Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

У листопаді 2021 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] у якій вона просить суд встановити їй додатковий строк в два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася, після смерті її батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона є донькою [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. У шестимісячний строк для прийняття спадщини вона не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, через юридичну необізнаність. Позивач вважав, що має право звернутися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в будь-який час. Ця обставина свідчить про те, що позивач пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Позивач зверталася до нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкової справи після смерті батька, однак отримала відмову у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку, а тому позивач і просить суд встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою судді від 10 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за їх відсутності, при цьому при цьому заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява про розгляд цивільної справи за його відсутності. При вирішенні позову покладається на думку суду. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 травня 2010 року (а.с.3). Позивач є донькою [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 січня 1975 року, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01 липня 1991 року, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08 червня 2016 року (а.с.14, 15, 17). З довідки виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області №17-16-05/301 від 28.09.2021 року вбачається, що [PERSON] дійсно доглядала за покійним батьком [PERSON] по день його смерті [INFO] та здійснила поховання за власний рахунок (а.с.19). Згідно довідки виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області №17-16-05/302 від 28.09.2021 року [PERSON] , [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 2006 року по день смерті [INFO] (а.с.7) Згідно витягу зі Спадкового реєстру від 29.09.2021 року спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилася (а.с.8-13). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач дійсно пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, а тому йому слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини строком в 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Встановлено, що [PERSON] має обґрунтовані сподівання на набуття права власності на спадкове майно. Відмова позивачу у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини призведе до невиправданого втручання у право [PERSON] на набуття та володіння спадковим майном. Ця обставина свідчитиме про пряме порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Суд вважає, що запобігання такого порушення є додатковою підставою для задоволення позову.

Outcome: approved