Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

03.02.2022\~року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позов позивач зазначила, що 14.10.2013 року перебувала в шлюбі з відповідачем, який рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03.02.2016 року було розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає біля позивача та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього згідно ст.180 СК України обов`язку утримувати свою дитину. Вказує, що відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх та повнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має. Посилаючись на викладене позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання позовної заяви. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.14-15). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19.04.2022 року виправлено по тексту ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11\~лютого 2022\~року описку в зазначенні предмета позову, зазначивши замість невірного предмета позову «про розірвання шлюбу» вірний предмет позову «про стягнення аліментів» (а.с.25-26). Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в\~судові засідання,\~призначені на\~17.03.2022\~року та\~11.05.2022\~року повторно\~не з`явився,\~судові повістки\~були направлені\~відповідачу за\~адресою його\~місця реєстрації: [ADDRESS] . До суду повернулися поштові конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 20, 32). Своїм правом надати відзив на позовну заяву відповідач не скористався та не повідомив суд про причини неявки в судові засідання. Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавав, а відтак у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином про місце, день і час розгляду справи. Таким чином, за відсутності заперечень позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14.10.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03.02.2016 року було розірвано, що підтверджується копією рішення (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.09.2015 року (а.с.5). В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Враховуючи викладені обставини справи, а також те, що відповідач є батьком дитини і зобов`язаний її утримувати, але не виконує свого обов`язку щодо утримання доньки, при цьому, судом під час розгляду справи, з урахуванням положень ч.1 ст.182 СК України та наявних у справі доказів встановлено, що відповідач як батько дитини має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки в розмірі, визначеному позивачем та доказів протилежного матеріали справи не містять, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні відносини, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved