Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання спадкового договору недійсним та визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати недійсним спадковий договір, укладений 21 жовтня 2011 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , посвідчений Стебницькою державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1423 та припинити обтяження на квартиру [ADDRESS] , накладене згідно цього спадкового договору, зареєстрованого в реєстрі за номером 1424; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову покликається на те, що 25.08.2010 вона уклала шлюб із [PERSON] . [INFO] її чоловік - [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого 13 червня 2006 року Бюро по приватизації житла при Стебницькій міській раді (реєстровий № 3306). З метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулась до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа відносно [PERSON] (номер у спадковому реєстрі 68575327). Однак, з відповіді державного нотаріуса № 721/102-14 від 07.12.2021 року довідалась, що 21.10.2011 Стебницькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1423 був посвідчений спадковий договір щодо вказаної вище квартири, який був укладений між її чоловіком [PERSON] та його сестрою [PERSON] (відповідачкою по справі). Раніше про цей договір їй нічого відомо не було. Разом з тим, в період, коли укладався цей договір, чоловік після перенесеної в 2010 році важкої черепномозкової травми мав ураження головного мозку з порушенням його функцій при діагнозі «Енцефалопатія». Окрім основних порушень функцій мозку, у нього були провали в пам`яті, приступи епілепсії, постійні запаморочення, тощо. Він перебував на обліку у невропатолога. Зазначений стан його здоров`я вказує на те, що під час укладення спадкового договору від 21.10.2011 року він не перебував при здоровому глузді та ясній пам`яті. Тому вважає, що вказаний вище спадковий договір є недійсним, оскільки під час його укладення [PERSON] не усвідомлював природу цього правочину та значення своїх дій, не міг керувати ними. З його боку було відсутнє вільне волевиявлення, яке є необхідним для чинності правочину. Викладені вище обставини вказують на факт укладення недійсного правочину (спадкового договору) між [PERSON] та [PERSON] , що в свою чергу свідчить про порушення прав позивачки, оскільки вона є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Проживаючи разом із чоловіком на час відкриття спадщини, позивачка спадщину прийняла фактично (в порядку ст.1268 ЦК України), що стверджується Актом перевірки, виданим 24.01.2022 року Дрогобицькою міською радою за підписом старости м. Стебника. Відповідно, після смерті чоловіка позивачка надалі проживає в квартирі [ADDRESS] . Ця квартира знаходиться у її повному володінні та користуванні, вона утримує це нерухоме майно в належному стані, використовуючи його за призначенням; оплачує комунальні послуги до теперішнього часу. Однак, внаслідок укладення недійсного правочину вона позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, оскільки оригінал правовстановлюючого документу знаходиться у Львівському державному нотаріальному архіві. Відчужувач майна - [PERSON] помер. Інших підстав для вилучення правовстановлюючого документу з нотаріального архіву законом не передбачено. Без оригіналу права власності на квартиру, що належала [PERSON] , свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач оформити не зможе, що в свою чергу надає їй право на звернення до суду з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В позасудовому порядку вирішити даний спір неможливо, в зв`язку з чим, за захистом своїх прав позивачка змушена звернутись до суду з цим позовом. 09.02.2022 суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, про що повідомити сторони, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Призначено підготовче судове засідання на 23.03.2022 15.03.2022 від Дрогобицької державної нотаріальної контори надійшла спадкова справа № 315/2021 [PERSON] . 23.03.2022 від відповідачки надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості скористатися правовою допомогою. 23.03.2022 підготовче судове засідання відкладено на 13.04.2022. 13.04.2022 від позивачки надійшло клопотання про доручення доказів, а саме письмові пояснення свідків. Разом з тим позивачем подано заяву про виклик свідків та клопотання про витребування доказу. 13.04.2022 підготовче судове засідання відкладено на 12.05.2022. 02.05.2022 від позивача надійшла заява про зміну підстав позову, а також, подано заяву про призначення судово-психіатричної експертизи. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили такий задоволити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Як вбачається з матеріалів справи 21.10.2011 між [PERSON] та [PERSON] було укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Стебницької державної нотаріальної контори Зайченко Н.В. за № 1423 (а/с 19). Також, державним нотаріусом накладено заборону відчуження зазначеної у договорі квартири [ADDRESS] , яка зареєстрована в реєстрі за №1424. За цим спадковим договором Відчужувач на випадок своєї смерті передає у власність набувача належну йому квартиру [ADDRESS] , а на Набувача покладено Відчужувачем обов`язки, які вона повинна виконати: до смерті надавати матеріальне утримання щомісячно в сумі 500 грн., забезпечити щоденним триразовим калорійним харчуванням, надавати послуги побутового характеру (прання, приготування їжі, тощо), забезпечити лікувальними засобами на підставі всіх виданих лікарями рецептів, а також (по смерті) поховати, влаштувати поминки, встановити надмогильний пам`ятник. Вказана квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 13.06.2006 (а/с 15-17). 25.08.2010 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 43 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а/с 8)). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а/с 13). 02.11.2021 за заявою [PERSON] державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори О. Кушнір було заведено спадкову справу № 315/2021 [PERSON] (а/с 28-41) та 07.12.2021 повідомлено позивачку про те, що спадкодавцем було укладено спадковий договір, предметом якого є заявлена нею квартира. За таких обставин видача свідоцтва про право на спадщину неможлива. Із доданих до позовної заяви копій Виписних епікризів з історії хвороби [PERSON] від 03.06.2010 та 06.07.2010, вбачається, що йому, поряд з іншим, поставлено діагноз «Енцефалопатія». Це загальна назва дифузних уражень головного мозку з порушенням його функції, причиною якої була важка черепномозкова травма. Призначено постійний нагляд у невропатолога (а/с 11,12). Разом з тим, позивачка стверджує, що при такому діагнозі, і при тому, що у нього весь час відбувались провали в пам`яті, ставались напади епілепсії, [PERSON] не міг усвідомлювати значення своїх дій під час підписання вказаного договору і не розумів настання наслідків по ньому. Відповідачка в судовому засіданні вказані обставини визнала. У відповідності до ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ч.З ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вбачається зі змісту ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину. стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 3 ст.215 ЦКУ передбачено: якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Визнання правочину недійсним, у відповідності до ст. 16 ЦК України є одним із засобів захисту цивільних прав та інтересів особи, яка звертається до суду з відповідним позовом. Статтею 225 ЦК України передбачені правові наслідки вчиненім правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Так, зі змісту ч. 1 цієї статті вбачається, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Як роз`яснив пленум Верховного Суду України у п. 28 своєї Постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» спадковий договір може бути визнано недійсним із підстав, визначених нормами глави 16 Цивільного кодексу України. У Постанові також зазначено, що вимогу про визнання недійсним спадкового договору може бути заявлено як відчужувачем та набувачем, так і іншою заінтересованою особою. У разі пред`явлення позову особою, яка не є стороною спадкового договору, необхідно перевіряти, які права та охоронювані законом інтереси цієї особи порушено. Викладені вище обставини та зазначені правові норми вказують на факт укладення недійсного правочину (спадкового договору) між [PERSON] та [PERSON] , що в свою чергу свідчить про порушення прав позивачки, оскільки вона є спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті. Згідно положень ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. 1\~ст. 1296 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до вимог ч.2 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні - немає. Відповідно до\~ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його\~\~право власності. Відповідно до положень ч.1\~ст.182\~ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З матеріалів\~справи встановлено,\~що позивач є єдиним спадкоємцем за законом на спадкове майно померлого. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно ні за законом, ні за заповітом немає. Позивачка звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав. Однак, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Таким чином, оскільки встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказане майно, відповідачем визнано обставини справи і визнання позову прийнято судом, а тому позов\~\~слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved