Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до даних свідоцтва про народження відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] . Реєстрація народження цієї дитини проведена відповідно до ст.126 СК України. Однак, відповідачі не мають зареєстрованого місця проживання, про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини не піклуються, не займаються її вихованням. 23.09.2021 року комісією у складі поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами сектору превенції Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області О.Свірнюка, завідувача сектора у справах дітей Нижньовербізької сільської ради І. Фіцак, керуючого справами (секретаря) виконкому цієї ради Н.Андрушко обстежено умови проживання відповідачів за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що власник даного житла [PERSON] написала заяву поліцейському офіцеру громади з приводу відмову цих квартирантів у добровільному виселенні та скаржилась на безлад і антисанітарію. Комісією також встановлено, що матеріально-побутові умови проживання відповідачів незадовільні. Перевіркою також встановлено, що батьки дитини не створили належних умов для подальшого повернення свого сина додому. Відповідачі ніде не працюють, зловживають алкоголем, свою дитини жодного разу не провідали, вона перебуває на обліку як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, відповідно до наказу служби у справах дітей Косівської райдержадміністрації Івано-Франківської області від 08.02.2021 року №5. Відповідно до розпорядження цієї держадміністрації від 12.01.2021 року №3 «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини у комунальне некомерційне підприємство «Івано-Франківський обласний спеціалізований будинок дитини Івано-Франківської обласної ради» малолітнього [PERSON] влаштовано на повне державне забезпечення у вищевказаний заклад державного забезпечення, що знаходиться в м.Надвірна Івано-Франківської області. Однак, за час перебування дитини у цьому закладі її батьки жодного разу не приїжджали, не телефонували та не провідували свого сина, вони ведуть асоціальний спосіб життя, що негативно впливає на життя та здоров`я дитини. Тому позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина та стягнути з кожного з відповідачів аліменти на користь дитини в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які зараховувати на відповідні рахунки дитини у АТ "Державний ощадний банк України", до досягнення цієї дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 18.04.2022 року подала заяву, в якій позов підтримала із зазначених підстав та просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причин своїх неявок відповідачі суду не повідомили, не звернулися із заявою про розгляд справи в їх відсутності та не подали відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.2, 3 ст. 150 СК України кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно з положенням ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина. В своїй постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що ухилення батьків від виконання ними батьківських обов`язків має місце, коли вони не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з правилами ч.3 ст.166 вказаного Кодексу при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Крім того, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу і/або у твердій грошовій формі. У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.12.2020 року, виданого Косівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 130 (а.с.9). Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дітей Нижньовербізької сільської ради про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина, затвердженого (висновку) рішенням виконавчого комітету цієї ради від 08.10.2021 року за № 155/2021, відповідачів доцільно побавити батьківських прав, оскільки вони не піклуються про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини; зловживають алкогольними напоями та ведуть аморальний спосіб життя; не вживають жодних заходів для покращення умов проживання; не беруть участі у вихованні, матеріальному утриманні та навчанні дитини (а.с.83). Відповідно до акту обстеження від 23.09.2021 р. №46 відповідачі неналежним чином виконують батьківські обов`язки щодо свого вказаного малолітнього сина, в будинку брудно, батьки дитини не створили належних умов для подальшого повернення свого сина із вищевказаного закладу, де дитина перебуває (а.с.8). Згідно з характеристиками, наданими цим відділом поліції 30.09.2021 року за №15823 та № 15824, на відповідачів систематично надходили скарги до органів поліції щодо зловживання спиртними напоями, вчинення домашнього насильства, а також вищевказана скарга власника житла, де відповідачі проживають, щодо неналежного утримання будинку, антисанітарних умов та відмови у добровільному виселенні. 23.09.2021 року стосовно відповідача [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства, матеріали справи направлено на розгляд суду. [PERSON] перебуває на обліку в Коломийському РВП ГУ НП в Івано-Франківській області як особа-кривдник. Протягом 2021 року відповідач [PERSON] неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності, а саме: 02.09.2021 року - за ч.1 ст.178 КУпАП; 07.09.2021 року - за ч.2 ст.178 та за ст. 183 КУпАП (а.с.15, 16). Окрім того, слід врахувати, що рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 06.08.2020 року (справа №347/1107/20), яке набрало законної сили, відповідача [PERSON] внаслідок невиконання нею батьківських обов`язків позбавлена батьківських прав стосовно її трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 21, 22). Відповідно до розпорядження Косівської райдержадміністрації Івано-Франківської області від 12.01.2021 року №3 «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини у комунальне некомерційне підприємство «Івано-Франківський обласний спеціалізований будинок дитини Івано-Франківської обласної ради», малолітній син сторін [PERSON] влаштований на повне державне забезпечення у вищевказаний заклад державного забезпечення, що знаходиться в м. Надвірна Івано-Франківської області (а.с.14). Згідно з повідомленням керівництва вказаного спеціалізованого будинку від 14.06.2021 року №58 за час перебування дитини у цьому закладі її батьки жодного разу не телефонували та не відвідували її (а.с.17). Вказані докази дають суду підстави вважати, що відповідачі протягом тривалого часу повністю нехтують своїми батьківськими обов`язками по вихованню вказаної дитини, маючи для цього реальну можливість, свідомо не бажають брати участі в її вихованні, не дбають про її фізичний та духовний розвиток, а також матеріально не забезпечують дитину. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Отже, оскільки позивачем заявлені дві вимоги та звільнено від сплати судового збору, то з кожного відповідачів слід стягнути судовий збір в розмірі по 992,40 грн. На підставі наведеного та ст.ст. 150, 164-166, 180-182, 184, 191, 192 СК України,

Outcome: approved