Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] \~адвокат Жежель\~С.С.\~звернулась до\~суду із\~позовною заявою\~до \~ТОВ «Фінансова\~компанія «Сіті\~Фінанс»,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог:\~приватний нотаріус\~Броварського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Колейчик Володимир\~Вікторович та\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~міста Києва\~Юхименко Ольги\~Леонідівни про\~визнання виконавчого\~напису нотаріуса\~таким,\~що не\~підлягає виконанню. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в січні 2022 року їй стало відомо, що з її заробітної плати стягуються кошти по ВП № 60477880 на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс». Підставою винесення постанови є виконавчий напис № 4386 від 14.09.2019 року, винесений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. Вважає, що виконавчий напис винесений з порушенням процедури, оскільки даний борг не є безспірними та виданим на підставі кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 14 вересня 2019 року вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. за № 4386; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1488,60 гривень та витрати по сплаті послуг на правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень. Ухвалою суду від 01 березня 2022 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача по справі, позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі згідно обставин викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити, згоден на заочний розгляд справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, заяв про відкладення слухання справи в суд не надала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. в судове засідання не з`явився, пояснень на позовну заяву не надавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення слухання справи в суд не надав. На підставі ст. ст. 211, ст. 247 ЦПК України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. У судовому засіданні встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Між позивачем [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір 001-03883-031013 /а.с.9-14/. 14 вересня 2019 року приватним нотаріусом\~Броварського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Колейчик В.В. було\~винесено виконавчий\~напис №\~4386\~ щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості за період з 11 травня 2018 року по 29 серпня 2019 року у розмірі 46300,88 гривень і яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 14858,34 гривень та простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користуванням кредитом у розмірі 31442,54 гривень, що підтверджується копією виконавчого напису /а.с.15/. Відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» була направлена заява про примусове виконання рішення /а.с.36-36/ до приватного виконавця Юхименко О.Л., на підставі якого була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 60477880 від 04 листопада 2019 року /а.с.7-8/, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 січня 2020 року /а.с.19/ . За загальним правилом статей 15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 вказаний Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Так, зазначена постанова КМУ № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказаний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р. у справі № 910/10374/17. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат») Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Таким чином приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович при вчиненні виконавчого напису не пересвідчилася про відсутність на час пред`явлення вимоги спору, чим порушив п. 2.3 пункту 2, пункту 3 глави 16 розділу II Порядку, ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», отже виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст.\~137, 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1488,60 гривень та документально підтвердженні витрати позивача у зв`язку із зверненням за правовою допомогою у розмірі 3000 гривень /оберт а.с.22/.

Outcome: approved