Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності на ј частку квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що вона являється донькою [PERSON] . 02.06.1999 її батьком, [PERSON] , разом із батьками, а саме [PERSON] і [PERSON] та братом - [PERSON] в рівних частках була приватизована квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] батько позивачки помер. Після його смерті позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу Симак Т. М про прийняття спадщини. Нотаріусом була заведена спадкова справа та видано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. 31.01.2018 приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, але лише на частину спадкового майна, а саме на іншу квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На інше спадкове майно, яке належало на праві спільної часткової власності батькові позивачки свідоцтво не видавалось. При оформленні спадкової справи приватний нотаріус зазначила, що свідоцтво про право на спадщину за законом може бути видано лише після долучення позивачкою оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка стверджує, що зверталась до бюро технічної приватизації КП «Червонограджитлокомунсервіс» із заявою про видачу їй дубліката свідоцтва про право власності на спірну квартиру, на що отримала відмову, оскільки дублікат видається тільки за згодою усіх співвласників. Також позивачка зазначає, що зверталась із проханням надати їй оригінал свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру і до [PERSON] (відповідача), на що отримала усну відмову. В подальшому приватним нотаріусом була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки не подано відомості (інформацію) та документи, які необхідні для вчинення нотаріальних дій, що посвідчують право власності спадкодавця на майно, що підлягає державній реєстрації. Тому позивачка звернулася до суду з даним позовом, оскільки відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів. 15.12.2021 у даній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 20.11.2022. В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 20.01.2022 було оголошено перерву до 09.02.2022 для надання можливості відповідачу [PERSON] підготувати відзив на позовну заяву. 08.02.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що вважає позов безпідставним, оскільки готовий надати позивачці оригінал свідоцтва про право власності на спірну квартиру. Підтвердив факт того, що оригінал свідоцтва знаходиться у нього та він не є втраченим. Стверджує, щ позивачка до нього не зверталася за отриманням оригіналу свідоцтва. Тому вважає, що її законні права оформити право власності на спірну квартиру в порядку спадкування не були порушені. 09.02.2022 розгляд справи було відкладено на 09.03.2022 у зв`язку із неявкою сторін та за клопотанням відповідача. 09.03.2022 розгляд справи було відкладено на 31.03.2022 у з зв`язку із неявкою відповідача та введенням в Україні воєнного стану. Ухвалою від 31.03.2022 підготовче провадження було закрито, а справа була призначена до судового розгляду по суті на 10.05.2022. В судовому засіданні, яке відбулося 10.05.2022 представник позивачки - адвокат Пущик Н. А. позов підтримала, покликаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Додатково зазначила, що правовстановлюючі документи на квартиру так і не були надані відповідачем ні позивачці, ні нотаріусу. Позивачка декілька раз здійснювала спроби зв`язатися із відповідачем для отримання даних документів, проте відповідач не відповідав на її телефонні дзвінки та не відтелефонував, на підтвердження чого надала скріни з телефона із вихідними дзвінками до [PERSON] . Відповідач обіцяв принести документи до нотаріуса, але цього так не було здійснено. Таким чином, за час розгляду справи в суді відповідач так і оригіналів документів для оформлення спадкових прав позивачці не надав. Тому підстави позову не відпали. Відповідач в судовому засіданні просив у позові відмовити, стверджуючи, що надасть позивачці документи в нотаріуса, тому вважає розгляд даного питання в суді безпідставним. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.07.1994 (а. с. 19). Позивач [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] після укладення шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.06.2016 (а. с. 18). Батько позивачки - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.09.2017 (а. с. 20). [PERSON] на праві спільної часткової власності разом із [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному (1/4) належала квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва на право власності на квартиру від 02 06.1999 року (а. с. 21). Після смерті батька позивачки 28.09.2017 приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Семак Т. М. була заведена спадкова справа (номер у спадковому реєстрі 61299991) та видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49272294 від 28.09.2017 (а. с.14). 31.01.2018 приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Семак Т. М. позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , але лише на частину спадкового майна, а саме на іншу квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 22). Постановою від 28.03.2019 №21/02-31 приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу Семак Т. М. було відмовлено [PERSON] (позивачці) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , що помер [INFO] у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно, яке підлягає державній реєстрації (а. с. 15). Позивачка зверталася до Бюро приватизації КП «Червонограджитлокомунсервіс» із заявою від 03.04.2019 про видачу їй дубліката свідоцтва про право власності на спірну квартиру (а. с. 17), проте такий їй наданий не був. Позивачка зверталася до відповідача з листом, у якому просила надати оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру у судовому засіданні її представнику - адвокату Пущик Н. А., який направлявся на адресу відповідача 07.02.2022, що підтверджується Описом вкладення у цінний лист (а. с.70-71). У судовому засіданні відповідач повідомив, що такого листа не отримував, а представник позивачки повідомила, що такий лист повернувся до позивачки за закінченням терміну зберігання. Лист був оголошений в судовому засіданні, відповідачу було запропоновано надати адвокату Пущик Н. А. оригінали документів, на що відповідач відмовився, стверджуючи, що надасть документи тільки нотаріусу. Також до матеріалів справи долучено скрін екрана телефона позивачки із переліком вихідних дзвінків до відповідача. Останній в судовому засіданні не заперечував факт того, що позивачка до нього телефонувала, проте зазначив, що не мав змови відповісти на її телефонні дзвінки (а. с. 72). Відповідно до копії висновку про вартість майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] її ринкова вартість станом на 17.11.2021 становить 556 686,00 грн (а. с. 23). В судовому засіданні, яке відбулося 10.05.2022 сторони підтвердити те, що протягом судового розгляду справи оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру не були надані ні позивачці, ні нотаріусу. Таким чином, позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири (1/4), розташованої за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із чим звернулася до суду за захистом свої порушених прав. При ухваленні рішенням суд керується наступними правовими нормами. Згідно із ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст. ст. 1220-1221 ЦК України). Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 66 ЗУ «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Згідно з п.4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ № 296/5 від 22.02.2012 (у редакції, яка діяла на час винесення приватним нотаріусом постанови від 28.03.2019) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо , зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Зважаючи на те, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на частину квартири після смерті її батька, оскільки у неї відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, у позасудовому порядку отримати їй такі документи не вдалося, інші способи захисту її цивільних прав та інтересів відсутні, тому вона вимушена була звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на 1/4 частку квартири, що належала за життя її батькові, [PERSON] , на праві власності. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно п. 1 ч. 2ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вищенаведене, оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також враховуючи фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом, під час розгляду справи, докази, суд дійшов висновку, що позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку із відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкову житлову квартиру, враховуючи те, що інші способи захисту її цивільних прав та інтересів відсутні, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно ст. 264 ЦПК Україи під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1391,80 грн, що становить 1% від вартості ј частки квартири (139171,00 грн) (повна вартість квартири становить 556686,00 грн), сплачений позивачкою при подачі позову до суду.

Outcome: approved