Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, що був укладений 05 червня 1999 року, зареєстрований Шишацьким райвідділом РАГС Полтавської області, за актовим записом № 21, свідоцтво серії [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливо, шлюбні відносини фактично припинені. Від вказаного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З 2018 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю та на виховання дитини. На даний момент та вже більше року, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, спільний бюджет сторони не ведуть, проживають окремо. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки різні погляди на подальше сумісне проживання викликають сварки та непорозуміння між нами, примирення неможливе. Також, позивач зазначає, що з сином [PERSON] він проживаємо разом. Син має інвалідність з дитинства І групи та тяжкі ускладнення після хвороби, а саме: гострий постінфекційний енцефаліт корково-підкоркової локалізації з епісиндромом, тому він не може сам себе обслуговувати та потребує постійного стороннього догляду, що зазначено у довідці до акту МСЕК від 21.10.2021 року. Тому позивач повністю його утримує та піклується про нього, без участі його матері, також він готує йому їжу, купляє одяг, взуття, ліки та всі необхідні речі. На даний момент, під час регулярних «повітряних тривог», спускає його до підвалу та піднімаю знову до його кімнату. Відповідачка по справі, з початку 2021 року проживає окремо, з дитиною не спілкується, участі у вихованні та утриманні не бере, не цікавиться його психологічним станом та здоров`ям дитини. Останнє мені відоме місце проживання відповідачки це [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялась належним чином про дату, час та місце судового засідання. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05 червня 1999 року, сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Шишацьким райвідділом РАГС Полтавської області, за актовим записом № 21, свідоцтво серії [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливо, шлюбні відносини фактично припинені. Від вказаного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З 2018 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю та на виховання дитини. На даний момент та вже більше року, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, спільний бюджет сторони не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам. Враховуючи, що збереження сім`ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. Крім того судом встановлено, що позивач зазначає, що з сином [PERSON] він проживаємо разом. Син має інвалідність з дитинства І групи та тяжкі ускладнення після хвороби, а саме: гострий постінфекційний енцефаліт корково-підкоркової локалізації з епісиндромом, тому він не може сам себе обслуговувати та потребує постійного стороннього догляду, що зазначено у довідці до акту МСЕК від 21.10.2021 року. Тому позивач повністю його утримує та піклується про нього, без участі його матері, також він готує йому їжу, купляє одяг, взуття, ліки та всі необхідні речі. На даний момент, під час регулярних «повітряних тривог», спускає його до підвалу та піднімає знову до його кімнату. Відповідачка по справі, з початку 2021 року проживає окремо, з дитиною не спілкується, участі у вихованні та утриманні не бере, не цікавиться його психологічним станом та здоров`ям дитини. Останнє мені відоме місце проживання відповідачки це [ADDRESS] . Згідно з ч.2 cт.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вище викладені обставини, суд приходить до висновку про те, що позивач, [PERSON] з початку 2021 року по даний час самостійно виховує та повністю утримує свого повнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , без участі його матері [PERSON] у його вихованні та утриманні, тому вимоги про встановлення даних фактів підлягає задоволенню в повному обсязі, так як до суду надано належні та допустимі докази по справі. На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved