Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Доценко Н.В. звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАТІНУМ ФІНЕНС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Євдокія Юріївна, Зміївський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якій просила визнати виконавчий напис №7410 від 28.07.2021 про стягнення з позивача заборгованості на користь відповідача в розмірі 11138,57 гривень, таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що в січні 2022 року позивач дізналася про те, що на примусовому виконанні у державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває виконавче провадження № 68055469 з примусового виконання вище вказаного виконавчого напису. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивач довідалася, що стягнення проводиться на підставі укладеного нею з ПАТ «Альфа Банк» кредитного договору № 500122743 від 28.05.2008 року, право вимоги за яким було відступлено кредитором ТОВ «Кредитні ініціативи», потім - ТОВ «Купер Прайс», і в подальшому - відповідачеві ТОВ «ПЛАТІНУМ ФІНЕНС». Період, за який проводиться стягнення, зазначений у виконавчому написі - з 31.12.2008 по 02.03.2021 року на загальну суму 11138,57 грн. Позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом, оскільки виконавчий напис вчинено за межами строку дії договору, сума заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією є по суті оспорюванню та такою, що не визнана Позивачем як безумовна та безспірна, що є обов`язковим для вчинення виконавчого напису нотаріусом, а вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріально, суперечить нормам діючого законодавства. Всупереч викладеним обставинам, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Євдокія Юріївна, не перевіривши наявність договірних зобов`язань між позивачем та відповідачем, безспірність суми боргу та строків звернення заявника з заявою про вчинення виконавчого напису, вчинила виконавчий напис про стягнення з позивача неіснуючої заборгованості за Договором кредиту, який не посвідчений нотаріально, що є порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та не відповідає положенням Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, якою затверджено «Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в зв`язку з чим позивач просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 31.01.2022 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Витребувано у ІІІ особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Євдокії Юріївни копію матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 7410 від 28.07.2021 року. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті (а.с.49). Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЛАТІНУМ ФІНЕНС» відзиву на позов чи інших заяв не подавав. Від третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Євдокії Юріївни пояснення щодо суті спору не надходили, на виконання ухвали суду надіслані копії матеріалів нотаріальної справи. За змістом частин 3, 5, 8 статті 279 ЦПК України, в зв`язку з відсутністю клопотань учасників справи про інше, суд розглядає справу без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, досліджує докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши доводи позовної заяви та докази, додані до матеріалів справи, суд встановив наступне: 28.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Євдокією Юріївною на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, вчинено виконавчий напис, реєстровий номер 7410, яким звернуто стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача - ТОВ «ПЛАТІНУМ ФІНЕНС», якому за Договором факторингу з ТОВ «Купер Прайс» відступлено право вимоги за кредитним договором №500122743 від 28.05.2008 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк», заборгованість в розмірі 11138,57 грн. Стягнення проводиться за період з 31.12.2008 по 02.03.2021 року.(а.с.12) При цьому, як вбачається з матеріалів нотаріальної справи, для вчинення виконавчого напису відповідачем нотаріусу були надані: -Заява відповідача ТОВ «ПЛАТІНУМ ФІНАНС» про вчинення виконавчого напису; -Перелік осіб на 5 арк, серед яких є прізвище позивача [PERSON] ; -Договір відступлення права вимоги боргу від 27.09.2007, укладений між ЗАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» Суд звертає увагу на те, що вказаний Договір укладений на рік раніше, аніж Кредитний договір між позивачем та Банком, тому не мав прийматися нотаріусом як підтвердження переходу права вимоги від первісного кредитора. -Договір факторингу фінансування клієнта № 29122008 від 29.12.2008 року між ЗАТ «Альфа- Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи»; -Договір факторингу від 30.09.2009 року, укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи»; -Договір факторингу № 2012-2-1/1 від 18.12.2012 року, укладений між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» з додатковою угодою № 1 від 24.12.2012 року Жоден з вказаних документів не містить відомостей про відступлення Банком права вимоги новому кредитору за Договором №500122743 від 28.05.2008 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк». -Договір факторингу № 0102/2021 від 01.02.2021 року, укладений між ТОВ «ПЛАТІНУМ ФІНЕНС» (відповідачем) та ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» Кредитний договір №500122743 від 28.05.2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Альфа- Банк» в матеріалах нотаріальної справи відсутній Відповідачем нотаріусу надано лише заявку позивача [PERSON] до ЗАТ «Альфа-Банк» на отримання кредиту в розмірі 1265,00 доларів США зі сплатою відсотків 19,99% на рік, з кінцевим терміном погашення кредиту 28.05.2011 року, яка одночасно вважалася датою припинення нарахування процентів. Вказана заявка не містить посилання на номер Кредитного договору, або твердження що є невід`ємною частиною (додатком) Договору, тощо. До нотаріальної справи надано також розрахунок заборгованості позивача за Кредитним договором № 500122743 від 28.05.2008 року, згідно якого заборгованість за тілом кредиту складає 9051,27 грн, пеня - 2087,30 грн, загальна сума заборгованості - 11138,57 грн. Враховуючи відсутність в матеріалах нотаріальної справи оригіналу кредитного договору, укладеного між Банком і позивачем, визначену в заявці позичальника суму кредиту в доларах США, а наданий розрахунок - в національній валюті, запропонований термін припинення Договору - 28.05.2011 року, з урахуванням термінів позовної давності 3 (три) роки для суми основного зобов`язання, й 1(один) рік - для суми пені, розмір заборгованості позивача вочевидь не є безспірним, що мав враховувати нотаріус під час вчинення оспорюваного виконавчого напису. Дослідивши повно і всебічно надані учасниками справи докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає: Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Завданням цивільного судочинства, відповідно до ч.1 статті 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтями 4, 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав і інтересів встановлені статтею 16 ЦК України. Згідно статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до положень статті 87-88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років . Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року затверджено «Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», відповідно до пункту першого якого, стягнення провадиться на підставі нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, право звернення стягнення на заставлене майно, а також на підставі Іпотечних договорів, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Пункт 2 вказаної Постанови «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» втратив чинність на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі № 910/10374/17 від 21.09.2021 року (п.87) зазначила, що судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, втратила чинність 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20084/14. Всупереч вище зазначеним нормам законодавства, ІІІ особа - приватний нотаріус Мартиненко (Буждиганчук) Євдокія Юріївна, не пересвідчившись у наявності у відповідача права вимоги за кредитним договором, відсутності доказів правонаступництва прав стягувача, без оригіналу нотаріально посвідченого Договору; без належним чином оформленого розрахунку, що підтверджує безспірну заборгованість позивача за Кредитним договором протиправно вчинила виконавчий напис про стягнення заборгованості з позивача в загальній сумі - 11138,57 гривень, посилаючись на норму пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яка втратила чинність з 22.02.2017 року, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, через недотримання умов вчинення виконавчого напису. Як зазначено в пункті 95 вище наведеної постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №910/10374/17 від 21.09.2021 року, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви в сумі 992,90 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved