Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Просили стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у сумі 9748,40 грн. та судові витрати в сумі 2270,00 грн. Представник позивача за довіреністю адвокат Кузьма Н.В. в судовому засіданні підтримала позов у межах доводів позовної заяви . Просила позов задовольнити. Пояснила, що відповідачкою було не дотримано порядку повірки лічильника на гаряче водопостачання, тому їй було нараховано оплату за даний вид послуг, виходячи з загального порядку, борг становить 9748 грн., який просила стягнути з відповідачки. Вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущений. Представник відповідача за довіреністю від 10.11. 2021р. ,посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Бенецькою Р.Б., зареєстрованої в реєстрі за № 702, [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позов з тих підста, що позивачем пропущений строк позовної давності. Окрім того, пояснила, що боргу за опалення її довірителька немає, а гарячою водою вона не користується, що підтверджується показником лічильника згідно акту повірки, яка мала місце 20.06.2019р. Так, лічильник на гаряче поводопостачання був опломбований 01.03.2011р., нступна повірка мала бути у 2015р., проте лічильник був повірений 20.06.2019р. Ухвалою суду від 13.09.2021 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, призначений судовий розгляд справи з викликом сторін. Заслухвши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослiдивши письмовi матеріали по справi, та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гаряче водопостачання у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] власником якого була [PERSON] , та яка з 16.02.2011р. була зареєстрована за даною адресою згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 10.11.2021р. № 66207, виданої ЦНАП у м.Рівному. Згідно поданої до суду у судове засідання 21.04.2022р. уточненої оборотної відомості по особовому рахунку № [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] станом на 07.21 рахується заборгованість за надані ТОВ «Рівнетеплоенерго» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 9748 грн. за період з 12.19-16.21р. Проте, з даної відомості вбачається, що заборгованість за опалення відсутня, а заборгованість за гаряче водопостачання станом на 07.21 за період з 11.15р. становить - 7888,97 грн. Квартира обладнана лічильником на гаряче водопостачання. Так, судом встановлено, що згідно акту опломбування від 01.03.2011р. у кв. [ADDRESS] було опломбовано лічильник на ГВП з показником лічильника - 00020. Наступна повідка - у 2015р. Актом про монтаж засобу вимірювальної техніки вбачається, що повірка була проведена 20.06.2019р., показник засобу вимірювання 49.1 наступна дата повірки 20.06.2023р. Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON] заборгувала позивачу оплату за гарче водопостачання до кв. [ADDRESS] на загальну суму 7887, 97 грн. за період з 11.15 по 07.21р., заборгованість за опалення відсутня, що підтверджується оглянутими судом крім оборотної відомості, квитанціями про оплату послуг. Належних та допустимих доказів на спростування факту відсутності заборгованості по оплаті гарячого водопостачання відповідачем суду не надано, а судом не встановлено. Статтею 67 ЖК України, передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Розрахунок вартості наданих Товариством послуг з теплопостачання здійснюється відповідно до тарифів затверджених рішеннями виконавчого комітету Рівненської міської ради 137 від 09 жовтня 2008 року, № 6 від 04.01.2011р, та постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення Товариству з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплопенерго» № 449 від 23.04.2014 р., № 569 від 23.05.2014, № 664 від 13.06.2014р., № 792 від 27.06.2014 р., № 146 від 17.10.2014р., № Ц71 від 31.03.2015 р., № 174 від 21.05.2015 р„ № 1101 від 09.06.2016 р. та №1536 від 28.12.2017 р., № 1791 від 11.12.2018р. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної і гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», ч.1,2 ст.10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» - утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників, квартиронаймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, у строки встановлені договором або законом. Згідно п. 18 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження правил надання населенню послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», - плата за послуги вноситься щомісяця, не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, інші правочини, а також юридичні факти, зокрема і факт надання послуг. Ст. 319, 322 ЦК України передбачено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Під таким розрахунковим документом слід розуміти квитанцію, яку щомісяця надсилає виконавець споживачам для оплати наданих їм житлово-комунальних послуг. Таким чином, підтвердженням наданої споживачу житлово-комунальної послуги є розрахункова квитанція. Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг при умові, якщо вона фактично користується (чи має намір користуватись) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово - комунальні послуги виникає у споживача з моменту початку користування цими послугами. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за №630 передбачено, що оплата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги", що кореспондується із ч. 2 ст. 68 ЖК УРСР, квартирна плата та плата за комунальні послуги нараховується та вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). В свою чергу, частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як встановлено судом, заборгованість за гаряче водопостачання у [PERSON] перед ТОВ «Рівнетеплоенерго» виникла з 11.15р. по 07.21р. на суму 7888,97р. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з даною заявою 20.07.2021 року, суд прийшов до висновку, що він пропустив трирічний строк звернення до суду з даних правовідносин, і поважних причин пропуску зазначено строку не наведено. Таким чином, позивачем пропущений строк звернення до суду у справі щодо стягнення заборгованості за період з 07.15р. по 06.18р., а тому позовна заява ТОВ «Рівнетеплоенерго» до задоволення підлягає частково в межах строку позовної давності за період з 07.18 по 07.21р. на суму 2222,77 грн. У стягненні боргу в сумі 5665, 20 грн. слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до ст.. 141 ЦПК судові витрати в сумі 517,59 грн. підлягають до стягнення з відповідачки на користь позивача з розрахунку: 2270 (сплачений судовий збір) х 2222,77 грн.(визначена судом заборгованість яка підлягає до стягнення) : 9748,40 грн. ( сума, яку позивач просив стягнути з відповідача) = 517,59 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial