Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом про визнання в порядку спадкування за законом право власності на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла бабуся позивачів [PERSON] та відкрилась спадщина на її спадкове майно, а саме житловий будинок в [ADDRESS] , в якому проживав і подовжував проживати батько позивачів [PERSON] зі своєю сім`єю. Після смерті матері батько позивачів фактично прийняв спадщину, згідно ст.1268 ЦК України, оскільки вступив у володіння і користування належним спадкодавцю житловим будинком, в якому він та його сім`я зареєстровані та проживали із спадкодавцем на момент смерті. [INFO] помер батько позивачів [PERSON] .Померлий батько позивачів заповітного розпорядження на випадок своєї смерті не залишив. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 29.03.2011 року [PERSON] визнав за собою одноособово право власності на будинок по [ADDRESS] , в якому проживала сім`я позивачів. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29.03.2011 року було скасовано в позові [PERSON] відмовлено. Рішення Закарпатського апеляційного суду залишено в силі Постановою Верховного суду України від 28 квітня 2021 року.21 вересня 2021 року позивачі звернулись до Мукачівської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, державним нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, про що було винесено відповідну постанову. Тому, на підставі вищенаведеного, позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . Позивачі подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Від представника відповідача Мукачівської міської ради керуючого справами виконавчого комітету Мукачівської міської ради О.Лендєл надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Від представника третьої особи без самостійних вимог Мукачівська державна нотаріальна контора Закарпатської області державного нотаріусу А.М.Плеша надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги залишає на розсуд суду. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що право власності на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано за бабусею позивачів [PERSON] та її рідним братом [PERSON] , відповідно до рішення Мукачівської міськради №79 від 28.02 1951 р. (а.с.12). Через аварійність будівлі відповідно до рішення Мукачівського виконавчого комітету №186 від 12.06.1964 року, даний будинок було перебудовано.12 серпня 1967 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] ». Вподальшому, [PERSON] переїхав до смт. Козова Тернопольскої області і там проживав до своєї смерті - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 липня 2002 року (а.с.14). [PERSON] мав сина - [PERSON] , який відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 липня 2002 року, помер [INFO] (а.с.14). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Мукачівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області 18 грудня 1993 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб і в подальшому, проживали в будинку за адресою: [ADDRESS] , разом з батьками [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 лютого 2020 року, [PERSON] померла [INFO] . На підставі пункту 4, абзац перший пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на викладене спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] регулюються нормами ЦК Української РСР. Відповідно до частини першої статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом статті 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК Української РСР). Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були її сини [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 січня 1994 року, актовий запис № 36, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 січня 1995 року, актовий запис № 69, [PERSON] є батьком [PERSON] . Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28 квітня 2011 року встановлено юридичний факт, що [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , від 06 травня 2010 року, актовий запис №302, [PERSON] , помер [INFO] . Його спадкоємцями були діти - донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , та згідно довідки Мукачівської державної нотаріальної контори 905/01-16 від 20 грудня 2019 року, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , не має (а.с.17). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 29.03.2011 року [PERSON] визнав за собою одноособово право власності на будинок по [ADDRESS] , в якому проживала сім`я позивачів. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29.03.2011 року було скасовано в позові [PERSON] відмовлено. Рішення Закарпатського апеляційного суду залишено в силі Постановою Верховного суду України від 28 квітня 2021 року. 21 вересня 2021 року позивачі звернулись до Мукачівської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, державним нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, про що було винесено відповідну постанову (а.с.61). Вимогами ст. ст. 1216, 1264 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб, а ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві тощо. Пунктами 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Таким чином, оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину, однак, свідоцтва про право на спадщину отримати не мають можливості, про що свідчить постанова державного нотаріуса Мукачівської районної державної нотаріальної контори Плеша А.М від 21 вересня 2022 року №420/02-31 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом - підлягає до задоволення. Судові витрати віднести за рахунок позивачів.

Outcome: approved