Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін 10.12.2021 представник позивача адвокат Ковалик М.Ф., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулась до Софіївського районного суду з позовом до Вакулівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Обґрунтовує вимоги позову тим, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом з поважної причини, оскільки останній про наявність заповіту від бабусі на його користь дізнався лише в жовтні 2021 року, від батька [PERSON] у якого знаходився цей заповіт, тобто фактично на дату смерті спадкодавця він не знав про наявність заповіту від [PERSON] . Про наявність вказаного заповіту [PERSON] дізнався після закінченню строку для прийняття спадщини, тому у зв`язку з пропуском такого строку він вимушений звернутись до суду для визнання йому додаткового строку, тривалістю 3 місяці, для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Софіївського районного суду Дніпропетровської області 10 грудня 2021 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 10 грудня 2021 року зазначена справа передана у провадження судді Томинця О.В.. 15 грудня 2021 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який складає десять днів з дати отримання ухвали позивачем. Ухвалою судді від 24 грудня 2021 року позовна заява прийнята судом до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 31 січня 2022 року та витребувано у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Любові Іванівни копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 31 січня 2022 року за ухвалою суду згідно клопотання представника позивача [PERSON] замінено первісного відповідача Софіївську селищну раду Софіївського району Дніпропетровської області належним відповідачем\~Вакулівською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області. 29 березня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 квітня 2022 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак, кожним з них окремо подані до суду заяви про можливість розгляду справи за їхньої відсутності. Позов підтримали і просили його задовольнити. Відповідач, Вакулівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно явку свого представника не забезпечила. Про причину його неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за відсутності представника селищної ради чи відкладення рогляду справи до суду теж не направила. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін та, відповідно до положень частини 2\~статті 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи повторну неявку в судові засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те,\~\~ [PERSON] пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом з поважної причини, так як йому не було відомо про його наявність. Свідоцтвом про смерть (серія [NUMBER] , яке видане Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 07 травня 2021 року) підтверджується факт того, що [PERSON] , померла [INFO] (а.с.29). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 8,1196 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1225283300-02-121-0386, розташована на території Вакулівської (Жовтневої) сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, на яку [PERSON] мала право власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯГ №570803 від 19 січня 2007 року) (а.с.9,10). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 09 червня 2016 року приватним нотаріусом Криворізького (Софіївського) районного нотаріального округу Кот Л.І., зареєстрований в реєстрі за № 474, яким заповіла [PERSON] , позивачу по справі, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 8,1196 га, яка розташована на території Вакулівської (Жовтневої) сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1225283300-02-121-0386, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №570803, виданого 19 січня 2007 року (а.с.30). Як вбачається зі спадкової справи, наданої приватним нотаріусом, на день смерті [PERSON] , померла [INFO] , була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 2668 від 01 листопада 2021 року, виданою виконавчим комітетом Вакулівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.41). Позивач [PERSON] разом із спадкодавцем не проживав, про існування заповіту на його користь не знав, йому ніхто не повідомив про існування заповіту, уповноважена особа не вчиняла дій щодо розшуку та повідомлення його як спадкоємця за заповітом, тому у встановлений строк позивач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. Відповідно до постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 листопада 2021 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 42). Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру наданих приватним нотаріусом Кот Л.І. від 21 жовтня 2021 року зазначено, що після смерті [PERSON] , є чинний заповіт, номер у спадковому реєстрі 59078886 (номер в реєстрі нотаріальних дій: серія та номер заповіту НВТ 671238, зареєстровано за реєстровим номером 474), який посвідчено приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Любов Іванівною (а.с. 40). Після смерті спадкодавця, саме на зазначену земельну ділянку, яку заповіла [PERSON] позивачу з заявами про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини в нотаріальну контору інші спадкоємці не звертались. (а.с.26-42). Представник позивача просить надати [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, вказавши, що пропустив він його з поважних причин, а саме з причини незнання існування заповіту та неповідомлення про наявність заповіту на користь позивача. Про наявність вказаного заповіту він дізнався по закінченню строку для прийняття спадщини. Спору щодо спадкового майна немає. Таким чином, позивач пропустив установлений ст. 1270\~ЦПК України шестимісячний\~строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Дослідивши письмові докази надані представником позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно з частиною 1\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1\~статті 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1\~статті 19 ЦПК України\~передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] не знав про наявність заповіту, посвідченого на його ім`я, що стало причиною пропуску строку на подачу заяви до нотаріуса. Тому і просить визначити його додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] . За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24\~постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналізуючи надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] доведено існування перешкод для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , протягом шестимісячного строку, визначеного частиною 1\~статті 1270 ЦК України, та наведені ним причини пропуску вказаного строку для прийняття спадщини є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а відтак, розцінює їх як поважні. Відповідно до\~статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1\~статті 1235 ЦК України\~визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з вимогами\~статті 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Статтею 1247 ЦК України\~передбачено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно з частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями\~статей 76-80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з вимогами\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). \~ \~ \~ \~ Необізнаність позивачки про існування заповіту спадкодавця складеного на її ім`я, призвело до пропуску нею строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому неподання позивачкою відповідної заяви у шестимісчний строк з дня відкриття спадщини суд визнає поважним і знаходить можливим визначити для неї додатковий строк, тривалістю в три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про розподіл понесених судових витрат, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору повинні бути покладені на позивача, оскільки відсутня вина відповідача у порушенні прав позивача. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved