Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

04.06.2021\~року позивач\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~вищевказаною позовною\~заявою на\~обґрунтування якої\~зазначив,\~що [INFO] у\~нього та\~відповідачки [PERSON] \~народилася спільна\~донька \~ [PERSON] .\~У вересні\~2018\~року їх\~спільна дитина\~вирішила проживати\~разом з\~ним на\~території України.\~Як наслідок,\~рішенням виконавчого\~комітету Луцької\~міської ради\~від 23.01.2019\~року місце\~проживання малолітньої\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~було визначено\~за місцем\~його проживання.\~З метою\~поліпшення житлових\~умов,\~ним було\~придбано квартиру,\~де вони\~із донькою\~фактично проживають\~по даний\~час.\~Разом з\~тим,\~не погоджуючись\~із прийнятим\~дитиною рішенням\~ [PERSON] \~всіляко намагається\~забрати дитину\~до себе,\~затіваючи безпідставні\~провокації.\~Неодноразово спілкувавшись\~із дитиною,\~він зрозумів,\~що дитина\~досить сильно\~розчарувалася у\~своїй матері\~та дистанціювалася\~від неї.\~Згідно психодіагностичних\~обстежень доньки,\~остання проживаючи\~з ним\~знаходиться у\~соціальному та\~психологічному середовищі,\~яке є\~для неї\~безпечним та\~сталим.\~Втрата даного\~середовища призведе\~до значної\~психологічної травматизації\~дитини.\~У свою\~чергу,\~він відвозить\~дитину до\~психологів,\~зубних лікарів,\~педіатрів та\~офтальмологів,\~займається її\~вихованням,\~а відтак\~уся відповідальність\~за доньку\~лежить на\~ньому.\~За даних\~умов вважає,\~що проживання\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~разом з\~ним відповідає\~якнайкращим інтересам\~доньки.\~При цьому,\~він не\~чинитиме жодних\~перешкод для\~спілкування матері\~із дитиною\~і готовий\~зі свого\~боку сприяти\~тому,\~щоб дитина\~не була\~позбавлена піклування\~матері.\~Таким чином,\~зважаючи на\~усі викладені\~мною обставини\~та той\~факт,\~що він\~більше трьох\~років проживає\~самостійно зі\~своєю донькою,\~з урахуванням\~висновків психолога,\~вважає за\~доцільне і\~необхідне визначити\~місце проживання\~ [PERSON] разом\~з ним.\~ Вказую,\~що [PERSON] не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку, а тому на неї слід покласти обов`язок по сплаті аліментів на утримання дитини. Враховуючи наведене, просить суд визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] разом із ним, стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки в твердій грошові сумі у розмірі 7000 грн., щомісячно, з моменту звернення до суду з даним позовом та до досягнення дитиною повноліття, а також покласти на відповідачку обов`язок по відшкодуванню понесених ним судових витрат. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.07.2021 року провадження в цивільній справі № 161/10113/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Підгайцівської сільської ради Луцького району, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, було зупинено до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів (Королівство Іспанія) (а.с. 54). Крім того, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.07.2021 року компетентному органу Королівства Іспанія доручено вручити відповідачу [PERSON] копію позовної заяви з доданими до неї документами, повідомлення про дату та місце судового розгляду та допитати її по суті справи; призначено основну та резервну дати судових засідань (а.с. 55). 10.01.2022 року від компетентного органу Королівства Іспанія на адресу суду надійшли документи, оформлені в ході виконання судових доручень про надання правової допомоги, вручення виклику до суду та інших документів, а також про допит по суті справи (а.с. 62-104). Зі змісту вищевказаних документів слідує, що [PERSON] за адресою свого місця проживання на території Королівства Іспанія була відсутня та встановити її нове місце проживання не виявилося за можливе. Вказана інформація була отримана від нової орендарки квартири та сусіда, який знаходився у під`їзді. За наведених обставин, виконання судових доручень не виявилося можливим. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.01.2022 року провадження в цивільній справі № 161/10113/21 було поновлено (а.с. 105). До початку судового засіданні від представника позивача надійшла до суду заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 126). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце слухання справи повідомлялася належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та будь-яких заяв чи клопотань до суду не подала. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що у сторін по справі позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] [INFO] народилася спільна дитина донька [PERSON] , що підтверджується відповідним витягом із актового запису № 6918877/17, виданим 24.11.2017 року відділом реєстрації актів цивільного стану у Мурсії Королівства Іспанії (ідентифікатор Том: 00411). Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради «Про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] » № 48-1 від 23.01.2019 року, вирішено визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання її батька позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Разом з тим, як вбачається із рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради «Про надання дозволу [PERSON] на укладення договору купівлі-продажу квартири» № 732-4 від 21.12.2020 року, [PERSON] , у зв`язку із продажем квартири за адресою: [ADDRESS] , надано дозвіл на зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання із подальшою реєстрацією її місця проживання за адресою: [ADDRESS] , за відсутності згоди матері дитини [PERSON] , яка проживає в Королівстві Іспанія (а.с. 11). У свою чергу, із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 289448108 від 09.12.2021 року вбачається, що житло, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 112). Зі змісту позовної заяви [PERSON] слідує, що сторони не можуть дійти згоди щодо визначення місця проживання їх спільної малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , тобто у них існує спір щодо даного питання. Як встановлено судом, станом на день розгляду даної справи [PERSON] , [INFO] , перебуває у віці від 10 до 14 років. Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Частиною 2 ст. 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, згідно вимог закону вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б насамперед інтересам неповнолітніх дітей. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання Виходячи з роз`яснень п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. У п. 1 ст. 3 Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 року (чинна для України з 27.09.1991 року) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (п. 1 ст. 18 цієї Конвенції ООН). Як зазначено у п. 1 ст. 9 Конвенції ООН, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Як встановлено судом, з моменту визначення місця проживання малолітньої [PERSON] ( [INFO] ) та станом на дату розгляду даного спору, остання постійно проживає разом зі своїм батьком позивачем [PERSON] (а.с. 41). При цьому суд вважає за необхідне наголосити на наступному. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.10.2020 року при розгляді цивільної справи № 161/6458/19 за позовом Міністерства юстиції України в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Луцької міської ради, про забезпечення повернення малолітньої дитини до Королівства Іспанія, судом касаційної інстанції було вирішено скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та постановити нове, яким визнати незаконним утримання [PERSON] на території України малолітньої [PERSON] , [INFO] , та повернути останню до країни походження та постійного проживання Королівства Іспанія. В ході примусового виконання вищевказаного судового рішення в цивільній справі № 161/6458/19 державним виконавцем 02.11.2021 року, 28.12.2021 року, 10.01.2022 року, 27.01.2022 року та 08.02.2022 року здійснювалися виходи за місцем проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що дитина у кожному з випадків перебуває за місцем свого проживання разом зі своїм батьком. Натомість, стягувач у виконавчому провадженні [PERSON] , будучи належним чином повідомлено про дату та час проведення виконавчих дій, жодного разу не прибула. Зі слів [PERSON] , вона немає бажання переїхати на проживання до Королівства Іспанія. Вищевказані обставини підтверджуються відповідними актами державного виконавця від 02.11.2021 року, від 28.12.2021 року, від 10.01.2022 року, від 27.01.2022 року та від 08.02.2022 року, які були складені в присутності представників органів опіки та піклування (а.с. 127-131). У свою чергу, як було встановлено судом, в ході виконання судового доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду та інших документів, а також про допит по суті справи [PERSON] , остання за адресою свого місця проживання на території Королівства Іспанія не проживає та встановити її нове місце проживання компетентним органом Королівства Іспанія не виявилося за можливе. Наведене свідчить про ту обставину, що [PERSON] з моменту постановлення судом касаційної інстанції судового рішення про забезпечення повернення малолітньої дитини до Королівства Іспанія, не вжила жодних дій з метою забезпечення виїзду дитини разом з нею. Крім того, висновком фахівця від 31.10.2020 року за результатами психодіагностичного обстеження [PERSON] , [INFO] , встановлено наступне: «Дитина досягла того віку та рівня розвитку, коли може самостійно висловлювати свою думку. Висловлюванням дитини слід довіряти, вони не є результатом навіювання або маніпулювання свідомістю дитини, оскільки, [PERSON] чітко усвідомлює про що говорить, її відповіді на варіанти запитань про одні і ті самі теми чітко збігалися, відповіді дівчинки підкріплювалися відповідними емоційними станами, невербальні прояви [PERSON] та особливості її вербальних формулювань носять ознаки достовірності. [PERSON] має тісну, надійну прив`язаність та позитивну прихильність до батька, який є її опорним об`єктом і якого вона чітко пов`язує з відчуттям захищеності та безпеки, та уникаючу прив`язаність до матері. Втрата зв`язку з батьком, як опорним об`єктом, та втрата сталого середовища у якому проживає дитина, матиме значні негативні наслідки для дитини. Злата знаходиться у захисній позиції, оскільки відчуває страх та загрозу, яку вона пов`язує з ситуаціями спроби її негайного відібрання від батька матір`ю. [PERSON] , проживаючи з батьком, знаходиться соціальному та психологічному середовищі, яке є для неї безпечним та сталим. Втрата даного середовища призведе до значної психологічної травматизації дитини. Встановлено, що примусове відібрання дитини від батька є неможливим без завдання дитині значної психологічної травми. Не допустити повторного травмування дитини через недбале ставлення, ігнорування її життєво важливих потреб, порушення відчуття безпеки дитини, примусовий контакт та спілкування, раптове відібрання її від батька, який є для неї опорною фігурою. У разі невиконання рекомендацій, існує значення психологічного травмування дівчинки та розвитку наслідків впливу надмірних стресових чинник константності, безпечності, надійності, передбач деформація прив`язаності щодо споріднених осі невмотивована агресія, порушення соціальної адаптації з оточуючими, схильність до руйнівної, аутичної психосоматичні порушення, розлади сну, харчової поведінки, розвиток суїцидальних нахилів тощо» (а.с. 18-29). Повторне психодіагностичне обстеження дитини, яке було проведене 05.02.2021 року, закріплене практично аналогічним Висновком за результатами психодіагностичного обстеження [PERSON] , [INFO] , як і зазначене вище (а.с. 30-38). У суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів допустимість та достовірність вищевказаних Висновків за результатами психодіагностичного обстеження [PERSON] , [INFO] від 31.10.2020 року та від 05.02.2021 року як доказів у даній справі, жодних доказів на спростування таких доказів суду надано не було, як і не надано доказів, які б ставили під сумнів компетентність, об`єктивність та неупередженість практичного психолога, якою такий висновок був складений (а.с. 39). Як вбачається із висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради № 13 від 27.01.2022 року, « [PERSON] офіційно не працевлаштований, однак займається фрілансом, що дає змогу створити всі необхідні умови проживання та задовольнити потреби дитини. Службою у справах дітей 19.01.2022 року проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , в ході якого встановлено, що за даною адресою проживає і має постійне місце реєстрації [PERSON] , дитина [PERSON] проживає без реєстрації. В дитиии є окрема кімната, де є місце для відпочинку та гри, одягом, взуттям, засобами особистої гігієни, іграшками, канцелярським приладдям та всім необхідним для повноцінного розвитку дитина забезпечена. Згідно довідки від 19.01.2022 року № 0010/07.02/2-202 [PERSON] навчається в Підгайцівському ліцеї в 6-А класі. Враховуючи викладене, захищаючи інтереси малолітньої дитини,

Outcome: partial