Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить суд стягнути із Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» на його користь гарантовану суму відшкодування у розмірі 200 000,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що між [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» було укладено договір банківського рахунку від 12 вересня 2014 року №1756/18896/2014, за умовами якого банк відкрив клієнту поточний рахунок у валюті UАН №26200118896001 та приймає і зараховує на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, а також виконує розпорядження клієнта на здійснення операцій за рахунком. Вказує, що на вищезазначений рахунок були внесені грошові кошти у розмірі - 200 000,00 грн., що належали позивачу. Посилається, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 22 січня 2015 року № 41 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26 січня 2015 року № 15 «Про початок процедури ліквідації АТ «КБ Експобанк», та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Експобанк», начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможні банків Волощука І.Г. строком на 1 рік з 26 січня 2015 року по 25 січня 2016 року. У цей же період (з 30 січня 2015 року) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає виплати коштів вкладникам. Стверджує, що він звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою щодо здійснення виплати грошових коштів за договором банківського рахунку, на що отримав відповідь, що його включено до переліку фізичних осіб-вкладників АТ «КБ «Експобанк», яким тимчасово призупинено виплату коштів. Після чого [PERSON] звернувся до адміністративного суду з позовом щодо оскарження дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та за наслідками розгляду справи, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017 було частково задоволену позовну заяву [PERSON] , зобов`язано Уповноважену особу на ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк» надати до Фонду гарантування вкладів інформацію щодо позивача як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом у АТ «КБ «Експобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Вказує, що отримавши таке рішення, він звернувся до Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк» Волощука В.Г. з вимогою виконати рішення суду та в результаті чого було отримано повідомлення, що всі документи передано для виплат ФГВФО. В січні 2018 року, на адресу [PERSON] було направлено лист ФГВФО, зі змісту якого вбачається, що йому необхідно додатково надати копію паспорту вкладника засвідчену особистим підписом та ідентифікаційний код для проведення виплат. Стверджує, що на вказану вимогу, до ФГВФО було направлено відповідні документи, хоча всі ці документи було попередньо направлено Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк». При цьому позивач посилається, що після того, як тривалий час жодної відповіді не надходило, а сам [PERSON] не міг отримати належні йому грошові кошти, до ФГВФО були скеровані повторні заяви щодо надання інформації про дату, час та місце отримання грошових коштів. Після чого у лютому 2019 році позивачу надійшла відповідь від заступника директора-розпорядника ФЕВФО Рудухи Н.Є., зі змісту якої вбачається, що 14.11.2018 [PERSON] начебто отримав належні йому грошові кошти в банку - агенті «АБ УКРГАЗБАНК», Відділення № 3. Позивач вказує, що звернувшись до банку, виявилося, що невідома особа за підробними документами фактично отримала кошти, які належали [PERSON] про що одразу було поставлено до відома керівництво Відділення № 3 АБ «УКРГАЗБАНК» в м. Києві, де безпосередньо відбулося заволодіння коштами. До того ж у розпорядженні керівництва відділення була ксерокопія паспорту з фотокарткою особи, яка отримала кошти замість [PERSON] . Посилається, що 08.08.2019 слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва задовольнив скаргу [PERSON] , та прийняв ухвалу, якою зобов`язав службову особу СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві внести відомості до ЄРДР та розпочати слідство за фактами заволодіння коштами. При цьому, листом № К-430/125/55-2020 від 19.02.2020 позивача повідомлено, що у слідчому відділі Солом`янського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №12019100090011619. Зазначає, що у березні 2020 з Київської місцевої прокуратури позивачу був направлений витяг з ЄРДР кримінального провадження № 12019100090011619 за ознаками ч. 4 ст.358 ККУ (використання завідомо підробленого документа). Стверджує, що позивачем були також подані численні скарги на протиправні дії працівників банку Голові правління АБ «Укргазбанк», оскільки через бездіяльність останніх під час видачі вкладу особі, яка звернулася за виплатою за підробленими документами [PERSON] не одержав гарантованої державою суми вкладу, жодних дій з боку банку вжито не було. На підстави ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 21.07.2020 про тимчасовий доступ до документів, представник позивача отримав доступ та витребував ксерокопії документів, на підставі яких було здійснено виплату невідомій особі на ім`я [PERSON] . Позивач посилається, що у зв`язку з розходженням у фотокартках, підписах, а також даті вклеєння фото у паспортах позивача по досягненню 45-річного віку , представник позивача звернувся з адвокатським запитом до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київський області. У відповіді №8010.5.1-36822/80.3-20 від 11.09.2020 Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київський області повідомило, що 30.10.2010 до паспорта громадянина України виданого на ім`я [PERSON] Святошинським РУ ГУ МВС України в м. Києві вклеєно фотокартку по досягненню 45- річного віку. Натомість, у ксерокопії паспорту, на підставі якого невідомій особі було здійснено виплату вказано, що фотокартку по досягненню 45- річного віку було вклеєно 28 липня 2005 року, що додатково підтверджує факт підробки даного паспорта. Позивач стверджує, що фактично його було позбавлено права на отримання грошових коштів, що належать йому на законних підставах. Вважає, що при видачі грошових коштів у розмірі 200 000 грн. у Відділення № 3 АБ «УКРГАЗБАНК» невідомій особі, працівниками банку було порушено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09 серпня 2012 року № 14. зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за № 1548/21860, при проведенні виплат відшкодувань, оскільки навіть при візуальному огляді наявних документів вбачається, що фотографії, підписи, а також дати вклеєння фото у павспорті по досягненню 45-річного віку, наданого до уповноваженої особи банку, з якого працівники зробили копію і засвідчили своїм підписом його відповідність, відрізняється від фотографії, підписів та дат паспорту позивача. Відтак позивач стверджує, що працівники банку не могли не помітити різницю, якби діяли добросовісно, згідно з Положенням. Окрім цього, виплата вкладу невідомій особі була здійснена 14.11.2018, водночас, ідентифікація даної особи та посвідчення справжності її документів працівником банку була здійснена 13.11.2018 відповідно до відмітки банку. Хоча фактично, виплата повинна здійснюватися після успішної верифікації та ідентифікації особи, в той самий день. Посилається, що банк не вбачає у діях своїх працівників неправомірних дій і не вживає жодних дій щодо відшкодування 200 000 грн. позивачу, які були видані у результаті шахрайських дій невстановленій особі. Позивач вказує, що відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеного у постанові №757/36618/17-ц від 11 вересня 2019 року, щодо аналогічної справи зазначене наступне: якщо ПАТ «Ощадбанк» був визначений банком-агентом, який зобов`язаний був здійснювати виплати вкладникам, відповідальність у зв`язку із невиконанням покладених на нього обов`язків або виконання їх у неналежний спосіб, покладається саме на ПАТ «Ощадбанк». Аналогічно позиція викладена у Постанові Верховного суду від 25 квітня 2018 року № 761/13137/16-ц. З урахуванням викладеного вище позивач просить суд позов задовольнити. 29.10.2020 згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду від 05.02.2020 у справі було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу також було направлено копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов, третій особі було направлено копію позовної заяви з додатками з пропозицією подати пояснення щодо позову. 19.02.2021 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву у якому остання проти позовних вимог заперечила. У поданому відзиві представник відповідача вказує, що відповідно до розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду 09 серпня 2012 року № 14 (надалі - Положення), Банк-агент здійснює виплати гарантованих сум відшкодування вкладникам відповідно до інформації про вкладника, отриманої від Фонду, на підставі укладеного з Фондом договору. При проведенні виплат відшкодувань уповноважений працівник банку-агента повинен здійснити: ідентифікацію та верифікацію особи, яка звернулась за отриманням відшкодування; звірку реквізитів документів особи, яка звернулася за отриманням відшкодування, з інформацією, наданою Фондом; за умови позитивного результату звірки здійснити виплату коштів, вказавши реквізити отримувача та підставу для виплати відшкодування іншій особі (за потреби), або переказати їх на рахунок, вказаний такою особою, у порядку, встановленому Національним банком України. Зазначає, що розділом VI Положення деталізовано порядок перевірки даних вкладників або інших осіб, які мають право на отримання відшкодування за вкладами. Так, Вкладник або його представник, який звертається за отриманням гарантованої суми відшкодування, пред`являє відповідальному працівнику банку-агента свій паспорт або інший документ, що посвідчує особу. Фізичні особи - резиденти додатково пред`являють документ, виданий відповідним контролюючим органом, що засвідчує їх реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків . Результат перевірки даних особи, яка звернулася за отриманням відшкодування до Фонду (банку-агента), встановлюється після перевірки кожного окремого елемента інформації про особу. Такими елементами є: прізвище, ім`я, по батькові; реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); серія (за наявності) та номер паспорта або іншого документа, що посвідчує особу; дата видачі паспорта або іншого документа, що посвідчує особу; найменування або код органу, яким виданий паспорт або інший документ, що посвідчує особу. Результат вважається позитивним: за умови повної відповідності документів, наданих заявником, Переліку або інформації про вкладників, яким здійснюється виплата відшкодування, наданої Фондом банку-агенту; за умови підтвердження факту зміни прізвища, імені, по батькові та даних паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, відповідними документами, засвідченими у встановленому законодавством порядку, виданими уповноваженими органами державної влади; якщо в Переліку або інформації про вкладників, яким здійснюється виплата відшкодування, наданої Фондом банку-агенту, значення поля "Реєстраційний номер платника податків" становить "0000000000", а вкладник надає документ з інформацією про реєстраційний номер облікової картки платника податків. Посилається, що 13.11.2018 у відділення №3 АБ «УКРГАЗБАНК» звернувся громадянин [PERSON] (як вкладник ліквідованого ПАТ «Комерційний банк «Експобанк»), з метою отримання грошового відшкодування/переказу від Фонду. Працівником Банку було здійснено ідентифікацію та верифікацію особи, перевірено відповідно до інформації про отримувача коштів Фонду в Міжнародній системі грошових переказів Weisend та наданих [PERSON] паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру: прізвище, ім`я, по батькові; реєстраційний номер облікової картки платника податків; серія та номер паспорта; дата видачі паспорта; найменування органу, яким виданий паспорт. 14.11.2020 [PERSON] , після пред`явлення паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру та заповнення опитувальника, готівкою через касу відділення виплачено 200 000,00 грн. Стверджує, що документи, які надавались до Банку, не викликали сумнівів в їх справжності. До моменту звернення [PERSON] за отриманням переказу від ФГВФО, останній не був клієнтом Банку, будь-які документи, які б містили копії паспорта та зразок підпису [PERSON] до АБ «УКРГАЗБАНК» не передавались, порівнювати надані документи працівнику Банку не було з чим, реквізити документів повністю співпадали з даними Фонду в системі Weisend. Вказує, що зазначене свідчіть, також, і про те, що Банк жодним чином не може бути причетним до витоку інформації про персональні дані [PERSON] . Як випливає з позовної заяви, копія паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду надавалась Позивачем до ПАТ «Комерційний банк «Експобанк», ФГВФО, адміністративного суду. При цьому, за якихось не зрозумілих підстав позивач звернувся до Банку лише через декілька місяців після початку виплат коштів вкладникам ліквідованого ПАТ «Комерційний банк «Експобанк». Таким чином, виплата грошового переказу/відшкодування ФГВФО на ім`я [PERSON] була проведена працівниками Банку з повним дотриманням вимог чинного законодавства. Звертає увагу суду, що між Банком і [PERSON] були відсутні будь-які договірні відносити, в тому числі відносини, що виникають між вкладником та банком. Вказує, що за загальним правилом відповідальність за порушення зобов`язання настає за наявності вини особи, яка порушила зобов`язання, якщо інше не передбачено законом чи договором ( ст. 614 ЦК України). Проте, у цивільному праві є ціла низка інститутів як договірного так і недоговірного права, коли відповідальність настає і без вини (прикладом договірної відповідальності є відповідальність професійного зберігана, перевізника та ін). Мова йде про виникнення зобов`язань по відшкодуванню шкоди, підстави та умови виникнення яких випливають безпосередньо із закону. Таке розуміння правової природи відповідальності без вини відповідає ч. 3 ст. 11 ЦК України, згідно якої цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, жодним нормативним актом не встановлено обов`язку Банку відшкодувати отримувачу коштів збитки, завдані злочинними діями третіх осіб. Стверджує, що в діях працівників Банку відсутня вина в заподіянні збитків позивачу. Встановлення особи, винної в порушенні прав позивача та зобов`язані відшкодувати збитки, є компетенцією правоохоронних органів. Зазначає, що позивачем не надано жодного доказу вини Банку в здійсненні операції, в результаті якої відбулася виплата коштів ФГВФО в розмірі 200 000,00 грн. на ім`я [PERSON] , не наведено законодавчі підстави покладання на Банк відповідальності «без вини». З урахуванням викладеного вище, просить суд відмовити у задоволені позову. 10.09.2021 представником третьої особи було подано пояснення на позовну заяву. В поданий поясненнях представник вказує, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 24.09.2014 №597 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією 25.09.2014 було прийнято рішення № 97 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування на тимчасову адміністрацію ПАТ «Комерційний банк «Експобанк. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» призначено Бондаря Юрія Миколайовича. Зазначає, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 22.01.2015 № 41 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ЕКСПОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015 № 15 «Про початок процедури ліквідації АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИМ БАНК «ЕКСПОБАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» з 26.01.2015. Посилається, що за результатами проведеної перевірки, позивача було повідомлено про те, що Договір банківського рахунку, укладений між Банком та позивачем, є нікчемним на підставі пунктів 2, 7 частини 3 статті 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зважаючи на виявлені ознаки нікчемності правочину за участі позивача Уповноваженою особою було застосовано наслідки нікчемності правочину, операції по рахунку позивача було тимчасово обмежено У зв`язку із чим, позивач [PERSON] звернувся до адміністративного суду з позовом та Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.10.2015 у справі № 826/11991/15, яке набрало законної сили 06 грудня 2017 року, було зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» Волощука Ігоря Григоровича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо [PERSON] як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному банку «Комерційний банк «Експобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Враховуючи викладене, Уповноваженою особою листом від 22.01.2018 вих. №97 було надано зміни до Переліку вкладників АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» стосовно позивача та належної до відшкодування суми, вказані зміни були затверджені рішенням виконавчої дирекції від 29.01.2018 № 263 та включено позивача до Загального реєстру вкладників АТ «КБ «ЕКСПОБАНК». Зазначає, що в подальшому [PERSON] звернувся до Фонду гарантування вкладів зі зверненням, вх. №К-13620/17 від 26.12.2017 з приводу виплати гарантованої суми вкладу. Листом Фонду гарантування від 25.01.2018 року № 34-036-1717/18 вкладника було повідомлено про необхідність надсилання заяви про виплату гарантованої суми вкладу та про перелік документів, який має бути доданим до заяви. Вкладником було направлено заяви до Фонду гарантування від 05.02.2018 №К-1098/18, від 10.04.2018 №К-3126/18 про виплату гарантованої суми, які містили в додатках копії паспорту та ідентифікаційного коду. Вказує, що на підставі заяв були здійснені перекази гарантованої суми до банку-агенту Фонду АТ «ТАСКОМБАНК» 27.03.2018 та 30.05.2018. Про можливість отримання гарантованої суми вкладнику було повідомлено письмово.(копіїлистів додаються). За отриманням коштів [PERSON] до АТ «ТАСКОМБАНК» не звернувся. З 01 листопада 2018 року розпочато виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» засобами Автоматизованої системи виплат Фонду, що надавало можливість вкладникам отримати виплату гарантованого відшкодування вкладу, у будь-якій установі будь-якого банку-агента, що підключений до процесингову центру Фонду. Стверджує, що за звітом банку-агенту АТ «УКРГАЗБАНК» наданого Фонду гарантування гарантована сума 200000,00 грн. була отримана [PERSON] 14.11.2018. Просила врахувати дані пояснення під час прийняття рішення у справі. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017 у справі №826/11991/15, яка була залишена без змін Постановою Верховного Суду від 05.08.2020, встановлено, що між [PERSON] (клієнт) та ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» (банк) укладено договір банківського рахунку від 12 вересня 2014 року №1756/18896/2014, за умовами якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті [NUMBER] та приймає і зараховує на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, а також виконує розпорядження клієнта на здійснення операцій за рахунком. Згідно з випискою по особовому рахунку позивача залишок коштів на рахунку станом на 22 липня 2015 року складає 200 000,00 грн. Дані обставини встановленні в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017 у справі № 826/11991/15, а тому не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи. Відповідно до статті 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником, є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦК України). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовується положення про договір банківського рахунка (глава 72ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Положеннями частин першої, другої статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частиною третьою статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням, умов, визначених змістом, зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом, на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Відповідно до статті 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за виробом вкладника). Фонд не пізніше наступного дня після закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку розміщує на офіційному веб-сайті Фонду оголошення про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як було встановлено судом вище та не заперечувалося сторонами, згідно з випискою по особовому рахунку позивача залишок коштів на рахунку позивача станом на 22 липня 2015 року складає 200 000,00 грн. На підставі постанови Правління Національного Банку України від 11 вересня 2014 року № 567/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Експобанк». У подальшому, 22 січня 2015 року постановою Правління Національного Банку України № 41 відкликано в Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» ліцензію та розпочато процедуру ліквідації. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 січня 2015 року №15 призначено [PERSON] Уповноваженою особою на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк». Як встановлено Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017 у справі № 826/11991/15, не отримавши гарантованої суми відшкодування за договором банківського рахунку, [PERSON] звернувся до Уповноваженої особи із завою про вирішення питання виплати коштів. Уповноважена особа у листі від 20 лютого 2015 року №1401/1064 повідомила про блокування рахунку [PERSON] та тимчасове призупинення виплати коштів. Згідно з повідомленням Уповноваженої особи №1101/4013 про нікчемність договору від 17 липня 2015 року, адресованого вкладникам, у тому числі [PERSON] , повідомлено, що правочини, укладені 12 вересня 2014 року, за якими відповідно до платіжних доручень з поточного рахунку [PERSON] перераховано грошові кошти у рівних сумах по 200 000,00 грн. на поточні рахунки фізичних осіб, зокрема [PERSON] , є нікчемними з підстав, передбачених пунктами 2, 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Повідомленням Уповноваженої особи №1101/4022 про нікчемність договору банківського рахунку від 17 липня 2015 року позивача повідомлено про нікчемність договору банківського рахунку від 12 вересня 2014 №1756/18896/2014 з підстав, передбачених п. 2, 7 ч. 3, ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017 у справі №826/11991/15 було залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.10.2017 у частині визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волощука Ігоря Григоровича щодо не включення [PERSON] до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського рахунку від 12 вересня 2014 року №1756/18896/2014 та зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волощука Ігоря Григоровича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо [PERSON] , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Експобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, договором банківського рахунку від 12 вересня 2014 року №1756/18896/2014. Листом заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рудухи Н.Є. № 34-036-1717/18 від 25.01.2018 зобов`язано позивача надіслати до Фонду заяву про гарантованої суми відшкодування із повним пакетом документів, які мають відповідати вимогам Положення (а.с. 22-23). 30.01.2018 [PERSON] подав до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Заяву про виплату гарантованої суми відшкодування, до якої було додано копію паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Святошинським РУ ГУ МВС України в місті Києві 27.06.2002 та копію картки фізичної особи - платника податків (а.с. 93-97). 23.03.2018 було надіслано на адресу позивача Лист заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рудухи Н.Є. № 02-036-6260/18 від 23.03.2018 про те, що для отримання коштів йому необхідно звернутися з 27.03.2018 у найближчу філію АТ «ТАСКОМБАНК» з паспортом та довідкою органу податкової служби про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с. 98). 13.02.2019 було надіслано на адресу позивача Лист заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рудухи Н.Є. № 02-036-2887/19 від 13.02.2019 про те, що за звітом банка-агента АБ «Укргазбанк» гарантована сума відшкодування за вкладами [PERSON] , що зазначена у Переліку уповноваженою особою на ліквідацію банку ПАТ КБ «Експобанк», була отримана 14.11.2018 (а.с. 24). Відповідно до витягу з Переліку виплачених відшкодувань станом на 01.08.2021, [PERSON] було виплачено грошові кошти у розмірі 200 000,00 Акціонерним банком «Укргазбанк» 11.04.2018 (а.с. 106). Відповідно до витягу з ЄРДР, у провадженні Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження за № 12019100090011619 від 22.11.2019 за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: з приводу того, що невстановлена особа, використала завідомо підроблений документ з метою отримання грошових коштів, що належать [PERSON] (а.с. 28). 07.03.2019 та 12.04.2019 [PERSON] засобами поштового зв`язку звертався до Голови правління АБ «Укргазбанк» із скаргами на дії працівників банку щодо видачі належних йому грошових коштів іншій невстановленій особі (а.с. 29-34). У відповідь на дану скаргу позивачу була надана відповідь № 124/14505/2019 від 11.05.2019 за підписом начальника управління розвитку дистрибуції та контролю сервісу мережі банку [PERSON] , відповідно до якої банком не виявлено будь-яких порушень з дії працівників банку та рекомендовано позивачу звернутися із даним питанням до правоохоронних органів (а.с. 35). Як вбачається із наданих відповідачем документів, грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн. були виплачені банком 14.11.2018 на підставі заяви на виплату переказу [PERSON] від 14.11.2018, опитувальника клієнта - фізичної особи [PERSON] від 14.11.2018, копії паспорту [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Святошинським РУ ГУ МВС України в місті Києві 27.06.2002 та копії картки фізичної особи - платника податків [PERSON] № [NUMBER] (а.с. 75-79). При цьому вбачається, що копія паспорту [PERSON] надана ним до позовної заяви, а також Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, відрізняється від копії паспорту [PERSON] наданої відповідачу при отриманні коштів, а саме: фотокартки [PERSON] на першій та третій сторінках копії паспорту наданої позивачем відрізняються від фотокарток на першій та третій сторінках копії паспорту наданого відповідачем; візуально підписи [PERSON] на першій та третій сторінках копії паспорту наданої позивачем відрізняються від підписів на першій та третій сторінках копії паспорту наданого відповідачем; у копії паспорту наданої позивачем його прізвище російською мовою зазначене « [PERSON] », при цьому у копії паспорту наданої відповідачем прізвище російською мовою зазначене « [PERSON] ». Крім того у наданих копіях паспортів не співпадають дати вклеєння фотокартки по досягненню 45-річного віку. При цьому, відповідно до відповіді Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, [PERSON] , [INFO] , документований 27.06.2002 Святошинським РУ ГУМВС України в м. Києві паспортом громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 44). Також із даної відповіді вбачається, що 30.10.2020 до поспорту громадянина України виданого на ім`я [PERSON] Святошинським РУ ГУМВС України в м. Києві вклеєно фотокартку по досягнення 45-річного віку, що відповідає даті вказаній у копії паспорту наданої позивачем. Окрім цього із відповіді Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області вбачається, що з приводу втрати зазначеного паспорта [PERSON] до територіальних підрозділів ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області не звертався. Ураховуючи наведене суд вважає встановленим, що невстановлена особа у відділенні ПАТ АБ «Укргазбанк» у м. Києві отримала гарантовану суму відшкодування у розмірі 200 000 грн., яка належала [PERSON] . Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що у зв`язку із неналежним виконанням працівником банку-відповідача посадових обов`язків, порушені його право на отримання гарантованої суми відшкодування, що стало приводом для звернення до суду з вимогою про стягнення зазначеної суми, з огляду на також на наступні вимоги закону. Статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено гарантії на відшкодування коштів вкладникам банку та зазначено, що сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Відповідно до частини другої статті 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Ураховуючи те, що ПАТ АБ «Укргазбанк» був визначений банком-агентом, який зобов`язаний був здійснювати виплати вкладникам, відповідальність у зв`язку із невиконанням покладених на нього обов`язків або виконання їх у неналежний спосіб, покладається саме на ПАТ АБ «Укргазбанк». Оскільки станом на дату прийняття даного судового рішення відповідачем не було виплачено суму грошового відшкодування [PERSON] , що не заперечується представником ПАТ АБ «Укргазбанк», відомості про виплату вказаних коштів невстановленій особі внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактами вчинення кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, порушення яких встановлено під час судового розгляду справи, та яке підлягає захисту у спосіб, визначений статтею 16 ЦК України. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 000,00 грн. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved