Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до [PERSON] та просить стягнути з останнього аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення сином навчання. При цьому зазнаає, що їх спільний з відповідачем син [PERSON] , [INFO] , є студентом другого курсу денного відділення Університету державної фіскальної служби України. Термін навчання до 01.07.2023. Окрім того, син проходить військову підготовку у військовому навчальному підрозділі Університету державної фіскальної служби України. Оплату за військову підготовку сина здійснює позивачка. Також щомісячно позивачка несе витрати на оплату послуг Інтернет, проїзд, харчування, одягу, син не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільній формі не надає. Враховуючи, що [PERSON] працездатний, матеріально забезпечений, має можливість та згідно закону зобовязаний надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину у звязку із навчанням, позивачка просить позов задоволити. Ухвалою суду від 23.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. 21.03.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує щодо позовних вимог, вказуючи про відсутність у нього змоги надавати фінансову допомогу повнолітньому синові, оскільки на його утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, за ним рахується борг по виплаті аліментів в сумі 15254,80 грн. Також на його утриманні знаходиться хворий батько, який має ряд важких хронічних захворювань та потребує дороговартісного лікування. Відповідач також має незадовільний стан здоров"я. Крім того, відповідач вказує, що інформація, що міститься в позові не відповідає дійсності, оскільки в 2021-2022 р.р. у зв"язку з коронавірусом та воєнними діями навчання на денній формі не проводилось. Зазначає, що з ним не узгоджувалось питання навчання дитини у платному навчальному закладі при наявності в Україні безкоштовних. 12.04.2022 на адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача в яких останній вказує на неофіційне працевлаштування відповідача, який таким чином приховує свої офіційні заробітки, уникає їх декларування та сплати податків. Доказів, що відповідач є безробітним та на його утриманні знаходиться батько, який потребує сторонньої допомоги останнім не надано. Наявність у відповідача сина від іншого шлюбу не свідчить про перебування останнього на утриманні батька.. Зазначається, що саме позивачка одноосібно несе витрати по утриманню сина, який продовжує навчання. (а.с.74-75) В судове засідання позивачка та її представник не з"явились, подавши заявупро розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять задоволити. Відповідач та його представник в судове засідання не з"явились, від останнього в черговий раз надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв"язку з неможливістю прибути до суду через відсутність пального та погане самопочуття. Суд вважає, що обставини на які посилається представник відповідача не є перешкодою явки останнього до суду та вважає за можливе провести розгляд справи за наявними доказами. Крім того, представник не був позбавлений можливості приймати участь в розгляді справи в режимі відеоконференції. Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] (копія на а.с. 6), який навчається на 2-му курсі денного відділення Університету державної фіскальної служби України, термін навчання з 02.10.2020 р. по 01.07.2023 р. (копія на а.с.7-10), а також проходить військову підготовку у військовому навчальному підрозділі Університету державної фіскальної служби України (копія на а.с. 15-18). Плата за навчання, згідно додаткової угоди від 2020 становить 52700 грн., вартість освітньої послуги за рік становить 17850 грн. Позивачем протягом 2020-2022 здійснено оплату за навчання [PERSON] в сумі 41975,0 грн (а.с. 11-13,20). По квитанції від 01.09.2021 року сплочено 205,0 грн (а.с. 21) За проживання в гуртожитку [PERSON] 26.02.2021 року сплочено 2080,00 грн. (а.с. 14). Згідно довідки від 02.09.2021 року [PERSON] зареєстрований разом з позивачем [PERSON] (а.с. 22). Відповідач також являється батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 45). Згідно свідоцтва про шлюб, відповідачем 23.10.2021 року укладено повторний шлюб (а.с. 46). Наявність захворювань у відповідача підтверджується медичною довідкою від 16.03.2022 року (а.с. 47). Батьком [PERSON] являється [PERSON] (а.с. 49)., який перебуває на диспансерному обліку у медичному закладі (а.с. 48). Мати відповідача [PERSON] померла [INFO] (а.с. 56). За рішенням суду з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (а.с. 50-51) та станом на 01.03.2022 року заборгованість зі сплати яких становить 15254, 08 грн (а.с. 52). Згідно листа ГУ ДПС у Вінницькій області інформація про доходи [PERSON] відсутня Дослідивши докази, суд приходить до наступного. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином, а також мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги те, що відповідач являється працездатною особою, в центрі зайнятості як безробітний не перебуває, захворювання відповідача не перешкоджають останньому працювати, наявність у відповідача зобов"язань по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] до 01.07.2023, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років. При цьому суд зазначає, що відповідачем не надано доказів перебування на його утриманні батька та неповнолітньої доньки від іншого шлюбу. Також суд зазначає, що відсутність у податкових органах інформації про доходи відповідача жодним чином не свідчить про неможливість останнього сплачувати аліменти на користь сина. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 18.02.2022. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial