Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даними вимогами та просить постановити рішення яким визнати виконавчий напис №12161 від 28.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на користь ТОВ «Кредит-капітал», ЄДРПОУ - 35234236, з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , грошової суми у розмірі 11 984.54 гривень - таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. (надалі - приватний виконавець), було відкрито виконавче провадження №6721102 від 08.11.2021 року на підставі виконавчого напису №12161 виданого 28.05.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з нього, позивача [PERSON] грошової суми у розмірі 11 984.54 гривень на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал». Так, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (надалі - перелік). Таким чином, підтвердити або спростувати дотримання приватним нотаріусом вимог законодавства щодо перевірки безспірності заборгованості та/або її існування взагалі, можливо виключно за наслідками дослідження матеріалів нотаріальної справи та первинних документів (виписка, меморіальний ордер тощо). Позивач стверджує, що у будь-яких відносинах кредитно-фінансового характеру не перебував та повідомлень про відступлення права вимоги не отримував. А тому на думку позивача, вимога відповідача не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису. Саме з цих підстав виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 24.01.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 14.02.2022 року о 09:00 годині (а.с.23), та повідомлено сторін по справі (а.с.24). Крім того даною ухвалою зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. від 28.05.2021 року за №12161, про стягнення зі [PERSON] , ( [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" (місце знаходження: вул.Смаль-Стоцького, №1, корп.№28, м. Львів, 79018, ЄДРПОУ - 35234236), заборгованості в розмірі 11 984.54 гривень, у виконавчому провадженні №6721102 до закінчення розгляду справи. Цією ж ухвалою було витребувано докази у сторін по справі (а.с.25-26). Ухвалою суду від 14.02.2022 року судовий розгляд справи відкладено та повторно призначено на 02.03.2022 року о 09:00 годині (а.с.30-31). Вкотре витребувано докази від сторін по справі. В судове засідання 02.03.2022 року сторони не прибули, в зв`язку з чим, ухвалою суду судовий розгляд відкладено та повторно призначено на 07.04.2022 року о 10:00 годині (а.с.36-37), про що повідомлено сторін по справі (а.с.38, 39, 43). 25 березня 2022 року на електронну пошту суду надіслано приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. матеріали виконавчого провадження ВП №6721102 (а.с.44-64). У судове засідання призначене на 07.04.2022 року сторони не прибули в черговий раз, та судовий розгляд ухвалою суду відкладено на 10.05.2022 року (а.с.66-67). В судове засідання 10.05.2022 року: -позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог (а.с.28); - представник відповідача ТОВ «ФК «Кредит-капітал» до суду не прибув про час та місце проведення судового розгляду неодноразово був повідомлений належним чином (а.с.20, 39, 71). Жодних заяв, клопотань, пояснень, заперечень до суду не надсилав, та на спростування доводів позивача не відреагував. - третя особа приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Данич Оксана\~Федорівна до суду не прибула, про час та місце проведення судового розгляду повідомлялася згідно вимог чинного законодавства (а.с.22,23,40,41). Усі поштові листи повернулися до суду без вручення з відміткою листоноші: «Адресат відсутній за вказаною адресою». Жодних заяв, клопотань, пояснень, заперечень до суду не надсилала. - третя особа приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович до суду також не прибув, про час там місце проведення судового розгляду повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.21, 43). Відповідно до ч. 10 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України - у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Приймаючи до уваги те, що докази, витребувані судом за клопотанням позивача, не надійшли від відповідача та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, суд розглядає справу за наявними в ній доказами та визнає обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України (а.с.28). Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Одеської області\~Щербаковим Ю.С.\~(надалі\~-\~приватний виконавець),\~було відкрито\~виконавче провадження\~№6721102\~від 21.10.2021\~року на\~підставі виконавчого\~напису №12161,\~виданого 28.05.2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Данич\~О.Ф.\~про стягнення\~зі [PERSON] \~грошової суми\~у розмірі\~11\~984.54\~гривень на\~користь ТОВ\~«ФК «Кредит-капітал» (а.с.44-64). З самого тексту виконавчого напису вбачається, що між [PERSON] та АТ «Дельта Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги за кредитними договорами є ТОВ «ФК «Кредит-капітал» було укладено 22.03.2013 року договір №005-15237-220313 (а.с.63).Строк платежу за кредитним договором №005-15237-220313 від 22.03.2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.04.2020 року до 07.04.2021 року. Сума заборгованості становить 15\~381.81 гривень, що складається з: -простроченої заборгованості за сумую кредиту становить 11984.54 гривень; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3397.27 гривень (а.с.63). Крім того приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. винесено постанову від 08.11.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.49). Ухвалою суду від 24.01.2022 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. від 28.05.2021 року за №12161, про стягнення зі [PERSON] , ( [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (місце знаходження: вул.Смаль-Стоцького, №1, корп.№28, м. Львів, 79018, ЄДРПОУ - 35234236), заборгованості в розмірі 11 984.54 гривень, у виконавчому провадженні №6721102 до закінчення розгляду справи (а.с.17-18). При вирішенні цивільного позову, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з пп.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Аналіз пп.2.3 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений пп.2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №207/1587/16 та постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №308/11193/16-ц. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. Як вбачається з виконавчого напису, вчиненого нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Данич О.Ф. 28.05.2021 року та зареєстрованого в реєстрі за № 12161, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК\~«Кредит-капітал», стягнуто заборгованість за кредитним договором №005-15237-220313 від 22.03.2013 року у загальній сумі 16 581,58 гривень. У виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 23 квітня 2020 року по 07 квітня 2021 року. Сума заборгованості складає 15 381,81 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 11 984,54 гривень; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом становить 3397,27 гривень (а.с.11,63). З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи невиконання ухвал про витребування доказів як відповідачем, так і приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., суд не вбачає безспірність заборгованості перед стягувачем з боку позивача і заборгованість боржника не виключає можливості спору щодо її розміру та строку. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі, належним відповідачем по справі є ТОВ «ФК «Кредит-капітал», з останнього на користь позивача підлягає до стягнення 1488.60 гривень (992.40 гривень + 496.20 гривень) судового збору згідно квитанцій № 1019258547 від 08.01.2022 (а.с.7), № 1019551727 від 20.01.2022 року (а.с.7). Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, а тому заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved