Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

1. \~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнення до позову, позивач посилається на те, що в грудні 2018 року представником [PERSON] у відділенні ПАТ КБ ПриватБанк у м. Кам`янське був укладений договір про надання банківських послуг. На виконання умов укладеного договору банк відкрив позивачу пенсійний рахунок, який обслуговується додатковою карткою № [NUMBER] строком дії до грудня 2022 року. В грудні 2019 року банк закрив картку позивача. 24.12.2019 року представником отримано нову картку № [NUMBER] строком дії до грудня 2023 року. В травні 2020 р. стало відомо про закриття банком карти № [NUMBER] . В травні 2020 р. представник [PERSON] втретє звернувся до відділення АТ КБ ПриватБанк за адресою Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Свободи 43 із заявою про перевипуск карти. Спеціалістом відділення у перевипуску карти відмовлено. 08.05.2020 р. представник позивача звернувся до АТ КБ ПриватБанк із письмовою заявою та попросив письмово за адресою представника повідомити підстави відмови у перевипуску карти [PERSON] . Листом АТ КБ ПриватБанк № 20.1.0.0.0/7-200506/8358 від 18.05.2020 р. повідомлено, що порядок здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів встановлюється Законом України Про платіжні системи та переказ коштів в України та Положеннями про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705. Банк не може здійснити емісію додаткових електронних платіжних засобів до рахунків зазначених фізичних осіб-нерезидентів у зв`язку з необхідністю дотримання норм Положення № 5. Позивач вважає протиправними дії АТ КБ ПриватБанк щодо перешкоджання у доступі до пенсійного рахунку шляхом закриття та відмови у видачі банківської карти. Користування та управління рахунком забезпечується додатком Приват 24 та емітованою банком додатковою картою до рахунку довірителя. При цьому власником рахунку є Довіритель [PERSON] . Додаткова карта видається довіреній особі та відображається в додатку Приват 24 довіреної особи. Закриття або блокування карти має наслідком закриття доступу до рахунку. В наслідок постійного закриття карток та відмови у перевипуску карти позивач позбавлений можливості розпоряджатися власними коштами та керувати рахунком. Психологічним напруженням, розчаруванням та незручностями, що виникли внаслідок протиправних дій банку завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює в 5\~000 грн. Позивач, з урахуванням уточнень до позову, просить визнати протиправними дії Акціонерного товариства Комерційний Банк ПриватБанк щодо блокування доступу до пенсійного рахунку [PERSON] шляхом закриття додаткової карти № [NUMBER] та додаткової карти № [NUMBER] ; визнати протиправними дії Акціонерного товариства Комерційний Банк ПриватБанк щодо відмови у перевипуску додаткової карти для виплат до пенсійного рахунку [PERSON] ; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний Банк ПриватБанк забезпечити доступ до пенсійного рахунку [PERSON] шляхом перевипуску додаткової карти довіреної особи; стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк ПриватБанк на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі п`ять тисяч гривень. Представник відповідача, адвокат Провоторов Ю.В., подав відзив на позовну заяву, з урахуванням уточненої позовної заяви, в якій просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позову [PERSON] до АТ КБ ПриватБанк про захист прав споживачів шляхом зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування зазначеної позиції представник відповідача зазначив, що згідно чинного законодавства та нормативних документів НБУ АТ КБ ПриватБанк не може здійснити емісію електронних платіжних засобів до рахунків зазначених фізичних осіб-нерезидентів у зв`язку з необхідністю дотримання норм Положення про заходи захисту та визнання порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженому постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 р. №5. З приводу моральної шкоди, позивач необґрунтовано вважає, що моральна шкода є доведеною. Позивач не довів наявність завданої йому моральної шкоди в результаті, нібито, протиправних дій Відповідача та в чому полягає моральна шкода. Також, не наведено в позовній заяві причинний між діями Відповідача та недоведеною Позивачем моральною шкодою в порушення норм ст. ст. 81, 89 ЦПК України. Законних підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди не вбачається. 2. \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання позивача, відповідача Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи не з`явилися у судове засідання, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 3. \~ \~ \~ \~Процесуальні дії по справі. Ухвалою судді Нельги Д.В. від 06.07.2020 року було залишено позовну заяву без руху. Ухвалою судді Нельги Д.В. від 17.07.2020 року було призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Нельги Д.В. від 11.09.2020 року було задоволено самовідвід, матеріали цивільної справи було передано до канцелярії Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області для повторного автоматизованого розподілу. Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначеного нового суддю Похваліта С.М.. Ухвалою суду від 01.02.2022 року було призначено справу до розгляду по суті. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про наступне. 4. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин. В грудні 2018 року року представником [PERSON] було відкрито рахунок у АТ КБ ПриватБанк. В подальшому представник позивача звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про отримання пенсії (грошової допомоги) на зазначений рахунок. 08.05.2020 року представник позивача звернувся до АТ КБ ПриватБанк із письмовою заявою та попросив письмово за адресою представника повідомити підстави відмови у перевипуску карти [PERSON] . Листом АТ КБ ПриватБанк № 20.1.0.0.0/7-200506/8358 від 18.05.2020 р. повідомлено, що порядок здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів встановлюється Законом України Про платіжні системи та переказ коштів в України та Положеннями про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705. Банк не може здійснити емісію додаткових електронних платіжних засобів до рахунків зазначених фізичних осіб-нерезидентів у зв`язку з необхідністю дотримання норм Положення № 5. Зазначено, що заявник може отримати грошові кошти з рахунків довірителей через касу Банку у разі наявності відповідних повноважень. Ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 16 ЦК України. Згідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. 5. \~ \~ \~ \~ Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Згідно ч. 1\~ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до ч. 1\~ст. 1066 ЦК України\~за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частиною 1\~ст. 1068 ЦК України\~передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Пунктом 1.1.3.2.12 Умов та правил надання банківських послуг, Банк зобов`язаний здійснювати ідентифікацію, верифікацію Клієнта (представника Клієнта), вивчення Клієнта та уточнення інформації про Клієнта у випадках, встановлених законом. Банк зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі, коли здійснення ідентифікації та/або верифікації Клієнта є неможливим, коли Клієнт не подав відповідну інформацію (офіційні документи та/або належним чином засвідчені їх копії) необхідні для вивчення/уточнення інформації про Клієнта та/чи з`ясування суті/мети фінансової операції , в тому числі встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), або якщо у Банку виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені. Пунктом 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що Банк має право призупинити або припинити права клієнта використовувати платіжну картку в разі порушення клієнтом умов використання платіжної картки, що не припиняє зобов`язань клієнта і Банку, які виникли до або під час призупинення або припинення зазначеного права. Згідно з п. 1.1.3.2.3 Умов Банк має право у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов Договору та/або у разі виникнення овердрафта Банк має право призупинити розрахунки за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень та/або відмовити від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин), а також вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній Банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за Договором. Пунктом 1.1.3.2.14 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що Банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій. Згідно з п. 2.1.4.14 Умов, клієнт дає свою згоду, що Банк може блокувати можливість використання картки при здійсненні ризикових операцій, а так само на підставі внутрішніх процедур Банку та операційних правил міжнародних платіжних систем. Для призупинення або запобігання будь-яких незаконних або неузгоджених з Банком дій з карткою держатель доручає Банку в будь-який час і без укладення будь-яких додаткових угод призупинити або припинити дію картки (п. 2.1.1.8.1 Умов). Статтею 627 ЦК України\~встановлено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, позивач дійшов помилкового висновку, що АТ КБ "Приватбанк" неправомірно заблокував доступ до пенсійного рахунку, шляхом закриття додаткових карток № [NUMBER] та № 4149499139577223, здійснюючи дії, передбачені законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Враховуючи вищезазначене, а також положення п. 1.1.3.2.3 та 1.1.3.2.12\~Умов та правил надання банківських послуг, положення ст. 627 ЦК України суд вважає, що наявні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Крім того, у пунктах 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої\~ шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Крім того, позивачем відповідно до вимог\~ст.\~81\~ЦПК України не було надано суду доказів щодо завдання йому відповідачем моральної шкоди, отже, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні цих вимог. Отже, позивач не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Позивач не довів у належний спосіб обґрунтування своїх позовних вимог, які полягають у визнанні протиправними дій Акціонерного товариства Комерційний Банк ПриватБанк щодо блокування доступу до пенсійного рахунку [PERSON] шляхом закриття додаткової карти № [NUMBER] та додаткової карти № [NUMBER] ; визнання протиправними дій Акціонерного товариства Комерційний Банк ПриватБанк щодо відмови у перевипуску додаткової карти для виплат до пенсійного рахунку [PERSON] ; зобов`язання Акціонерного товариства Комерційний Банк ПриватБанк забезпечити доступ до пенсійного рахунку [PERSON] шляхом перевипуску додаткової карти довіреної особи; стягнення з Акціонерного товариства Комерційний Банк ПриватБанк на користь [PERSON] моральної шкоди, а тому у задоволенні його позову необхідно відмовити в повному обсязі. Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed