Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

24.01.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства, зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач зазначає, що проживав з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2000 року до 2019 року за час спільного проживання у них народилося двоє дітей син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Позивач зазначає, що відомості про батька другої дитини [PERSON] у книзі реєстрації народжень було вказано з слів відповідачки, а саме [PERSON] . Відповідачка мотивувала в подальшому свої дії тим, що бажала оформити соціальні виплати по допомозі на дітей одиноким матерям, яку так і не оформила, а тому [PERSON] не наполягав на внесення записів про реєстрацію його батьком дитини. Сторони у справі визнали факт батьківства позивача та проживали разом в [ADDRESS] сторони вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки, позивач утримував сім`ю. З 2019 року сторони почали проживати окремо та не зважаючи на це позивач продовжував утримувати синів на даний час діти проживають з ним. Позивач вказує, що [PERSON] є інвалідом з дитинства з діагнозом атиповий аутизм із ЗНШ І рівня рухова стереотипія та йому необхідна стороння допомога. Однак відповідач виїхала в невідомому напрямку та позивач не в змозі зв`язатися з нею для подання спільної заяви до органів ДРАЦС про визначення походження дитини, а тому позивач змушений звернутися до суду. Враховуючи вище викладене позивач просить суд задовольнити його позовну заяву в повному обсязі та визнати факт батьківства та зобов`язати органи ДРАЦС вчинити певні дії щодо внесення змін до актового запису про народження. Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 грудня 2021 року справу передано за підсудністю до Хотинського районного суду Чернівецької області. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 січня 2022 року справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Частиною 4 ст. 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження. До Хотинського районного суду Чернівецької області позивач [PERSON] подав заяву в якій просить суд залишити частину позовних вимог без розгляду, а саме щодо зобов`язання вчинення відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження № 2730, складеного 18 листопада 2014 року. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 27 квітня 2022 року позовну вимогу про зобов`язання вчинення відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження залишено без розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позовну вимогу про зобов`язання органів ДРАЦС позивач просив залишити без розгляду та суд задовольнив його заяву таким чином суд розглядає справу щодо другої позовної вимоги про визнання батьківства. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свою позовну заяву про визнання батьківства та просив її задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовну заяву про визнання батьківства та просив її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 21.02.2022 року подала до суду заяву в якій позов визнає та вказує, що дійсно відомості про [PERSON] були вказані в книзі реєстрації народжень з її слів, оскільки планувала оформити соціальні виплати на дитину. На даний час син [PERSON] проживає разом з батьком. Крім того, просить суд розглядати справу у її відсутності. Згідно до п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . [INFO] народився [PERSON] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Відповідно до заключення ЛКК № 137 від 21.10.2021 року виданого психіатричною лікарнею Чернівецької області в якому зазначається, що діагноз [PERSON] є атиповий аутизм із ЗНШ І рівня рухова стереотипія. Згідно до рішення ЛКК № 155 від 19.10.2021 року [PERSON] [INFO] являється дитиною інвалідом, наявні психічні розлади виражені ІІ ступенем важкості. Як вбачається з довідки виданої Ванчиковецькою сільською радою від 15.11.2021 року № 2889 в якій вказується, що в домогосподарстві за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] проживають діти [PERSON] та [PERSON] , син [PERSON] який потребує сторонньої допомоги в силу наявності вад здоров`я перебуває на утримані [PERSON] , який здійснює за ним догляд з червня 2020 року по даний час. Абзацом 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" 6. Особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК ( 2947-14 ) зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У відповідності до ст. 128 ч. 1 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ст. 128 ч. 3 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що Особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я по батькові матері, батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, враховуючи те, що син [PERSON] народився у сторін які не перебували у шлюбі, а мати вказала відомості про батька з її слів для оформлення та отримання соціальної виплати по допомозі за дитиною одиноким матерям. Зважаючи, що на даний час постає питання про батьківство позивача відносно його сина [PERSON] оскільки він є інвалідом та потребує сторонньої допомоги те, що позивач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , відповідач підтверджує у своїй заяві поданій до суду 21.02.2022 року, якою також визнала позовні вимоги. У зв`язку із вище викладеним суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, взявши до уваги те, що відповідач мати [PERSON] , визнала позов щодо батьківства позивача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved