Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Іванов А.А. звернувся до суду з позовом до Уманського національного університету садівництва про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення працівника від роботи та поновлення працівника на роботі. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що доцент, кандидат сільськогосподарських наук, [PERSON] з 01.12.2020 року працює в Уманському національному університеті садівництва на посаді - доцент кафедри плодівництва і виноградарства, відповідно до контракту від 25.11.2020 року укладеного між [PERSON] та Уманським національним університетом (далі-УНУС) в особі ректора Непочатенко О.О . На початку листопада 2021 року на роботі у [PERSON] керівництво УНУС незаконно почало вимагати медичну інформацію щодо вакцинації від респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, а 08.11.2021 року посадовими особами УНУС [PERSON] було вручено Наказ № 520/к/тр від 08.11.2021 року про відсторонення його від роботи з 08.11.2021 року на час відсутності щеплення проти СОVID-19 без збереження заробітної плати на підставі доповідної записки начальника відділу охорони праці Тетяни Гейко від 08.11.2021 року та наказу УНУС від 19.10.2021 року № 01-05/179. Зазначає, що ні в трудовому контракті, ні в посадовій інструкції, ні в будь-якому іншому документі, що підписаний між [PERSON] та УНУС такого зобов`язання з боку [PERSON] немає, так само, як і не передбачено повноваження УНУС на відсторонення з роботи [PERSON] з підстав відсутності вищезгаданого щеплення, яке стало причиною обмеження права [PERSON] , як працівника, щодо своєї повноцінної роботи та є грубим порушенням його конституційного права на працю з боку керівництва УНУС. Вважає даний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню судом, оскільки не відповідає Конституції України, законам України та суперечить Загальній декларації прав людини. З ініціативи власника або уповноваженого ним органу трудовий договір може бути розірвано, зокрема у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи (п. 2 ч.1 ст. 40 КЗпП). Водночас таке звільнення може бути проведено лише на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладені на нього трудові обов`язки чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я (п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9). Отже, звільнення працівника за відсутності щеплення проти СОVID-19 не є заходом дисциплінарного стягнення. Заходи подібного характеру, які зачіпають та обмежують конституційні права та свободи, можуть вводитися виключно в умовах воєнного або надзвичайного стану із зазначенням строків дії цих обмежень. Вказує, що виключно ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлюється перелік обов`язкових щеплень. І цим законом щеплення від СОVID-19 не встановлено як обов`язкове, а тому відсторонення працівника з підстав ч. 2 ст. 12 зазначеного Закону є незаконним та безпідставним. Згідно зі статтею 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відмова працівника від незаконної вакцинації не може вважатися порушенням трудової дисципліни. Крім цього, Дорожньою картою з впровадження вакцини від гострої респіраторної хвороби СОVID-19 і проведення масової вакцинації у відповідь на пандемію СОVID-19 в Україні у 2021 - 2022 роках, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я від 24.12.2020 № 3018 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України 09.02.2021 № 213), встановлено, що вакцинація від коронавірусної хвороби СОVID-19 в Україні буде добровільною для усіх груп населення та професійних груп. Таким чином, враховуючи вищевикладене, не вбачається правових підстав у роботодавця примушувати працівників вакцинуватися від коронавірусної хвороби СОVID-19 та/або притягати їх до дисциплінарної відповідальності за відмову вакцинуватися від цієї хвороби. Крім того, повідомляє, що за грубе порушення трудового законодавства відносно [PERSON] Уманським міськрайонним судом Черкаської області ухвалено ухвалу від 26.11.2021 року про зобов`язання уповноважених осіб Уманського РУП внести відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Просить: визнати незаконним та скасувати Наказ Уманського національного університету садівництва про відсторонення від роботи [PERSON] №520/к/тр від 08.11.2021 року; поновити на роботі незаконно відстороненого від роботи доцента, кандидата сільськогосподарських наук [PERSON] ; зобов`язати Уманський національний університет садівництва виплатити [PERSON] невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи; стягнути з Уманського національного університету садівництва на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 10 000 грн. Ухвалою судді від 24.12.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. 17.01.2022 від ректора Уманського національного університету садівництва надійшов Відзив на позовну заяву [PERSON] в якому не визнає позову в повному обсязі, просить залишити його без задоволення та зазначає, що представник позивача обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відсутність щеплення проти СОVID-19 не є підставою для звільнення працівника та, що звільнення працівника за відсутності згаданого щеплення не є заходом дисциплінарного стягнення. Однак, позивач не є звільненим, його трудовий контракт не розірваний. Позивач залишається працівником університету, відстороненим від роботи до моменту усунення причин, які стали підставою для такого відсторонення. Про це свідчить наказ Уманського НУС від 07.11.2021 року № 520/к/тр, витяг з якого наданий позивачем до суду. Відповідно до норм Кодексу законів про працю України звільнення не є наслідком відсторонення працівника від роботи. Звільнення працівника є абсолютно іншим правовим інститутом, з іншими підставами для застосування та правовими наслідками для сторін трудового договору. Також безпідставним є посилання у позовній заяві на статтю 147 КЗпП України, в якій йдеться про стягнення за порушення трудової дисципліни. Відсторонення від роботи не є заходом стягнення, а окремим правовим інститутом. Тому застосовування до його регулювання норм права, якими врегульовано стягнення за порушення трудової дисципліни, як це вчинив представник позивача, є щонайменше недоречним. Недоречним є і самостійне утворення назви органу, який видав той чи інший документ, на який посилається сторона. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача на власний розсуд тлумачить положення чинного законодавства, звужуючи таким чином його зміст. Так, представник позивача ігнорує норми останнього речення частини 2 статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», згідно з яким центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування політики у сфері охорони здоров`я встановлює перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших [ніж, які зазначені у ч. 1 ст. 12 цього Закону] відповідних інфекційних хвороб. Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженим Постановою КМУ від 25.03.2015 року № 267, центральним органом виконавчої влади що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я є Міністерство охорони здоров`я України. Використовуючи надані законодавством повноваження (в тому числі і статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»), Міністерством охорони здоров`я України наказом від 04.10.2021 року № 2153 було затверджено перелік професій, виробництв і організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 на період дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби СОVID-19. Відповідно до п. 3 цього переліку обов`язковим профілактичним щепленням проти СОVID-19 підлягають працівники вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Наказ набрав чинності через один місяць після його офіційного опублікування -08.11.2021 року. Пунктом 41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та впровадження обмежувальних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» керівників державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій забезпечити відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти СОVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти СОVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти СОVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти СОVID-19, виданий закладом охорони здоров`я Таким чином,

Outcome: dismissed