Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

06.12.2021 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , та після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 3/4 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку загальною площею 2,1895 га та на земельну ділянку загальною площею 2,0578 га, які розташовані на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] належала 1/4 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка загальною площею 2,1895 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] [PERSON] померла. Заповіту не залишила. Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно мешкав із спадкодавцем. [PERSON] належала 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка загальною площею 2,0578 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] [PERSON] помер. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно умов якого усе майно заповів позивачу. Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно мешкав із спадкодавцем. Державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку із відсутністю оригінала документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала: -1/4 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 14.10.2002 року виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; -земельна ділянка загальною площею 2,1895 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 070752, виданого 04.11.2005 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.01092. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 15.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка загальною площею 2,1895 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68729699 від 24.03.2022 року, наданої Ренійською районною державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 16.11.1968 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; -син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.08.1977 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою № 3094 від 21.12.2021 року, виданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такими, що прийняли спадщину. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 29.06.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Судом встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: -5/8 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] (1/4 частка на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 14.10.2002 року, 1/4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2/8241, 1/8 частку прийняв, але не оформив після смерті своєї дружини [PERSON] ); -1/2 частка земельної ділянки від загальної площі 2,1895 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (яку він прийняв, але не оформив після смерті своєї дружини [PERSON] ); -земельна ділянка загальною площею 2,0578 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 070766, виданого 04.11.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.01093. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане майно. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 14.06.2016 року, посвідченого секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Кірвас І.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 56, [PERSON] заповів усе його майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати, і на що він за законом матиме право - [PERSON] , [INFO] . Згідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68729694 від 24.03.2022 року, наданого Ренійською районною державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 14.06.2016 року, зареєстрований за № 56, не змінювався та не скасовувався. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку після [PERSON] , померлого [INFO] , немає. [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою № 1059 від 18.07.2018 року, виданою Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, що прийняв спадщину, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Письмовою відповіддю державного нотаріуса за № 508/01-16 від 02.09.2021 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] та за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкові земельні ділянки, відсутній. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved