Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (далі ТОВ «Алекскредит») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Позов мотивований тим, що 07 листопада 2020 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 4152216, на підставі якого ТОВ «Алекскредит» 07 листопада 2020 року перерахувало на картковий рахунок позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі 4200,00 грн, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 16 травня 2021 року включно. 17 листопада 2020 року між сторонами була укладена додаткова угода про зміну умов договору про надання кредиту № 4152216 від 07 листопада 2020 року, відповідно до якої продовжено базовий період за договором до 17 грудня 2020 року включно. Відповідач своїх зобов`язань не виконала, внаслідок чого у неї станом на 03 вересня 2021 року перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 29 022,00 грн, яка складається з 4200,00 грн заборгованості за сумою кредиту; 24\~822,00 грн заборгованості по процентам за користування кредитом. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, зазначає, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Відповідно до змісту частини 7 статті 128, пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із повідомлення старости сіл Щурівці, Забрід, Підлісці, Щурівчики Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області від 27 вересня 2021 року № 151/12.16-06, місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Надіслана [PERSON] судова повістка повернулася до суду із повідомленням про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Такі дані вказані у поштовому повідомленні, яке повернулося до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 11 травня 2022 року на 10 год. 30 хв. Іншої адреси свого місця проживання чи перебування [PERSON] суду не повідомила. Тому, у зв`язку з відсутністю [PERSON] за адресою місця реєстрації суд вважає, що остання повідомлена належним чином. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 листопада 2020 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 4152216 (далі Договір). Договір містить посилання на Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця (п. 1.1. Договору). Пунктами 1.2., 1.3., 1.4 Договору встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов договору, сума кредиту складає 4200,00 грн, кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника. Підпунктами 1.7.1.-1.7.4. пункту 1.7. Договору визначено ставки нарахування процентів, відповідно до якого: у випадку використання кредиту менше, ніж 5 календарних днів, позичальник сплачує фіксовану суму процентів 6,80 % від суми кредиту; у випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,36 %. При виконанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: в базовий період 1,70 % за один день користування кредитом; в спеціальний період 3 % за один день користування кредитом. Сторони встановити узгоджений строк повернення кредиту - до 16 травня 2021 року включно (п. 3.1. Договору). У п.п. 7.5.1., 7.5.2. п. 7.5. Договору зазначено, що уклавши цей Договір, позичальник заявляє та гарантує, що він усвідомлює та підтверджує, що умови Договору та Правил йому зрозумілі, відповідають його інтересам, є зрозумілими та справедливими, під час укладання договору він не знаходиться під впливом обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу тяжких обставин. Зі сторони позичальника Договір підписано за допомогою одноразового ідентифікатору PS4152216. Позивач надав кредит відповідачу у розмірі 4200,00 грн шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позичальника № IBAN [NUMBER] , що підтверджується повідомленням Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» від 18 січня 2022 року № 20.1.0.0.0/7-220118/35660. 17 листопада 2020 року між сторонами укладено Додаткову угоду про зміну умов Договору, відповідно до якої продовжено базовий період за договором до 17 грудня 2020 року включно. Відповідно до наданого ТОВ «Алекскредит» розрахунку, станом на 03 вересня 2021 року у [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 29 022,00 грн, яка складається з 4200,00 грн заборгованості за сумою кредиту; 24 822,00 грн заборгованості по процентам за користування кредитом. За змістом\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4\~ст. 203 ЦК України). За правилом ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Положеннями\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України\~дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.\~205,\~207 ЦК України). Указаний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. У силу ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до ч. 1\~ст, 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожний правочин, укладений в електронній формі, вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). За правилами ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору слідує, що без ознайомлення з Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, підписуючи Договір та додаткову угоду позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що договір про надання споживчого кредиту підписаний [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладання з відповідачем 07 листопада 2020 року правочину. Це ж стосується і Додаткової угоди від 17 листопада 2020 року, яка підписана за допомогою одноразового ідентифікатору ex-4152216. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20). Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами погоджено усі умови договору № 4152216 та Додаткової угоди до Договору, які були викладені та підписані в електронному вигляді, зокрема, в частині розміру відсотків за користування кредитом. За таких обставин, з [PERSON] на користь позивача, окрім тіла кредиту в сумі 4200,00 грн, також підлягає стягненню заборгованість по процентам у сумі 24\~822,00 грн. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2270 грн відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved