Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

21 лютого 2022 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до АТ «Перший Український Міжнародний банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 23 лютого 2022 року ухвалою суду було відкрито провадження в справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 29 березня 2022 року, яке в подальшому було відкладено на 19.04.2022 через неявку відповідача та третіх осіб. Заявник вказував, що наразі стосовно нього відкрито виконавче провадження № 58795129 на підставі виконавчого напису № 6690 від 18.03.2019 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. щодо стягнення з нього на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості у розмірі 48 389,77 грн. Оскільки [PERSON] заперечує проти нарахованої заборгованості за договором (оферта), то вбачається спір по право, й тому він прохає суд визнати цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та захистити його порушене право. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити. Відповідач та представники третіх осіб до суду не з`явилися, будучи двічі повідомленими про час і місце слухання справи, однак підтвердження щодо вручення їм судових повісток до суду не надходило. Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу можливо розглянути за правилами спрощеного позовного провадження у відсутності сторін. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі факти та зміст спірних правовідносин. З Єдиного реєстру боржників позивачу стало відомо про наявність стосовно нього виконавчого провадження № 58795129, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною. З метою з`ясування підстав відкриття виконавчого провадження № 58795129, [PERSON] було направлено запит до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О. Л. щодо надання матеріалів виконавчого провадження, а також належним чином завіреної копії виконавчого документа, на підставі якого відкрите виконавче провадження № 58795129. У відповідь на запит від приватного виконавця Юхименко О. Л. надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2019 з ідентифікатором доступу до виконавчого провадження. Разом із вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О. Л. було винесено такі постанови: 1) постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 04.04.2019 року у розмірі 4838 грн. 98 коп.; 2) постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.04.2019 року. Також за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження з використанням ідентифікатору доступу до виконавчого провадження № 58795129, позивачем отримано такі документи: 2) копію виконавчого напису № 6690 вчиненого 18.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною; 3) копію оферти на укладення угоди про надання кредитного договору № GP-6632051 від 01 серпня 2014 року. Із вказаним виконавчим написом позивач не згодний, вважає, що він вчинений з порушенням чинного законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню через те, що в оскаржуваному виконавчому написі зазначено, що він є боржником за кредитним договором № GP-6632051 від 01 серпня 2014; загальна сума, що підлягає стягненню, складає 47 889 грн 77 коп., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 26 441 грн 68 коп., прострочена заборгованість за комісією - 16 643 грн 82 коп., прострочена заборгованість за процентами - 4 804 грн 27 коп., за вчинення виконавчого напису - 500 грн. Проте, відсутність відповідного графіку (розрахунку) нарахування відсотків за користування кредитом, свідчить про сумнівність проведеного відповідачем розрахунку заборгованості та відсутність ознаки безспірності такої заборгованості. Також, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пунктом 3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Враховуючи викладене вище, можна дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Але наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатись обґрунтованою через те, що позивач не отримував від відповідача будь-які грошові, кредитні кошти, а також не укладав кредитні та/або інші договори з відповідачем; правова природа та підстави нарахування заборгованості за кредитним договором № GP- 6632051 від 01 серпня 2014 року [PERSON] невідомі. Посилання на заборгованість у сумі 48 389,77 грн, яку нарахував нотаріус, не підтверджена жодними доказами. Вчинений виконавчий напис здійснений із порушенням, адже стягувачем не було надіслано на адресу боржника вимогу про погашення простроченої заборгованості із зазначення суми погашення; не було повідомлено про зміну кредитора у зобов`язанні. Такими діями стягувач позбавив позивача можливості добровільно виконати вимогу, яку б останній міг отримати. АТ «Перший Український Міжнародний банк» були порушенні норми п. 6 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (обов`язок стягувача щодо надання 30-ти днів на добровільне виконання вимоги) та норми п. 5 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (відсутність попередження про позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати відповідач). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. В свою чергу, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. Відомості про отримання позивачем претензії про наявність у нього боргу не згадуються нотаріусом у виконавчому написі, тобто він вчинений нотаріусом 18.03.2019 без дотримання строку, що є порушенням законодавства. Неотримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором та вчиненням виконавчого напису позбавив можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. З виконавчого напису вбачається спір про право, оскільки [PERSON] заперечує проти нарахованої заборгованості за кредитним договором. Також, нотаріусом за відсутності будь-яких правових підстав, стягнуто з боржника плату за вчинення виконавчого напису та включено його в розмір заборгованості за кредитним договором. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15, відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Ураховуючи наведене, вважаю доведеним факт невідповідності оспорюваного виконавчого напису нотаріуса нормам матеріального та процесуального права. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна вимога [PERSON] знайшла своє підтвердження під час судового розгляду справи, а тому підлягає задоволенню. Тому, потрібно визнати виконавчий напис, вчинений 18.03.2019 приватним нотаріусом Київського районного нотаріального округу Київської області Харою Наталією Станіславівною, та зареєстрований в реєстрі за № 6690 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (код ЄДРПОУ 14282829, юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4) боргу у сумі 48 389 ( сорок вісім тисяч триста вісімдесят дев`ять ) грн 77 коп. таким, що не підлягає виконанню. В поряду ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2481,00 грн в доход держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а рішення ухвалене на його користь. З огляду на вищенаведене,

Outcome: approved