Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся через Марганецький міський суд Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права розпорядженням своїм майном. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що квартира [ADDRESS] , в якій він мешкає, належить йому на праві власності. Згідно п. 10 договору купівлі-продажу квартири від 26.11.2021 року продавець зобов`язався до 08.12.2021 року знятися з місця реєстрації. Свої зобов`язання продавець квартири не виконав і на даний час в належній йому квартирі значиться зареєстрованим відповідач - [PERSON] , [INFO] . Просить суд, усунути йому перешкоду у здійсненні права користування та розпорядженням своїм майном, визнавши [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Позивач на розгляд справи не з`явився. Надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. У наданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач на розгляд справи не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяв чи клопотань не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого 26.11.2021 року приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Єрьоменко Р.П. зареєстрованого в реєстрі за № 885; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером витягу 287029132 від 26.11.2021 року /а.с. 5, 11-12/. Згідно п. 10 договору купівлі-продажу квартири, сторони договору домовилися, про те, що продавець повністю звільнить квартиру належних йому речей для безперешкодного користування нею покупцем (в тому числі йому буде передано повний комплект ключів від квартири) не пізніше 26.11.2021 року, а також зніме з реєстраційного обліку місця проживання усіх зареєстрованих у квартирі осіб не пізніше 08.12.2021 року. У разі, коли продавець після спливу наданого йому для звільнення житла терміну не вивезе (не забере) належних йому речей, покупець не відповідає за їх збереження. Згідно акту від 28.01.2022 року, складеного головою «ЖБК ДУ №1 Гіль Л.В. і паспортистом «ЖБК ДУ № 1» Вєтряк В.В., [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] протягом останніх шести місяців /а.с. 13/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved