Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

01.09.2021 року до суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] , третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Позов мотивує тим, що перебував із відповідачем у шлюбі, від якого у них є малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Син проживає з матір`ю. Після розлучення між колишнім подружжям склались неприязні відносини, відповідач усіляко перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною, у зв`язку із чим він змушений звернутись до суду. 07.09.2021 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 01.10.2021 року справу призначено до слухання по суті. 10.12.2021 року від органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради надійшов висновок про способи участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина, місце і час їх спілкування. 28.03.2022 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій він просить зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкод у вихованні та спілкуванні з сином та визначити наступні способи його участі у вихованні та спілкуванні з сином: необмежене спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком і сином; друга-четверта неділя місяця (з 9 до 20 години); побачення протягом тижня (тривалістю 3-4 години) в один із робочих днів тижня; спільний відпочинок протягом літнього та зимового періоду не менше 5 днів; вільне відвідування, спілкування з сином в день його народження, на Новий рік та інших святкових днів з правом забрати сина для святкування (тривалістю 4 години); зобов`язати [PERSON] надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування сина, а у разі настання таких змін повідомляти його особисто; всі зустрічі з сином, які будуть відбуватися, просить без участі [PERSON] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, під час попереднього судового засідання позов визнавала частково, вказувала, що не заперечує щодо спілкування батька із сином, однак заперечує щодо спільного відпочинку під час канікул та свят, оскільки колишній чоловік після розлучення не цікавився життям та здоров`ям сина і тільки нещодавно почав виявляти свою батьківську турботу, у зв`язку із чим вона не може повністю довірити йому дитину та перш за все враховує особисте бажання сина спілкуватись із батьком. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, при вирішенні спору покладається на думку суду, просить врахувати інтереси дитини та поданий висновок. Суд вважає за можливе провести слухання справи за даної явки учасників процесу на підставі зібраних доказів. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями рішення суду про розірвання шлюбу та свідоцтва про народження. Після розірвання шлюбу, дитина залишилась проживати із матір`ю.. Батько бажає спілкуватись із сином, приймати участь у його вихованні, однак вирішити це питання в позасудовому порядку з відповідачем не вдається. Відповідно до ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до статті 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 Сімейного кодексу України батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Відповідно до частини 2, 3 статті 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Відповідно до частини 1,2,3 статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Відповідно до частини 2 статті 16 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, інші члени сім`ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов`язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Відповідно до статті 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. В преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Згідно статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до висновку №4086/01-31 від 09.12.20211 року про способи участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , місце та час їх спілкування, орган опіки та піклування ХМР вважає за доцільне визначити способи участі батька у вихованні малолітньої дитини. На підставі викладеного, оцінивши надані суду докази, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково та зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у вихованні та спілкуванні із сином та визначити такі способи участі батька у вихованні сина, а саме: щотижня кожний вівторок з 16 до 18 год. в м. Хмельницькому в громадських місцях з можливістю відвідування закладів громадського харчування, дитячих розважальних закладів без відриву від навчального процесу та без присутності матері, враховуючи стан здоров`я дитини та за її згодою та бажанням (батько забирає дитину з школи та після прогулянок повертає його матері за адресою [ADDRESS] ; у першу та третю неділю місяця з 13 до 16 год. прогулянки без присутності матері в громадських місцях, відвідування закладів громадського харчування, дитячих розважальних закладів, враховуючи стан здоров`я дитини, виключно за її бажанням та згодою; спільний відпочинок протягом літніх канікул 10 днів за домовленістю з матір`ю дитини та перша половина зимових канікул з можливістю оздоровлення дитини, як на території України так і за її межами, враховуючи стан здоров`я дитини та виключно за її бажанням та згодою; у день народження дитини щороку 04 травня з 10 год. до 13 год. не порушуючи навчальний процес, з можливістю спільного відвідування розважальних закладів для дітей, закладів громадського харчування без присутності матері, враховуючи стан здоров`я дитини та виключно за її бажанням; святкові дні (Різдво, Новий рік, Пасха, травневі свята) почергово через рік за попередньою домовленістю з матір`ю дитини з 12 до 15 год. з можливістю спільного відвідування розважальних закладів для дітей, закладів громадського харчування без присутності матері, враховуючи стан здоров`я дитини та виключно за її бажанням. Всі зустрічі та побачення мають відбуватися за умови тісного контакту батька із сином та виключно за бажанням та згодою дитини. Решту позову слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed