Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-21 00:00:00

АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму кредитної заборгованості в розмірі 101325,37 грн. Позов мотивовано тим, що 11.09.2019 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №ПКК/1847, згідно з умовами якого відповідачу було відкрито рахунок із встановленням максимального кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 200000,00 грн. на строк до 11.09.2022 зі сплатою відсотків за процентною ставкою 36 відсотків річних, із встановленням процентної ставки у розмірі 0,00001 відсотків річних на період дії пільгового періоду, який не може перевищувати 55 календарних днів. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав повністю. Разом з тим, відповідач не виконав належним чином договірні зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 04.06.2021 складає 101325,37 грн., з яких: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 62460,34 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 38865,03 грн. Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. За змістом п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Частиною 9 ст.10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідачем, який з урахуванням п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом, оскільки до суду повернулося повідомлення з відміткою про відсутність його за місцем проживання, відзиву до суду не подано. Відповідно до положень ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 11.09.2019 між АТ\~«Кредобанк»\~та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №ПКК/1847. Відповідно до п.2 договору відповідач просив надати йому кредит на поточні потреби в національній валюті шляхом встановлення кредитної лінії (кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідач погодився на встановлення максимального ліміту кредитної лінії у розмірі 200000,00 грн. на строк до 11.09.2022, із встановленням процентної ставки у розмірі 0,00001 відсотків річних на період дії пільгового періоду, який не може перевищувати 55 календарних днів, базова процентна ставка 36 відсотків річних. Отже, підписанням договору кредитної лінії №ПКК/1847, а також підписанням паспорту споживчого кредиту, анкети-заяви №1847 на отримання ліміту по кредитній картці, випискою по картковому рахунку, підтверджується факт отримання відповідачем передбачених кредитним договором коштів. Відповідно до розрахунку заборгованості сума боргу становить 101325,37 грн., що станом на 04.06.2021 складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 62460,34 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 38865,03 грн. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилами ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Оскільки відповідач в односторонньому порядку не виконує договірні зобов`язання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту в сумі 101325,37 грн. Щодо розподілу судових витрат, зокрема в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10132,53 грн., суд зазначає таке. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатським об`єднанням «Бізнес і право» та АТ «Кредобанк» укладено договір про надання правової допомоги від 11.02.2019, у якому розмір гонорару не визначено. При цьому доказів на підтвердження сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 10132,53 грн. та акта виконаних робіт представником позивача не надано, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заявлених вимог в цій частині. Водночас, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2270 грн. понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial