Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вказаним позовом мотивуючи тим, що на підставі свідоцтва на право власності на житло від 26 жовтня 2000 року, виданого згідно розпорядження міського голови від 29 вересня 2000 року № 487-р квартира за адресою: [ADDRESS] належала в рівних долях: [PERSON] (матері позивача); [PERSON] (дідові позивача); [PERSON] (бабі позивача); [PERSON] (батькові позивача); позивачу. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/5 вищевказаної квартири, яку прийняли [PERSON] (дочка) та [PERSON] (дружина). [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті спадщину фактично прийняв позивач, оскільки він являвся її внуком та проживав з нею без реєстрації в квартирі за адресою [ADDRESS] , хоча був зареєстрований за іншою адресою. [PERSON] (дочка покійної [PERSON] ) не прийняла спадщину після смерті матері, оскільки не була зареєстрована з покійною матір`ю, не проживала з нею фактично та не подала протягом шести місяців після її смерті заяву про прийняття спадщини. Позивач звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті баби, як спадкоємець п`ятої черги, однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено в зв`язку з необхідністю доведення факту спільного проживання із спадкодавцем на момент смерті останньої. Позивач зазначає, що він є спадкоємцем п`ятої черги після смерті баби, оскільки є її онуком. В зв`язку з необхідністю оформлення субсидії позивач змінив реєстрацію, однак фактично продовжував проживати з покійною [PERSON] на момент її смерті. Враховуючи вищенаведене, просить встановити факт, що [PERSON] проживав зі своєю покійною бабою [PERSON] , померлою [INFO] на момент смерті останньої за адресою [ADDRESS] . Позивач та його представник в судовому засіданні просили суд позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник Івано-Франківської міської ради в судовому при вирішенні заявленого позову поклалась на розсуд суду. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву згідно якої позов визнав, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що з 2000 року вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Їй відомо, що змалку [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Він опікувався бабусею [PERSON] та проживав з нею після смерті її чоловіка. Після смерті бабусі він також проживав за зазначеною адресою. З бабусею та дідусем у позивача були теплі відносини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивача знає змалку. З сім`єю позивача знайомі давно, оскільки за адресою [ADDRESS] він проживає з 1960 року. З 2010 року по 2018 рік позивач проживав з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Від коли помер дідусь позивача, то у вказаній квартирі постійно проживав позивач, оскільки бабуся була похилого віку та потребувала догляду. Неодноразово бачив, що позивач носив продукти [PERSON] . Позивач [PERSON] жив з бабусею в останні роки її життя постійно. Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, такий захист здійснюється у спосіб, передбачений у частині другійстатті 16 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлено. Згідно п. 2 постанови пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»: «Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними». [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої були [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] вбачається, що 27.02.1982 року зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на " [PERSON] ". [INFO] народився [PERSON] , батьками якого у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . На підставі свідоцтва виданого згідно розпорядження міського голови від 29 вересня 2000 року № 487-р 26 жовтня 2000 року Госпророзрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду м.Івано-Франківська видано свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] (батьку), [PERSON] (матері), [PERSON] (чоловіку), [PERSON] (сину) в рівних долях. 07.09.2000 року Івано-Франківським ОБТІ Поздняковій Н.В. видано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 13.12.2010 року. З консультативної довідки від 08.02.2018 року, виданої [PERSON] . Івано-Франківським ОФПЦ, вбачається, що адреса хворого зазначена [ADDRESS] . З копії путівки, виданої [PERSON] . Івано-Франківським ОФПЦ 29.06.2018 року вбачається, що домашня адреса позивача зазначена [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 10.07.2018 року. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 30.10.2020 року. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] звертався до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі якої було заведено спадкову справу №966/2021 року, однак оскільки згідно паспорта громадянина України [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 12 жовтня 2017 року і не був зареєстрований з покійною на час її смерті, позивачу рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання. Здійснення права на спадкування визначено главою 87 ЦК України. Частиною 2 статті 315 ЦПК, визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. В силу ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - відеозаписів , висновків експертів . Факт, який просить встановити позивач, потрібен йому для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . Суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази беззаперечно свідчать про те, що позивач [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] , на час відкриття спадщини - [INFO] , а тому позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 1217, 1223, 1233, 1258, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved