Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

21.05.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", треті особи без самостійний вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, головний державний виконавець Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегілнального управління юстиції (м. Львів) Лукащук Євгенія Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що 26.04.2021 головним державним виконавцем Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегілнального управління юстиції (м. Львів) Лукащук Є.О. було відкрите виконавче провадження №65283470 по примусовому виконанні виконавчого напису №17211, виданого 05.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] в користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" як правонаступника ПАТ «Дельта Банк» заборгованості в загальному розмірі 14429,32 грн. Відповідно до даного виконавчого напису позивач є боржником за кредитним договором №005-02512-060712 від 06.07.2012, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору №2241/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 07.05.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів". Стягнення проводиться за період з 07.05.2020 по 31.03.2021. Сума заборгованості становить 14429,32 грн. Стверджує, що фактично такої заборгованості не існує. Також вважає, що виконавчий напис від 05.04.2021 було вчинено із порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та порядку вчинення виконавчих написів. Також вказує, що позивачу не надходили повідомлення відповідно до п.2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, не менш ніж за 30днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечння кредитору. Крім того вказує, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Наголошує, що не отримувала повідомлення про усунення порушень, на підставі якого, після спливу тридцяти днів, нотаріус мав право вчинити виконавчий напис, тому він звернувся до Нововолинського міського суду із позовом про визнання кредитного договору недійсним та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса є безпідставним, оскільки нотаріус вчинив його не переконавшись у безспірності грошової вимоги. Просить суд визнативиконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за реєстровим номером 17211 виданий 05.04.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" як правонаступника ПАТ «Дельта Банк» заборгованість в розмірі 14429,32 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, позивач подала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутність, позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню просить задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. У поданному відзиві просить у задоволенні позову відмовити з наведених підстав у ньому (а.с. 34-37). Треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Остапенко Є.М., державний виконавець Лукашук Є.О. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи, повідомлялися належним чином. Суд, у відповідності до ст.280, ст.281 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 06.07.2012 [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» уклали кредитний договір №005-02512-060712, право вимоги за яким перейшло на підставі Договору №2241/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами до ТзОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів". За заявою представника ТзОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 05.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» був вчинено виконавчий напис яким запропоновано звернути стягнення з позивача на користь «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 14429,32 грн. Відповідач пред`явив виконавчий напис для виконання до Нововолинськоьго міського відділу ДВС Захілного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) і 26.04.2021 головним державним виконавцем Лукащук Є.О. було відкрито виконавче провадження ВП №35283470 (а.с.5). про стягнення в користь ТзОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" з [PERSON] заборгованості за кредитним договором на загальну суму 14429,32 грн на підставі виконавчого напису №17211 виданого 05.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської областівід 24.05.2021 (а.с.22,23) заяву позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення з [PERSON] на підставі виконавчого документу - виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого в реєстрі за №17211 від 05.04.2021 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за виконавчим провадженням ВП №65283470, яке відкрито головним державним виконавцем Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Лукашук Є.О. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. керувався ст.ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5(далі Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до п.2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Жоден з документів, зазначених нотаріусом у виконавчому написі, не свідчить про безспірність заборгованості. Безспірність заборгованості можуть містити докази, які можуть підтверджувати наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати її розмір; такими документами, на думку суду, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до норм ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо, а не виписку з рахунку. Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було надано доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Згідно зі статтею 87 Закону України « Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - «Перелік»). Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір №005-02512-060712, право вимоги за яким перейшло на підставі Договору №2241/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами до ТзОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", у простій письмовій формі. Оскільки даний кредитний договір не був посвідчений нотаріально та не забезпечений іпотекою, суд приходить до висновку, що нотаріус не повинен вчиняти виконавчий напис на даному кредитному договору. Крім того, відповідно до п. 2 Переліку для вчинення виконавчого напису необхідно долучати виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріус при вчиненні такого напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було встановлено безспірності відповідальності боржника, було порушено строк, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис, та не було надіслано повідомлення про усунення порушень, отже, даний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Також, відповідно до п.2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Відповідач не подав суду жодних доказів, які б спростовували твердження позивача та обґрунтовували законність та правомірність, підставність вчинення виконавчого напису, у зв`язку із наявною у боржника заборгованістю. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку про підставність позову та визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на те, що суд задоволив позов, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908 грн. сплаченого судового збору за подання позову та 454 грн сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову, що підтверджено документально (а.с.4,17).

Outcome: approved