Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 14.01.2019р. між TOB «СС Лоун» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи TOB «СС Лоун», було укладено електронний Кредитний договір «466829-А» про надання коштів у позику. Згідно з умовами кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 6000.00 грн. Строк кредиту з 14.01.2019 по 11.02.2019 включно. Згідно кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитору фіксовану процентну ставку в розмірі 1.33%в день; річна відсоткова ставка за кредитом складає 478,8%. 08.11.2019 року позичальник уклав з TOB «СС Лоун» додаткову угоду №1 до Кредитного договору, якою строк користування кредитом було продовжено на період до 09.03.2019р. Станом на 09.03.2019 р. відповідач частково виконав свої боргові зобов`язання за кредитним договором, а саме: сплатив 2 074, 80 грн. в погашення нарахованих процентів, 3 060,00грн. заборгованість за штрафними "санкціями (пеня), у зв`язку з чим, у Відповідача виникла прострочена заборгованість перед Кредитором в розмірі 6 000,00 грн. - тіло кредиту, 2 314,20 грн. - нараховані проценти та 2 380,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня). Згідно умов кредитного договору, у випадку прострочення терміну платежу позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню у розмірі 3 % від суми кредиту, що не сплачена позичальником, за кожен день прострочення. 23.05.2019 року ТОВ «СС Лоун» відступило на користь ТОВ «Фінфорс» право вимоги за вказаним кредитним договором. З цього часу, відповідач частково виконав умови договору та сплатив на користь позивача 2880,00 гривень неустойки та 1031,08 гривень нарахованих процентів. Враховуючи викладене, просить стягнути із відповідача на їхню користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 7283,12 гривень. Представник відповідача надіслав до суду відзив на позов у якому вказує, що дійсно між сторонами було укладено кредитний договір на суму 6000,00 гривень. Разом із тим стверджує, що відповідач не укладав із позивачем фінансовий договір та додаткову угоду та не погоджував графіки платежів використовуючи електронний підпис з одноразовим ідентифікатором. Окрім того, його не було ознайомлено із умовами та правилами надання фінансових послуг. Зазначає, що вже повернув кредитні кошти у повному обсязі та навіть здійснив переплату. Заперечує також і щодо стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вони є необґрунтованими. В судове засідання представник позивача не зявився, однак надіслав до суду заяву з проханям справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив відмовити у задоволенні позову, зробив усну заяву про подання ним доказів на підтвердження відшкодування витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів з дня ухвалення судового рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.01.2019р. між TOB «СС Лоун» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи TOB «СС Лоун», було укладено електронний Кредитний договір «466829-А» про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит TOB «СС Лоун», затверджених наказом TOB «СС Лоун» №0412-1 від 04 грудня 2018року. Правила розміщені у вільному доступі на Веб-сайті TOB «СС ЛОУН» www.ccIoan.ua в розділі https://www.ccloan.ua/vuridichna-informatsiya/. Згідно з пунктом 2.1.1. Кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 6000.00 грн. Відповідно до пункту 2.1.2. Кредитного договору строк кредиту з 14.01.2019 по 11.02.2019 включно. Згідно п. 2.1.3. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору фіксовану процентну ставку в розмірі 1.33%в день; річна відсоткова ставка за кредитом складає 478,8%. Встановлено, що вказаний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Окрім того, як встановлено, позичальник отримав кредит зареєструвавши власний електронний кабінет на відповідному сайті та оформивши онлайн-заявку на позику вказавши особисті дані, отримавши sms-код з одноразовим ідентифікатором - 197032. До договору додається також і графік платежів за яким [PERSON] зобовязаний до 11.02.2019 року сплатити на користь кредитора 8314,2 гривні з яких 6000,00 гривень - тіло кредиту та 2314,2 гривень - відсотки за його користування. Згідно п.4.2 Договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється згідно з графіком, який є невідємною частиною договору та розміщується в особистому кабінеті позичальника. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до Постанови Верховного Суду у справі № 127/33824/19 від 07.10.2020 р., електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Враховуючи досліджені докази, судом може бути констатовано, що відповідач у повній мірі ознайомлений з умовами договору кредиту, адже на відповідному веб-сайті ознайомився із інформацією про розмір кредитного ліміту, Тарифи та Паспорт кредиту, Умов та правил з відповідними прикладами та поясненнями, що дозволяють всебічного та повно зрозуміти права та обов`язки Позичальника. Окрім того, з метою укладання договору, ним були надані свої особисті дані, фото сторінок паспорту. Анкета-заява містить електронний підпис з одноразовим ідентифікатором [PERSON] . Вказані умови та правила містять в собі інформацію щодо умов кредитування (надання кредитної лінії), термін повернення кредитних коштів, тощо. TOB «СС Лоун» виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало йому кредит в сумі 6 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника, що не заперечується стороною відповідача. Судом встановлено, що 08.02.2019 року, тобто до завершення строку дії договору, [PERSON] сплатив на користь ТзОВ «СС Лоунн» грошові кошти у розмірі 2074,80 гривень, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» № 27597122/18687045 від 02.07.2020 року та довідкою № 23/05-с від 23.05.2019 року виданою ТзОВ «СС Лоун». Окрім того, як вбачається із вказаної довідки, [PERSON] , у період із 14.01.2019 року по 11.04.2019 року сплатив на користь кредитора грошові кошти у розмірі 3060,00 гривень у якості пені. Разом із тим, матеріали справи не містять відомостей про дату зарахування коштів на рахунок ТзОВ «СС Лоун», а тому не виявляється можливим встановити, чи сплатив відповідач кошти до закінчення строку дії договору, чи після його спливу. Разом із тим, позивач вказує, що 08.02.2019 року, між ТзОВ «СС Лоун» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1, у якій сторони домовились продовжити строк дії кредитного договору до 09.03.2019 року. Дійсно, згідно п. 3.2.2. договору № 466829-А, визначено, що позичальник має право продовжити строк дії договору за умови, якщо кількість днів прострочення терміну платежу вказаного у п. 2.1.2 договору, складає не більше 29 календарних дні. Позивач зазначає, що відповідач підписав додаткову угоду, використовуючи електронний підпис з одноразовим ідентифікатором. В договорі зазначено номер такого одноразового ідентифікатора - 197032. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором ( «ЕПОІ») по суті є видом вдосконаленого цифрового підпису. Його суть полягає у використанні одноразових повідомлень (паролів, кодів, підтверджень) шляхом телекомунікаційних засобів, в якості підтвердження волі підписанта. При підтвердженні такої волі, зокрема погодження із умовами нового договору (додаткової угоди), кожного разу комбінація цифр чи літер є новою та унікальною, такою, яка відрізняється від попередньої, у чому і полягає суть одноразовості ідентифікатора, тобто виявлення дійсного волевиявлення особи для кожного факту прийняття нових умов. Разом із тим встановлено, що договір № 466829-А від 14.01.2019 року та додаткова угода № 1 від 08.02.2019 року, підписана (через 25 днів після основного договору) за допомогою електронного підпису з однаковим одноразовим ідентифікатором - 197032, що по своїй суті є неможливим. Без отримання листа на адресу електронної пошти чи смс-повідомлення із новим одноразового ідентифікатора, без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна чи пароля особистого кабінету, додаткова угода укладена бути не може. Таким чином, судом може бути констатовано про існування сумнівів у достовірності та належності наданого письмового доказу у вигляді додаткової угоди № 1 до основного договору, оскільки його підписання відповідачем без отримання нового одноразового ідентифікатора є технічно неможливим. Відтак, суд відкидає даний доказ. Отже кредитор змінив умови основного договору без відома та погодження [PERSON] . Окрім того, продовження строку дії договору, відповідно до його п. 3.2.2., п.6.2 є правом боржника та в односторонньому порядку з волі кредитора здійснено бути не може. Разом із тим, згідно п.4.6 договіру № 466829-А від 14.01.2019 року, у разі неповернення строкової заборгованості за договором до дня терміну платежу, нарахування процентів за користування кредитом припиняється. З дня наступного за днем терміну платежу, нараховується пеня в розмірі 3 % від суми кредиту, що не сплачена позичальником в термін платежу, за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, із 12.02.2019 року, на суму кредиту, що не була сплачена боржником, повинна нараховуватись пеня у розмірі 3 % за кожен день прострочення. Позивач, користуючись своїм правом, визначив, що кінцевим терміном для нарахування пені на розмір несплаченого кредиту є 23.05.2019 року. Цього дня, між ТзОВ «Фінфорс» та ТзОВ «СС Лоун» було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № 466829-А від 14.01.2019 року, боржником у якому є [PERSON] . У вищевказаній довідці № 23/05-с, ТзОВ «СС Лоун» зазначає, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 23.05.2019 року складає 11194,20 гривень. Однак такий розрахунок не можна вважати належним зважаючи на обставини викладені вище, зокрема відсутність доказів прийняття відповідачем умов додаткової угоди № 1, а також відсутність відомостей про день оплати відповідачем грошових коштів у розмірі 3060,00 гривень, оскільки такі відомості мають суттєве значення при розрахунку заборгованості. Разом із тим, судом, на підставі наданих сторонами доказів, та за відсутності вищевказаних, не може бути проведено такий розрахунок самостійно. Окрім того, як встановлено із довідки Град Інвест № 360 від 01.02.2022 року, в межах виконавчого провадження № 61307961, з червня по жовтень 2020 року із [PERSON] було стягнуто на користь відповідача частина суми боргу у розмірі 3911,08 гривень, витрати на проведення виконавчих дій та винагороди виконавця. У матеріалах справи відсутні відомості щодо вказаного виконавчого провадження, підстав для його відкриття, тощо. Таким чином, незважаючи на те, що відповідача має право на стягнення із відповідача розміру заборгованості за кредитним договором, а також розміру неустойки за певний період часу, однак, зважаючи на відсутність у матеріалах справи належних, достатніх та достовірних доказів, на підставі яких можливим було б достеменно встановити розмір такої заборгованості та пені, враховуючи вже сплачені боржником грошові кошти на погашення боргу, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із їх недоведеністю.

Outcome: dismissed