Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

12 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В обґрунтуванні позову посилається на те, що вона є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , який розташований на земельних ділянках кадастровий номер: 3525285200:53:000:0173 площею 0,0434 га та 3525285200:53:000:0174 площею 0,0039 га. По сусідству з нею, у домоволодінні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] проживає відповідач, який є власником сусідньої земельної ділянки. Відповідач порушив межі її земельної ділянки кадастровий номер 3525285200:53:000:0173 площею 0,0434 га, встановивши паркан на цій земельній ділянці, фактично захвативши 0,00311 га її земельної ділянки. В добровільному порядку він відмовляється усунути зазначені порушення. Захоплення частини її земельної ділянки, полягають в неможливості належним чином нею користуватися, здійснювати обслуговування житлового будинку та провести лінію газопостачання до будинку. (Т.1 а.с.2-3) В своїх позовних вимогах просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні її земельною ділянкою 3525285200:53:000:0173 площею 0,0434 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , звільнивши фактично зайняту ним частину її земельної ділянки в розмірі 0,00311 га, шляхом знесення збудованого паркану. Судові витрати у справі, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 6500 грн., комісій банку в розмірі 65 грн., вартості експертного будівельно-технічного дослідження №293 від 18 вересня 2020 року в розмірі 10920 грн. та комісії банку в розмірі 109 грн. 20 коп., судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. стягнути з відповідача. Ухвалою від 28 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з участю сторін. (Т.1 а.с.112-113) Правом на подачу відзиву, в порядку ст.178 ЦПК України, відповідач не скористався. Ухвалою від 03 лютого 2021 року, в судовому засіданні, було вирішено питання щодо заміни неналежного відповідача у справі [PERSON] належним - [PERSON] . (Т.1 а.с.159-161) 02 квітня 2021 року позивачем подано до суду уточнену позовну заяву, в якій остаточними позовними вимогами є зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні її земельною ділянкою 3525285200:53:000:0173 площею 0,25 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , звільнивши фактично зайняту ним частину її земельної ділянки в розмірі 0,00311 га, шляхом знесення збудованої огорожі. Судові витрати у справі, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 6500 грн., комісій банку в розмірі 65 грн., вартості експертного будівельно-технічного дослідження №293 від 18 вересня 2020 року в розмірі 10920 грн. та комісії банку в розмірі 109 грн. 20 коп., судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. стягнути з відповідача. (Т.1 а.с.185-186) Ухвалою від 07 грудня 2021 року було закрито провадження у справі, на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, в зв`язку з відсутністю предмета спору. (Т.2 а.с.96-99) Постановою Кропивницького апеляційного суду від 03 лютого 2022 року, ухвалу суду від 07 грудня 2021 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції. (Т.2 а.с.162-165) Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що під огорожею вона вважає: бетонну огорожу довжиною 1,08 м, дерев`яну огорожу довжиною 21 м, яку встановив відповідач ще в 2017 році, та збудований відповідачем гараж з господарськими будівлями по їх межі, без дотримання відстані 1 метру до її земельної ділянки. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог повністю, пояснивши, що між ними вже тривалий час існують неприязнені відносини. Стверджував, що будь-яка огорожа, паркан між домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] відсутні. Свідок [PERSON] , який приходиться чоловіком позивача, в судовому засіданні пояснив, що неправомірно збудовані гараж та господарські будівлі відповідачем, заважають їм реконструювати будинок та підвести до нього газопостачання. Експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що під час проведення ним експертного дослідження, документація сусіда [PERSON] йому не надавалася. Заслухавши пояснення сторін, свідка та експерта, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до слідуючого висновку. Аналізуючи позовні вимоги [PERSON] , підставою для звернення до суду є наявність збудованної огорожі відповідачем, яка фактично знаходиться на належній їй земельній ділянці кадастровий номер 3525285200:53:000:0173 площею 0,25 га, що позбавляє її можливості здійснювати обслуговування житлового будинку та провести лінію газопостачання до власного житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачем разом з позовом було подано до суду: -копію паспорту позивача (Т.1 а.с.4-5) -копію довідки Микільської сільської ради Світловодського району про перейменування вулиці Українська; (Т.1 а.с.7) -копію договору купівлі-продажу від 17 серпня 2007 року на підтвердження права власності житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] (Т.1 а.с.8) -копію висновку експерта складеного за результатами проведення судової земельно-технічної, будівельно-технічної експертизи №293 від 18 вересня 2020 року, разом з додатками до висновку (Т.1 а.с.9-37, 38-97). Даний висновок експерта суд вважає неналежним та недопустимим доказом, оскільки він не відповідає вимогам ст.102 ЦПК України, так як не містить відомості хто був присутнім при проведенні експертизи. Крім того, висновок подано до суду без дотримання вимог ч.2 ст.95 ЦПК України, у вигляді ксерокопії, без засвідченої належним чином копії висновку експерта. Питання, які ставилися експерту стосувалися фактичних меж та площі земельних ділянок, які перебувають у користуванні сторін у справі, тоді як предметом спору є знесення збудованої огорожі відповідача, яка розташована на території земельної ділянки позивача. Крім того, до висновку не додано, вказаний у висновку договір №63/20 на проведення судової експертизи, який фактично і був підставою для винесення вказаного висновку. Згідно ч.1 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно ч.8 ст.83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Згідно ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Позивач, в різний період часу, між судовими засідання у справі, направляв на адресу суду додатки до пояснень позивача, у вигляді ксерокопій різних документів. Проте, суд не приймає їх як допустимі докази, оскільки всі вони подані без дотримання вимог ч.2 ст.95 ЦПК України, у вигляді ксерокопії, без засвідченої належним чином копії та без зазначення джерела їх походження, з порушення строків встановлених ст.83 ЦПК України та судом, без обґрунтування неможливості їх подання у встановлений строк, та клопотання про поновлення строку на їх подачу. (Т.1 а.с.191, 192, 202-209, 248-249, Т.2 а.с.6-21) На обґрунтування заперечень проти позовних вимог, відповідачем було подано до суду: -належним чином завірену копію Акту обстеження об`єкту нерухомого майна на предмет встановлення факту демонтажу огорожі від 02 лютого 2021 року, згідно якого бетонна огорожа довжиною 1,08 метра та дощата огорожа довжиною 21 метр - відсутні; (Т.1 а.с.154-155, 156-158) -копію рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2018 року, яке залишено без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року, ухваленні у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права на погодження технічної документації та внесення в державний земельний кадастр відомостей про державну реєстрацію земельної ділянки. Згідно рішення суду першої інстанції, факту порушення меж земельної ділянки [PERSON] відповідачем і здійснення будівництва гаражу на її ділянці не підтвердився, в зв`язку з чим, в позові [PERSON] було відмовлено повністю. (Т.2 а.с.26-38) Під час судового розгляду цивільної справи, судом 12 серпня 2021 року було здійснено виїзне судове засідання, для перевірки фактів викладених в наданих суду доказів, оскільки позивач стверджує, що між домоволодіннями існує огорожа, а відповідач даний факт заперечує. Згідно протоколу огляду на місці від 12 серпня 2021 року, за участю сторін у справі та представника відповідача [PERSON] , було встановлено, що при вході на територію домоволодіння [ADDRESS] (яке належить відповідачу у справі), з лівої сторони знаходиться цегляна колона, частина хвильового шиферу довжиною 27 см. Вздовж межі домоволодіння [ADDRESS] та [ADDRESS] знаходиться бетонна плита 3,95 м. Від вугла господарської будівлі, гаражу, огорожа відсутня, складенні дерев`яні стовбці, дрова, господарська будівля (душ, кладова). Повернувши вліво від господарської будівлі №147 пройшли на господарську будівлю №145. За дерев`яними стовбцями росте кущ бузини, вздовж якого знаходиться 2 дерев`яні стовбці (межові знаки) довжиною 2,20 м., внизу яких лежить збита із трьох дошок огорожа нічим не прикріплена (передвижна). Від вугла будинку [ADDRESS] , який перешкоджає проходу до будинку [ADDRESS] . Вздовж території домоволодіння [ADDRESS] та [ADDRESS] огорожа відсутня, доступ є вільним. Від учасників процесу до оголошеного вголос протоколу зауважень не надійшло. (Т.2 а.с.53-54, 71-74) Огорожа - це конструкція, яка встановлюється з метою визначення території об`єкта, що охороняється, і призначена для запобігання проникненню на об`єкт (обмеження доступу до нього). Огорожа ділянки може бути у вигляді тину, паркану, частоколу, плоту, мури та інше, та повинна ставитися тільки на межах, визначених відповідними місцевими органами державної виконавчої влади. Позивач в судовому засіданні неодноразово пояснювала, що під незаконною огорожею вона вважає: бетонну огорожу довжиною 1,08 м, дерев`яну огорожу довжиною 21 м, яку встановив відповідач ще в 2017 році, та збудований відповідачем гараж з господарськими будівлями по їх межі, без дотримання відстані 1 метру до її земельної ділянки. Щодо бетонної огорожі довжиною 1,08 метра та дерев`яної огорожі довжиною 21 м, то вказана частина огорожі прибрана за ініціативою відповідача, ще до початку судового розгляду справи, що підтверджується наданими в суді поясненнями відповідача, протоколом виїзного судового засідання від 12 серпня 2021 року та Актом обстеження об`єкту нерухомого майна на предмет встановлення факту демонтажу огорожі від 02 лютого 2021 року. Щодо збудованого відповідачем гаражу з господарськими будівлями по їх межі, без дотримання відстані 1 метру до земельної ділянки позивача, то по-перше, цей об`єкт нерухомого майна не являється огорожею, а по-друге, рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2018 року, яке залишено без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року, не встановлено факту порушення меж земельної ділянки [PERSON] відповідачем [PERSON] і здійснення будівництва гаражу на її ділянці не підтвердився. Таким чином, в суді не знайшов свого підтвердження той факт, що на території домоволодіння позивача у справі знаходиться збудована огорожа відпровідачем, яка чинить перешкоди в користуванні її земельною ділянкою 3525285200:53:000:0173 площею 0,25 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Факт порушення відповідачем будь-яких прав позивача щодо користування земельною ділянкою 3525285200:53:000:0173 площею 0,25 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , не виявлено. Будь-яка огорожа між домоволодіннями сторін у справі відсутня. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у справі, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed