Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся\~до Піщанського\~районного суду\~Вінницької області\~з позовом\~до Студенянської\~сільської радипро встановлення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батьків [PERSON] та [PERSON] на три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] померла його матір [PERSON] . Покійні батьки постійно проживали в [ADDRESS] . Будинок в якому проживали батьки належав їм на праві приватної власності. Після смерті батьків відкрилась спадщина яка складається в тому числі з житлового будинку в [ADDRESS] на території цукрозаводу. Згідно ст.1261 ЦК України він є спадкоємцем першої черги за законом на майно батьків, як їхній син. 22 жовтня 2021 року він звертався до Піщанської державної нотаріальної контори, для отримання свідоцтва про право на спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено по причині пропуску шестимісячного строку на подання заяви. Зазначає, що коли померла його матір він в шестимісячний строк звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, але у зв`язку з тим, що його прізвище у свідоцтві про народження записано як [PERSON] , а прізвища батьків в свідоцтвах про смерть записано [PERSON] , нотаріус в усній формі пояснив йому про необхідність юридично довести, що спадкодавці є його батьками. Коли він почав займатись питанням усунення недоліків для оформлення спадщини пройшов встановлений шестимісячний строк для написання заяви в нотконтору, тому він змушений звертатись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, ухвалено провести розгляд в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, встановлено відповідачу строк для надання відзиву. 10 грудня 2021 року до Піщанського районного суду від представника позивача [PERSON] адвоката Кабанова М.О. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає. 22 грудня 2021 року представником відповідача Студенянської сільської ради за дорученням Каневською Л.В. надано відзив на позовну заяву, в якому представник просить справу розглядати за його відсутності, викладені [PERSON] в позовній заяві вимоги задовольнити на його користь. Ухвалою суду від 21 січня 2022 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем Студенянською сільською радою позову [PERSON] до Студенянської сільської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті. 21 січня 2022 року до Піщанського районного суду від представника позивача [PERSON] адвоката Кабанова М.О. надійшла заява про видачу рішення у справі. Будь-яких інших заяв чи клопотань від сторін до суду не надходило. В судовому засіданні 21 квітня 2022 року позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, додатково пояснивши, що пропустив строк на прийняття спадщини через зайнятість на посівній та інших роботах в сільському господарстві, також вказав, що окрім нього спадкоємцем також є його дочка [PERSON] , [INFO] . Представник позивача адвокат Кабанов М.О. в судовому засіданні 21 квітня 2022 року позовні вимоги підтримав, позов просив задоволити з підстав викладених в позовній заяві, несвоєчасність звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини пояснив тією обставиною, що у свідоцтві про народження [PERSON] його прізвище записано як " [PERSON] ", і це перешкоджало оформленню спадщини, і до нотаріальної контори [PERSON] звернувся одразу після виправлення написання прізвища в свідоцтві про народження, але встановлений строк на прийняття спадщини вже скінчився. Відповідач Студенянська сільська рада Вінницької області, будучи належним чином повідомденим про дату, час та місце розгляду справи, свого уповноваженого представника в судове засідання 21 квітня 2022 року не направив, проте в матеріалах справи наявний відзив представника відповідача по справі [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, відповідно до якого просить розглянути справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення вимог позивача не заперечує просить їх задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с.Чорномин Піщанського району Вінницької області помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9) [INFO] в с.Чорномин Піщанського району Вінницької області померла матір позивача [PERSON] , що підтверджується копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10) За життя [PERSON] та [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 вересня 2000 року згідно розпорядження органу приватизації Одеської залізниці від 15 вересня 2000 року за № 1031 мали у власності приватизовану квартиру загальною площею 45,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] (а.с.11) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Подільським бюро ЗАГС м.Києва 21 квітня 1962 року прізвище позивача російською мовою записано як " [PERSON] ", при цьому прізвища батьків записано також російською мовою як " [PERSON] " та " [PERSON] " відповідно (а.с.7) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 05 жовтня 2021 року Піщанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) прізвище позивача записано " [PERSON] ", а його батьків " [PERSON] " та " [PERSON] " (а.с.6) З постанови державного нотаріуса Піщанської державної нотаріальної контори Шигиди І.В. про відмову у вчинені нотаріальної дії вих.№356 від 22 жовтня 2021 року слідує, що [PERSON] звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті матері - [PERSON] , проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, по причині, що [PERSON] на час відкриття спадщини разом з спадкодавцем постійно не проживав, заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не подав (а.с.2) Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66951932 від 22 жовтня 2021 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. (а.с.3) Доказів того, що [PERSON] звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті батька - [PERSON] матеріали справи не містять. Таким чином, суд констатує, що до спадкування після смерті батька позивача [PERSON] , який помер [INFO] повинні бути застосовані правила спадкування пердбачені ЦК УРСР 1963 р., а до спадкування після смерті матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] - правила діючого ЦК України. Згідно до ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Коло спадкоємців за законом визначалось статтями 529 - 532 Кодексу, і в силу ст. 529 ЦК УРСР позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги до майна померлого [INFO] батька [PERSON] . Статтями 548 та 549 ЦК УРСР встановлено порядок прийняття спадщини, відповідно яких, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном, або подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Частиною першою статті 550 ЦК УРСР визначено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути подовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Цей строк може бути подовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо в указаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд із цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про подовження пропущеного строку. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", передбачений статтею 549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. У разі продовження зазначеного строку суд одночасно вирішує питання про визнання за позивачем права на належне йому майно, що збереглося в натурі, або на грошові суми, коли воно реалізоване. Таким чином, діюче на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] законодавство, не передбачало можливості встановлення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю. До спадкування після смерті матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] слід застосовувати правила діючого ЦК України. Відповідно до 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 нього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Порядок прийняття спадщини встановлено ст.ст. 1268 - 1270 ЦК України, відповідно яких, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини передбачені ст. 1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, фактичне користування і володіння майном спадкодавця або ж проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними. Позивач обґрунтовує\~позов тим,\~що в\~передбачений законом\~шестимісячний строк коли померла його матір він звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, але у зв`язку з тим, що його прізвище у свідоцтві про народження записано російською мовою як " [PERSON] ", а прізвища батьків в свідоцтвах про смерть записано як " [PERSON] ", нотаріус в усній формі пояснив йому про необхідність юридично довести, що спадкодавці є його батьками. Коли він почав займатись питанням усунення недоліків для оформлення спадщини пройшов встановлений шестимісячний строк для написання заяви в нотконтору. Як встановлено судом, матір позивача померла [INFO] , отже шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини закінчився 06 жовтня 2012 року. Крім того, змінене свідоцтво про народження позивача датовано [INFO] , а з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся 22 жовтня 2021 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що невідповідність у написанні прізвища в особистих документах може бути перешкодою для оформлення спадщини, проте в жодному разі це не є перешкодою для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законом спосіб. Твердження позивача про поважність пропуску строку прийняття спадщини із-за зайнятості на посівній чи інших роботах у сільському господарстві суд також відхиляє як неповажні. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного суд вважає, що наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, проаналізувавши встановлені обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. При вирішенні питання про розпділ судових витрат суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, згідно яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, враховуючи, що судом ухвалено рішення про відмову у позові судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed