Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь суму основного боргу за договором позики у розмірі 580\~000,00 грн., проценти у розмірі 29\~040,00 грн., штраф за прострочене зобов`язання у розмірі 459\~993,60 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 05 травня 2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 1-1, термін виконання якого становив 120 діб, виконання зобов`язання за договором встановлено не пізніше 5 вересня 2018 року. Згідно пункту 1 умов договору, відповідачу було передано суму у розмірі 20\~000,00 доларів США та 14\~000,00 грн. На момент складання договору курс долара до гривні згідно курсу Національного Банку України складав 26,3. На підтвердження отримання грошових коштів 05 травня 2018 року відповідач особисто підписала розписку. Відповідач у встановлений договором строк не виконала взяті на себе зобов`язання, не повернула позивачу грошові кошти. Жодних заходів для погашення боргу відповідачем до теперішнього часу не здійснено. У пункті 3 Договору передбачено, що у випадку прострочення виконання зобов`язань, позичальник виплачує позикодавцю процент 5 % від суми позики. Згідно з пунктом 4 Договору визначено, що у випадку прострочення внеску останньої суми позичальник виплачує позичальнику штраф у розмірі 0,1 % від суми, що залишилась, за кожний день прострочення. Станом на час подання позовної заяви 20\~000,00 доларів США за курсом 28,34 грн. згідно розпорядження НБУ еквівалентно 566 800,00 грн., а тому сума основного боргу становить 580 800,00 грн. Розмір процентів за прострочене зобов`язання за розрахунками позивача становить 29 040,00 грн., а штраф за прострочене зобов`язання - 459 993,60 грн. Оскільки позику було надано відповідачу у строк до 05 вересня 2018 року, тому прострочення слід рахувати з 06 вересня 2018 року і станом на 05 жовтня 2020 року становить 792 днів. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. 21 січня 2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач вважає позовні вимоги позивача про стягнення неустойки безпідставними з огляду на наступне. За своїм правовим визначенням неустойка, визначена в пункті 4 договору позики № 1-1 від 05 травня 2018 року є не штрафом, а пенею. Тобто, за одне і те саме порушення зобов`язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. Позивач звернувся до суду тільки 25 листопада 2020 року,а отже в частині позовних вимог про стягнення заборгованості у вигляді штрафу та пені, нарахованих з простроченням платежів за договором позики слід відмовити за спливом позовної давності. У зв`язку з цим відповідач просить застосувати у справі строк позовної давності. Крім того, на 21 січня 2021 року курс долару до гривні, згідно курсу Національного банку України, складає 28,20 грн. за один долар США. Станом на час подання цього відзиву 20\~000,00 доларів США за курсом 28,20 грн. за 1 долар США еквівалентно 564\~000,00 грн. Представник позивача - Собко С.Ю. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника відповідача Трайдук А.С. до суду надійшла заява про відкладення розгляду справу на іншу дату у зв`язку з оголошенням воєнного стану в Україні 24 лютого 2022 року. Раніше під час розгляду справи відповідач пояснила, що договір позики № 1-1 від 05 травня 2018 року та розписку про отримання позики від 05 травня 2018 року вона не підписувала, вказані документи є підробленими, а тому і просила призначити по справі експертизу. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи по суті за відсутності відповідача та її представника суд виходить з наступного. Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи визначенні ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Також зазначеною частиною передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку. Тобто, відкладення розгляду справи не може бути безстроковим та тривати понад строки, встановлені законом для розгляду цивільної справи. Так само, розгляд справи не повинен тривати понад розумні строки. Після надходження 23 грудня 2021 року до суду висновку експертів № 17631764/1765-21 за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої експертизи та технічної експертизи, складеного 11 листопада 2021 року судовими експертами Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, судові засідання по вказаній справі призначались судом шість разів, а саме на 02 лютого 2022 року, 22 лютого 2022 року, 22 березня 2022 року, 06 квітня 2022 року, 19 квітня 2022 року та 04 травня 2022 року. Однак, представник відповідача з`явився в судове засідання лише 22 лютого 2022 року, а на інші судові засідання кожний раз подавав заяви про відкладення розгляду справи. Такі дії сторони відповідача суд вважає зловживанням процесуальними правами. Суд вважає, що сторонам було надано достатній строк для реалізації своїх процесуальних прав щодо подання доказів та своїх пояснень, відповідачем подано до суду відзив, під час розгляду справи відповідач та її представник надали суду свої пояснення з приводу заявленого позову, а також у справі було проведено судову почеркознавчу експертизу, тому систематична неявка відповідача та її представника (яка носить усі ознаки зловживання наданими правами) не може бути перешкодою для розгляду справи. Обидві сторони у повній мірі реалізували надані їм права та надали суду усі докази в обґрунтування переконливості своєї позиції, які були долучені судом до справи. Таким чином, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності відповідача та її представника, які систематично не з`являються в судові засідання, незалежно від причин їх неявки. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05 травня 2018 року [PERSON] надав у позику [PERSON] грошові кошти у розмірі 20\~000,00 доларів США та 14\~000,00 грн. на термін 120 діб, що підтверджується Договором позики № 1-1 від 05 травня 2018 року (а.с. 5). У пункті 2 вищезазначеного Договору позики зазначено, що повернення зазначеної в цьому договорі суми може мати місце за бажанням позичальника протягом 120 діб рівновеликими частками, однак останній внесок повинен бути зроблений не пізніше 05 серпня 2018 року Згідно з пунктом 3 даного Договору позики, у випадку прострочення виконання зобов`язань позичальник виплачує позикодавцю процент 5% від суми позики. У випадку прострочення внеску останньої суми позичальник виплачує позикодавцю штраф у розмірі 0,1% від суми, що залишилась, за кожний день прострочення (пункт 4 Договору позики). Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України,\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. На підтвердження отримання [PERSON] від [PERSON] в позику грошових коштів у розмірі 20\~000,00 доларів США та 14\~000,00 грн. надано відповідну розписку про отримання позики від імені [PERSON] від 05 травня 2018 року (а.с. 6). Під час розгляду справи відповідач заперечувала факт підписання нею договору позики № 1-1 від 05 травня 2018 року та розписки про отримання позики від 05 травня 2018 року. У зв`язку з цим, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2021 року (а.с. 50-51) за клопотанням представника відповідача [PERSON] [PERSON] по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення якої було поставлено наступні питання: - чи виконано підпис від імені [PERSON] на оригіналі договору позики № 1-1 від 05 травня 2018 року, укладеного від імені [PERSON] як позикодавця та [PERSON] як позичальника, [PERSON] , чи його виконано іншою особою? - чи виконано підпис, прізвище та ініціали від імені [PERSON] на оригіналі розписки про отримання позики від 05 травня 2018 року, [PERSON] , чи їх виконано іншою особою? - чи виконано на оригіналі договору позики № 1-1 від 05 травня 2018 року, укладеного від імені [PERSON] як позикодавця та [PERSON] як позичальника, підпис від імені [PERSON] іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] ? - чи виконано на оригіналі розписки про отримання позики від 05 травня 2018 року підпис, прізвище та ініціали від імені [PERSON] іншою особою з наслідуванням почерку та підпису [PERSON] ? - коли було вчинено підпис від імені [PERSON] на оригіналі договору позики № 1-1 від 05 травня 2018 року, укладеного від імені [PERSON] як позикодавця та [PERSON] як позичальника? - коли було виконано підпис, прізвище та ініціали від імені [PERSON] на оригіналі розписки про отримання позики від 05 травня 2018 року? Згідно висновку експертів № 17631764/1765-21 за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої експертизи та технічної експертизи, складеного 11 листопада 2021 року судовими експертами Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с. 72-82) встановлено: По питанню № 1, 3: підпис від імені [PERSON] розташований в графі «Позичальник [PERSON] » договору позики № 1-1 від 05.05.2018 - виконаний [PERSON] ; По питанню № 2, 4: рукописний запис « [PERSON] » розташований під текстом у графі «Підпис» розписки про отримання позики від 05.05.2018 - виконаний [PERSON] ; По питанню № 5: у зв`язку з тим, що клопотання судових експертів вих. № 1043/1763/64/65-21/04/21 від 16.04.2021 щодо надання дозволу суду (судді) на вирізання штрихів підписів у всіх наданих (досліджуваних та порівняльних) документах, не виконане,

Outcome: partial