Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 01.06.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управлінні юстиції, актовий запис № 391. Вказує, що за час спільного проживання у них з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років через діаметрально протилежні погляди на сім`ю сімейне життя між сторонами погіршилося, як вказує позивач, а в результаті взагалі призвело до припинення шлюбних відносин, оскільки вже як чотири роки подружжя проживає окремо. З посиланням на відповідні норми, позивачка просить суд розірвати шлюб, який носить формальний характер. Строк на примирення просить не надавати. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 18.03.2022 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 28 березня 2022 року, про що повідомлено сторони та у зв`язку із неявкою відповідача відкладено на 12 квітня 2022 року. У судове засідання 12.04.2022 сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак 28.03.2022 скерувала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи провести за її відсутності. На примирення не погодилася. У випадку неявки відповідача погодилася на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання двічі\~не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву до суду не скерував. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, дійшов висновку, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб 01 червня 2010 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 391, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01 червня 2010 року (а.с.4). За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 15 листопада 2010 року (а.с. 5). Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що на даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, як вказує позивач, примирення між ними стало неможливим, а тому подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка не бажає подальшого перебування у шлюбі, не бажає примиритися та зберегти шлюб, а відповідач не з`явився до суду та не подав жодних заяв, не висловив про своє бажання зберегти шлюб, а тому шлюб слід розірвати. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст. 51 Конституції України, п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 -115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved