастровий номер 6122610100:02:008:0386), яка знаходиться в [ADDRESS] ; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,29 га (кадастровий номер 6122610100:02:008:0387), яка знаходиться в місті Зборів Тернопільського району Тернопільської області; земельні ділянки на території Зборівської міської ради Тернопільського району Тернопільської області: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,45 га (кадастровий номер 6122610100:01:001:0262); земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,18 га (кадастровий номер 6122610100:01:001:0687); земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,08 га (кадастровий номер 6122610100:01:001:0987). На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 20 квітня 2018 року заповіт, згідно якого заповіла земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва позивачу [PERSON] , а все інше належне їй майно позивачу [PERSON] .. Позивачі прийняли спадщину, звернулися до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав та було відкрито спадкову справу №34/2022, однак не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено, нотаріусом рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Інший спадкоємець - відповідач [PERSON] претензій на обов`язкову частку у спадщині не має, про що свідчить її нотаріально посвідчена заява. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивачі є спадкоємцями майна, згідно заповіту і прийняли спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до них правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ними слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів - [PERSON] , [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок, який належав його діду [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. Відповідачі надали заяви, згідно якої просять слухати справу без їх участі, позов визнають, заперечень не мають. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - дід позивача, якому на праві належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . В підтвердження права власності спадкодавця позивачем надано копію свідоцтва про право власності на будинок, оскільки оригінал спадкодавцем втрачено. На випадок смерті [PERSON] розпорядився належним йому майном, склавши 21 липня 2020 року заповіт, згідно якого заповів все належне йому майно позивачу. Позивач прийняв спадщину та звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, згідно постанови про відмову у вчинення нотаріальних дій від 22 лютого 2022 року, нотаріусом рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Інші спадкоємці [PERSON] , [PERSON] претензій на частку у вказаному спадковому майні не мають, що стверджується їх нотаріально посвідченими заявами. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які належали його батьку [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без його участі, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача, якому на праві власності належали: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та спору (присадибна ділянка) площею 0,25 га (кадастровий номер 6122688200:02:001:0135), яка знаходиться в [ADDRESS] ; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0400 га (кадастровий номер 6122688200:02:001:0137), яка знаходиться в с. Ратищі Тернопільського району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1450 га (кадастровий номер 6122688200:02:001:0136), яка знаходиться в с. Ратищі Тернопільського району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1600 га (кадастровий номер 6122688200:02:001:0138), яка знаходиться в с. Ратищі Тернопільського району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3100 га (кадастровий номер 6122688200:01:001:0846), яка знаходиться за межами с. Ратищі Тернопільського району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2000 га (кадастровий номер 6122688200:01:001:0847),яка знаходиться за межами с. Ратищі Тернопільського району Тернопільської області. Позивач був зареєстрований та проживав зі спадкодавцем до його смерті, прийняв спадщину та звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на будинок спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Інший спадкоємець - відповідач [PERSON] за оформленням спадкових прав не зверталася, претензій на частку у вказаному майні, яке належало її чоловіку не має. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, інші особи претензій на спадок не мають, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які належав його батьку [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідачі надали заяви, згідно яких просять слухати справу без їх участі, позов визнають, заперечень не мають. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача, якому на праві власності належала житлова квартира за адресою: [ADDRESS] . Позивач проживав спільно зі спадкодавцем до його смерті, що засвідчує довідка з місця проживання, прийняв спадщину та звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на квартиру спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Інші спадкоємці - відповідачі [PERSON] , [PERSON] за оформленням спадкових прав не зверталися, претензій на частку у вказаному майні не мають. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, інші особи претензій на спадок не мають, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Озернянської сільської ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, який належав його бабі [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - баба позивача, якій на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на будинок спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Враховуючи, що для написання повного тексту рішення необхідно певний час, суд вважає за необхідне оголосити вступну та резолютивну частину рішення. З повним текстом рішення суду особи, які беруть участь у справі, можуть ознайомитися з дня його складання.

Outcome: approved