Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-21 00:00:00

10.11.2021 [PERSON] звернулася до суду з даною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник [PERSON] вказує, що з 31.12.1973 вона та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Із чоловіком вона постійно проживала в квартирі [ADDRESS] , хоча її чоловік був зареєстрований за іншою адресою. [INFO] [PERSON] помер. На день смерті, [PERSON] був пенсіонером, перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійеного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію за віком у розмірі 13394,59 грн. Заявник [PERSON] також є пенсіонером, перебуває на обліку в Криворізькому північному об`єднанні управління ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком у розмірі 2757,66 грн. Її пенсія повністю витрачалась на сплату комунальних послуг, в той час як пенсія чоловіка витрачалась на доплату комунальних платежів, купівлю продуктів харчування, одягу та ліків. Після смерті чоловіка, заявник [PERSON] звернулась до відділу обслуговування громадян №17 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, але їй було відмовлено оскільки на момент смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заявник [PERSON] була зареєстрована з ним за різними адресами та рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту перебування її на утриманні померлого чоловіка. На підставі викладеного, заявник [PERSON] просить суд встановити факт її перебування на утриманні чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , та встановити факт втрати нею джерела засобів до існування після смерті чоловіка. Представник заявника адвокат Пахомова Д.М.в судове засідання не з`явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вирішення справи залишає на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, щоз 31.12.1973 [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.12) та проживали разом в квартирі [ADDRESS] (а.с.13). [INFO] [PERSON] помер (а.с.8). На день смерті [PERSON] був пенсіонером, перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійеного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію за віком у розмірі 13394,59 грн. (а.с.11). Заявник [PERSON] також є пенсіонером, перебуває на обліку в Криворізькому північному об`єднанні управління ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком у розмірі 2757,66 грн. (а.с.11). Звернувшись до відділу обслуговування громадян №17 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, заявнику [PERSON] було відмовлено оскільки на момент смерті чоловіка, вона була зареєстрована з ним за різними адресами (а.с.9). Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно п.2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (далі-Порядку), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. У відповідності до п.2.11 Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно із статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17. Також, у вищевказаній постанові Верховного Суду вказано на можливість вирішення даної категорії справ в порядку саме окремого провадження. Таким чином, досліджені судом письмові докази, в їх сукупності, надають суду підстави для висновку про те, що [PERSON] перебувала на утриманні свого померлого чоловіка [PERSON] , постійно мешкаючи разом з ним. Допомога, яка надавалась [PERSON] була для заявниці хоч і не єдиним, однак постійним і основним джерелом засобів до існування. Будь-яких даних, які б спростовували факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] , судом не встановлено. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що заява [PERSON] в частині заявлених вимог про встановлення факту перебування на утриманніпідлягає задоволенню. Водночас, суд вважає необхідним відмовити заявнику в частині заявлених вимог про встановленняфакту втрати джерела засобів до існування, оскільки даний факт не має правового значення для перерахунку пенсії заявника, у зв`язку з переходом на пенсію в разі втрати годувальника.

Outcome: partial