Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

05.02.2021 керівник Немирівської місцевої прокуратури (далі по тексту позивач) звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області із вищевказаним позовом в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (далі відповідач 1), [PERSON] (далі відповідач 2), підставність вимог обґрунтовуючи тим, що Немирівською місцевою прокуратурою за результатами вивчення стану законності при розпорядженні земельними ділянками державної власності на території Зозівківської сільської ради Липовецького району Вінницької області виявлено порушення вимог Земельного кодексу України при наданні Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області у приватну власність громадянам України земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Так, було встановлено, що 27.01.2020 [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням та додатками про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки їй у власність. 11.02.2020 наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-3624/15-20-СГ [PERSON] передано у власність земельну ділянку із кадастровим номером 0522281200:02:000:2162, площею 2,00 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення, на території Зозівківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, садівництва (код цільового призначення 01.03). На підставі вказаного наказу, 11.02.2020 державним реєстратором Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області Чернюк Л.М. зареєстроване право власності за [PERSON] на зазначену вище земельну ділянку. Позивач вважає наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-3624/15-20-СГ від 11.02.2020 таким, що підлягає визнанню незаконним, а земельна ділянка витребуванню на користь держави, оскільки як було встановлено згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] безоплатно вже отримував у приватну власність на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-4019/15-16-СГ від 27.04.2016 земельну ділянку з кадастровим номером 0522281200:03:000:2044, площею 1,2 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Зозівківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, садівництва (код цільового призначення 01.03), тобто останній використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. При цьому, відповідач ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, приймаючи оспорюваний наказ, не перевірив факт реалізації [PERSON] права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства, в межах наданих йому повноважень. ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, приймаючи оспорюваний наказ, не перевірив факт реалізації [PERSON] права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, чим порушив вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності, що є підставою для визнання такого наказу незаконним та його скасування, а оскільки такий спосіб захисту не виконує в повній мірі функції захисту права державної власності на землю, позивач просив про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, мотивуючи тим, що таке рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису та спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання з додержання вимог чинного законодавства, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк представник відповідача Головного управління Держгеокадасту у Вінницькій області надав до суду відзив, відповідно до якого просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, мотивуючи тим, що за результатами поданого [PERSON] клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо спірної земельної ділянки, у якому останній зазначив, що не скористався правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення було видано оскаржуваний наказ на підставі норм Земельного кодексу України, відповідно до якого забороняється вимагати додаткові матеріали не передбачені ст.118 цього кодексу. Отож Головне управління Держгеокадасту у Вінницькій області не наділене функціями, повноваженнями та обов`язками перевіряти достовірність інформації про реалізоване особою право безоплатної приватизації, не встановлено такий обов`язок моніторингу осіб, які реалізували право на безоплатну приватизацію земельної ділянки. Крім цього, представник відповідача зазначає у відзиві, що оскаржуваний позивачем наказ вичерпав свою дію фактом його виконання результатом якої є реєстрація речового права на нерухоме майно, утім скасування оскаржуваного наказу не тягне скасування державної реєстрації такого права власності на земельну ділянку, отож є неналежним способом захисту. Представник відповідача вказує, що управління діяло в рамках законодавчого поля. Відповідач [PERSON] не використав своє право на подачу відзиву. 02.08.2021 позивачем було надано відповідь на відзив відповідно до якого викладено аргументи аналогічні як у позовній заяві. Ухвалою суду від 12.04.2021 було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 27.05.2021 ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про заміну у цивільній справі позивача - Немирівську місцеву прокуратуру на Немирівську окружну прокуратуру як правонаступника першої. 03.08.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 21.01.2022 ухвалою суду задоволено заяву прокурора та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Липовецьку міську раду Вінницького району Вінницької області, копію даної ухвали останніми отримано 24.01.2022. 01.03.2022 Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області надала до суду письмові пояснення, відповідно до яких вказали, що проти позову не заперечують. Приймаючи до уваги те, що такі письмові пояснення було подано із порушенням визначених судом в ухвалі від 21.01.2022 строків, питання про їх поновлення представником у заяві не порушувалось, отож в силу приписів ст.126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду. У судовому засіданні прокурор позов підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позові та відповіді на відзив, просила його задовольнити у повному обсязі. Представник Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, до матеріалів справи додано заяву відповідно до якої міський голова просив про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він є учасником бойових дій, а відповідно до діючого законодавства має пільги на першочергове відведення та отримання земельних ділянок у власність, яким він і скористався, жодних протиправних дій не вчиняв, компетентні органи йому не роз`яснювали про обмеження в отриманні земельної ділянки. Просив суд в задоволенні позову відмовити. Представник Головного управління Держгеокадасту у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, у відзиві просив про розгляд справи за їх відсутності. Ураховуючи те, що представник третьої особи та представник відповідача Головного управління Держгеокадасту у Вінницькій області, скористались своїм правом на розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи, що визначені ст.223 ЦПК України, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності вказаних осіб. Суд, заслухавши учасників цивільного процесу, які з`явились, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку на їх належність, достовірність та достатність, встановив, що 11.02.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області було видано наказ №2-3624/15-20-СГ (а.с.14), відповідно до якого за наслідками розгляду клопотання гр. [PERSON] від 27.01.2020 (а.с.10) було вирішено затвердити розроблений ним проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованої на території Зозівківської сільської ради Липовецького району Вінницької області; надати у власність [PERSON] із земель державної власності сільськогосподарського призначення земельну ділянку розташовану на території Зозівківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, площею 2, 0000 га, із кадастровим номером 0522281200:02:000:2162, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення 01.03). На підставі вищевказаного наказу державним реєстратором Славнянської сільської ради Липовецького району Чернюк Л.М. було проведено реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку розташовану на території Зозівківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, площею 2, 0000 га, із кадастровим номером 0522281200:02:000:2162, для ведення особистого селянського господарства, на що вказує Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.11, 12). Відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Держгеокадастру від 02.12.2020 (а.с.15) встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області при наданні у власність земельних ділянок громадянам було виявлено факти подвійної безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, зокрема відповідно до інформації доданої до листа гр.. [PERSON] , а саме: 22.04.2016 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за №2-4019/15-16-СГ, земельної ділянки площею 1,200 га, кадастровий номер 0522281200:03:000:2044 із земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Зозівківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення 01.03), а також 11.02.2020 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за №2-3624/15-16-СГ, земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 0522281200:03:000:2162 із земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Зозівківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення 01.03). На підтвердження факту подвійної безоплатної приватизації вказаних земельних ділянок гр.. [PERSON] надано клопотання останнього від 23.03.2016 про затвердження проекту землеустрою (а.с.9), наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 27.04.2016 за №2-4019/15-16-СГ (а.с.13), а також Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12). Прокурором оспорюється прийнятий Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області наказ № 2-3624/15-20-СГ від 11.02.2020, як органом, що здійснював від імені та в інтересах держави правомочності, що пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням земельними ділянками державної власності, тому до суду він звернувся в статусі позивача, оскільки Головне управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області є відповідачем у справі, а з огляду на предмет спору не може бути і позивачем і відповідачем. Статтею 81 ЗК України\~встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, серед іншого, на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до ч. 1-4\~ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться одинраз по кожному виду використання. Згідно з п. б ч. 1\~ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара. Право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 у справі N 706/1685/16-ц). Як було встановлено судом [PERSON] на підставі безоплатної передачі земельної ділянки у власність є власником земельної ділянки з кадастровим номером 0522281200:03:000:2044 із земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Зозівківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства. У подальшому, повторно скориставшись своїм правом на безоплатне отримання земельної ділянки, [PERSON] набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером 0522281200:03:000:2162 із земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Зозівківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства. Пунктом г частиною 3 статті 152\~ЗК\~України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом способів. Частиною другою статті 16\~ЦК України способами\~захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, відновлення становища, яке існувало до порушення. Частина перша статті 21\~ЦК України визначає, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Приймаючи оспорюваний наказ, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, факт реалізації [PERSON] права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не перевірило, порушило вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності, чим порушено права держави, а тому наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, яким затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку у власність особи, яка таке право вже використала, є незаконним, відтак підлягає скасуванню. Отже твердження відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, що на нього не покладено обов`язку, в тому числі функцію державного нагляду (контролю), моніторингу та охорони земель, він не наділений функціями, повноваженнями та обов`язком перевіряти достовірність інформації про реалізоване право безоплатної приватизації земельних ділянок, ведення та моніторингу осіб, які реалізували право безоплатної приватизації земельних ділянок, спростовано вище наведеними правовими нормами, що регулюють вирішення спору. Відповідно до Глави 29 ЦК України,\~передбачені способи захисту права власності, у тому числі витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов). Засади захисту права власності, зокрема, передбачають право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, передбачено статтею 387\~ЦК України. Застосовуючи положення\~статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним (постанова Пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" N 5 від 7 лютого 2014 року). Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (пункт 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі N 653/1096/16-ц). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої\~статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З огляду на вказане у разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Як зазначалось вище, звертаючись до органів Держгеокадастру за дозволом на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, відповідач-2 діяв неправомірно, оскільки не вказав достовірної інформації, що право на безоплатну приватизацію по вищезазначеному цільовому призначенню він використав. В подальшому органи Держгеокадастру (відповідач-1), приймаючи рішення щодо надання дозволу на розробку документації, її затвердження та передачу землі у власність, не перевірили обставин, необхідних для передачі землі у приватну власність громадянину та вчинили дії, які суперечать закону. Таким чином, за дійсних (а не фіктивних, неправдивих) обставин спірна ділянка, яка індивідуально визначена, вибула з володіння власника не з його волі. Отримавши земельну ділянку на підставі завідомо неправдивих відомостей, відповідач незаконно набув права власності у передбаченому законом порядку, отож суд дійшов висновку, що вимоги позивача про витребування нерухомого майна у відповідача також обґрунтовані, відтак підлягають до задоволення. Наведені вище правові норми спростовують доводи відповідача-1 наведені у відзиві, що наказ вичерпав свою дію фактом його виконання результатом якої є реєстрація речового права на нерухоме майно, а скасування оскаржуваного наказу не тягне скасування державної реєстрації такого права власності на земельну ділянку, оскільки обраний позивачем спосіб захисту його прав шляхом витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відтак є ефективним способом захисту порушених прав держави. Крім цього, як було судом встановлено, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" N 1423-IX від 28.04.2021 змінено повноваження уповноважених органів на розпорядження земельними ділянками, у тому числі обмежено повноваження органів Держгеокадастру на розпорядження землями сільськогосподарського призначення. Згідно з п. 24 Перехідних положень\~Земельного кодексу України, з дня набрання чинності цим пунктом (27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, зазначених у п. п. а-е даного пункту Перехідних положень. Судом встановлено, що до складу Липовецької територіальної громади\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 N 707-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області"\~увійшла територія Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області Таким чином, з 27.05.2021 органом, уповноваженим розпоряджатися спірною земельною ділянкою є Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області. Рішенням 2 сесії Липовецької міської ради 8 скликання від 09.12.2020 N 32 розпочато процедуру реорганізації, в тому числі Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, а 25.02.2021 на 10 сесії Липовецької міської ради 8 скликання було прийнято рішення N 178 "Про завершення реорганізації Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області шляхом її приєднання до Липовецької міської ради та затвердження Передавального акту". Тому при вирішення питання про повернення земельної ділянки необхідно врахувати зміни внесені до розділу\~Х\~Перехідних положень ЗК України, відповідно до яких розпорядником землі за межами насаленого пункту с. Зозівка Липовецької територіальної громади Вінницького району є Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області. Таким чином, з 27.05.2021 до повноважень ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області не входить розпорядження спірною земельною ділянкою, а відтак, земельна ділянка підлягає витребуванню на користь Липовецької міської ради Вінницького районну Вінницької області. За таких обставин та в контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, відтак підлягає до задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України, а оскільки позов задоволено повністю, то витрати у вигляді судового збору, що понесені та документально підтверджені підлягають стягненню із відповідачів. У той же час судом встановлено, що [PERSON] є учасником бойових дій, в підтвердження чому є посвідчення учасника бойових дій (а.с.92). В силу приписів п.13 ч.1 ст.5 Закону України,\~від 08.07.2011\~№ 3674-VI, «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору. Ураховуючи те, що даний позов стосується його прав як учасника бойових дій, оскільки він реалізовував своє право на безоплатне отримання земельної ділянки саме у цьому статусі, суд вважає, що витрати, які мав понести [PERSON] слід компенсувати у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, а решту стягнути із Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. На підставі викладеного,

Outcome: approved