Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначено , що 15.03.2021 року відкрито виконавче провадження №64810797 на підставі виконавчого напису №8872 від 29.01.2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим олегом Миколайовичем, яке в свою чергу вчинено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління Активами», проте нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог останього, не було надано нотаріусу необхідних документів, тому позивач просив суд визнати цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Клопотань, відзиву, заперечень від учасників не надходило. Дослідивши подані сторонами документи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 15.03.2021 року державним виконапвчец Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Дніпро) відкрито виконавче провадження № 64810797 щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління Активами», боргу у розмірі 25179 грн. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками- наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вищезазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 10.10.2018 у справі № 61-10285св18. Також, слід зазначити, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові ВП ВС України №645/1979/15-ц від 23.06.2020. З наданих позивачем до суду письмових доказів з одного боку та з іншого боку відсутність належних документів від відповідача та нотаріуса вбачається, що відповідач, звертаючись до нотаріуса, не надав всіх необхідних документів які підтверджують безспірність заборгованості, окрім того відповідачем не було направлено належним чином на адресу позивача листа з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань. Крім того, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус не врахував, що станом на момент виникнення спірних правовідносин Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів. Вказані обставини підтверджуються постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Зазначений висновок узгоджується з позицією , викладеної в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19). Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17. З таких обставин, визначена відповідачем заборгованість не може вважатися безспірною й оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Оскільки позов підлягає задоволенню, то сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1488,60 грн., яка складається з оплати судового збору у розмірі 992,40 грн. за подачу позовної заяви та 496,20 грн. за подачу заяви про забезпечення позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved