Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

11 листопада 2020 року позивач звернулась до суду із позовом в якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3421 від 29.10.2019р. вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація"заборгованості за період з 06.02.2019 року по 28.10.2019 року в розмірі 15 020,00 грн., а також стягнути із відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу. Свій позов обґрунтовувала тим, що серпні 2020р. їй стало відомо, що 29.10.2019р. відносно неї приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтином Юрійовичем відкрито виконавче провадження ВП № 60476601, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича № 3421 від 29.10.2019р. про стягнення з неї на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація"заборгованості за договором №190206-1149-5 від 06.02.2019р. за період з 06.02.2019 року по 28.10.2019 року в розмірі 15 020,00 грн. Внаслідок відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову від 12.11.2019 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, на підставі якої здійснено відрахування із доходів боржника у розмірі 20%, а також суми основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1 622,00 грн. та суми витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 200,00 грн. Проте, що будь-яких листів чи повідомлень від ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація"та/або приватного нотаріуса вона не отримувала. На її думку, оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскількивона не визнає заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, та вважає вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація"спірними. 16 листопада 200 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято цивільну справу до провадження Броварського міськрайонного суду Київської області, розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 29 січня 2021 року. 23.06.2021 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла заява від представника позивача [PERSON] , якій вона просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу у розмірі 12000 грн. 08 липня 2021 року ухвалою Броварського міськраойнного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду по суті на 21 жовтня 2021 року на 14 год. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи, будучи належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини у справі, та виниклі їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 29 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. був вчинений виконавчий напис №3421. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенко К.Ю. відкрито виконавче провадження ВП№ 60476601 та 12.11.2019 р. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, на підставі якої здійснено відрахування із доходів боржника у розмірі 20%, а також суми основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1 622,00 грн. та суми витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 200,00 грн. Згідно вищезазначеного виконавчого напису пропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за договором № 190206-1149-5 від 06.02.2019 року, укладеним між нею та ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація". Строк платежу за договором № 190206-1149-5 від 06.02.2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводи 15020 грн.00 коп. в тому числі: Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4000 грн. 00 коп. Прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн. Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 11020 грн. 00 коп. Строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн. Строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн. Строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. У виконавчому написі нотаріуса також зазначено, що за вчинення виконавчого напису стягнуто плату в розмірі 1200,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, якою є [PERSON] , на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація"складає 16220 грн. 00 коп. Відповідно до п. 1.1 договору №190206-1149-5 від 06.02.2019, який був укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація"та [PERSON] , товариство надає позичальнику грошові кошти в розмірі 4000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункту 1.3 цього договору. Кредит надається на споживчі цілі. Згідно п. 1.2. сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом - 1,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в п.1.3 цього договору. В п.1.3 зазначається, що строк надання кредиту та строк дії договору становить 17 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 календарних днів. Строк надання кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначено Законом (тут і далі Закон в редакції на час вчинення нотаріальної дії) та іншими актами законодавства України Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 частини першої статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, провадження № 14-84цс19. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів здійснюється згідно з главою 14 Закону та главою 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до статті 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Відповідно до підпункту 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем (підпункт 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (пункт 1 Переліку). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбулося з порушенням вимог статей 87, 88 Закону. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14 цс18) зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки, оскільки строк дії договору 17 днів, а згідно виконавчого напису заборгованість позивачу була нарахована за період з 06.02.2019 року по 28.10.2019 року. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3421 від 29.10.2019р. вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація"заборгованості за період з 06.02.2019 року по 28.10.2019 року в розмірі 15020,00 грн. Відповідно ст. 141 ЦПК України із ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація"на користь користь [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. за подання позовної заяви. Згідно квитанції № 45 від 03 серпня 2020 року позивачем [PERSON] сплачено послуги адвоката Гусакової О.Б. у розмірі 2000 грн. 00 коп. за договором надання правової допомоги №45 від 03 серпня 2020 року, а відповідно до квитанції №66 від 16.11.2020 року позивачем сплачено 10000,00 грн. за супровід справи відповідно до договору № 22 від 30 березня 2021 року. Відповідно ст. 137 ЦПК України вказана сума підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved