Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області і просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Вона є єдиною спадкоємицею майна померлого за законом, у встановленому порядку прийняла спадщину та оформила частину спадкового майна, зокрема право на земельну частку (пай). До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшов також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак, нотаріус відмовив їй у оформленні спадкових прав на спірне будинковолодіння через те, що 22 серпня 2000 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на належне померлому право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] , яка є єдиним спадкоємцем померлого. Крім того, у свідоцтві про шлюб [PERSON] та у свідоцтві про його смерть зазначені різні дати його народження. Вказує, що [PERSON] - це її дошлюбне прізвище, яке вона після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила на [PERSON] , а тому вона є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка та набула право на спірне будинковолодіння в порядку спадкування після його смерті. В судове засідання представник позивачки [PERSON] - адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Відповідач - Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області також подала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, проти позову не заперечує, відзив на позов не подавала. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`ясень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 01 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 01 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст.525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця. За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] 22 серпня 2000 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №976 до майна померлого [INFO] [PERSON] й цього ж дня на ім`я [PERSON] , яка є дружиною померлого, видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належне [PERSON] право на земельну частку (пай). В матеріалах спадковою справи наявна копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 01 січня 1983 року Левківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, згідно якого [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Сербинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, 01 січня 1983 року зареєстрували шлюб, актовий запис №1, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно наданого позивачкою оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 01 січня 1983 року Левківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, вбачається, що після укладення шлюбу, який був зареєстрований 01 січня 1983 року між [PERSON] та [PERSON] , останній присвоєно прізвище не [PERSON] , а [PERSON] . Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що нотаріус встановлювала особу [PERSON] на підставі паспорту серії [NUMBER] , який видано на ім`я [PERSON] Старокостянтинівським РВВС Хмельницької області 04 серпня 1981 року, тобто до реєстрації шлюбу із [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №519 від 08 грудня 2021 року на день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] , [INFO] . Вищезазначені письмові докази свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою та дружиною померлого [INFO] [PERSON] , яка прийняла спадщину після його смерті та оформила частину спадкового майна, а отже є єдиною його спадкоємицею за законом. Судом також встановлено, що до с кладу спадщини після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказане будинковолодіння [PERSON] набув в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видано 28 серпня 1996 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою на ім`я [PERSON] , зареєстроване в реєстрі за №2719. Згідно довідки Старокостянтинівського БТІ №751 від 15 липня 2021 року право власності [PERSON] на будинковолодіння по [ADDRESS] зареєстровано в Старокостянтинівському БТІ 05 вересня 1996 року в реєстровій книзі під №65. Відповідно до роз`ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 01 грудня 2021 року держаний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотна Т.В. відмовила позивачці в оформленні спадкових прав на будинковолодіння по [ADDRESS] . Разом з тим, досліджені судом докази вказують на те, що спірне будинковолодіння по [ADDRESS] увійшло до складу спадщини після смерті [PERSON] . Позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON] та єдиною його спадкоємицею за законом першої черги, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила частину спадкового майна, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Оскільки відповідачем по даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивачки.

Outcome: approved