Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся\~до\~суду з позовом\~до\~держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 13 січня 2019 року поліцейським Миколаївського районного відділу поліції Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області відносно нього складено протокол серії БД №384519 від 13 січня 2019 року. 11 лютого 2019 року матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області. Неодноразово матеріали справи повертались на доопрацювання до Очаківського РВП ГУНП в Миколаївській області. 29 грудня 2020 року постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області провадження стосовно [PERSON] закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, яке 29 січня 2021 року постановою Миколаївського апеляційного суду залишено без змін. Позивач вважає, що оскільки провадження про адміністративне правопорушення стосовно нього здійснювалось протягом 2 років і 16 днів, тому вказаними неправомірними діями йому завдано моральну\~шкоду, що виявилася у душевних стражданнях, наявності відчуття стресу, відволікання від своїх звичних справ, пов`язаних з несправедливим звинуваченням його у вчиненні адміністративного правопорушення, докладання додаткових зусиль та витрачання часу для захисту своїх прав, яку він оцінює у розмірі 147200 грн.. 20 січня 2022 року від відповідача Державної казначейської служби України надійшов відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що Державна казначейська служба є самостійною юридичною особою, як суб`єкт владних повноважень прав та законних інтересів позивача не порушувало, у правовідносинах із позивачем не знаходилося і шкоду йому не заподіювало, до компетенції органів Державної казначейської служби відноситься виконання судових рішень за якими передбачено безспірне списання коштів з Державного бюджету, і не може уособлювати державу чи органи державної влади. У задоволенні позовних вимог просили відмовити та розглядати справу за відсутності їх представника. 07 лютого 2022 року від відповідача Головного управління Національної поліції у Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що позивач не надав належних та допустимих доказів незаконності дій працівників поліції, оскільки жодного адміністративного стягнення, передбаченого Кодексом про адміністративні правопорушення України, до нього застосовано не було, а складання протоколу про адміністративне правопорушення не є притягненням особи до адміністративної відповідальності, так як відповідно до ст.ст.283, 284 Кодексу про адміністративні правопорушення України таке питання було вирішено судом. Сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди. У задоволенні позовних вимог просили відмовити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, вказуючи, що 13 січня 2019 року віз свого сина на лікування до м.Миколаєва. Сталася дорожньо-транспортна пригода, при цьому він Правил дорожнього руху не порушував. Ним доведено, що він не був винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, при цьому непрофесійні, незаконні дії працівників поліції завдали йому значних моральних страждань, які як він вважає, мають бути йому компенсовані. Суд, вислухавши позивача, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного. Відповідно до положень ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч.1 ст.15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст.56 Конституції України, кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Таким чином, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №384519 від 13 січня 2019 року, складеного поліцейським Миколаївського районного відділу поліції Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області, відносно [PERSON] порушено провадження про адміністративне правопорушення за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 11 лютого 2019 року матеріали вказаної справи про адміністративне правопорушення надійшли на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області. Протягом 2019-2020 року Миколаївським районним судом Миколаївської області вони неодноразово були повернуті на доопрацювання до Очаківського РВП ГУНП в Миколаївській області. 29 грудня 2020 року постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області адміністративне провадження стосовно [PERSON] закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, яке 29 січня 2021 року постановою Миколаївського апеляційного суду залишено без змін. Відповідно до положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Положеннями ст.ст.1166, 1167 ЦК України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у випадках вчинення незаконних дій, перелік яких охоплюється частиною 1 статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Положеннями ст.1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" передбачено, що підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. Згідно положень ст.ст.2,4 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", у наведених в ст.1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються), зокрема моральна шкода. За положень ч.ч.1,5,6 ст.ст.1,4,5,6 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відповідно до положень ст.13 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною 1 статті 12 цього Закону.\~Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Таким чином, законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, у тому числі й відшкодування моральної шкоди. За відсутності підстав для застосування положень ч.1 ст.1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини 6 цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Стягнення моральної шкоди позивач обґрунтовував тим, що відносно нього працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та він змушений був доводити свою невинуватість у суді на протязі тривалого часу, чим йому завдано моральних страждань. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою. Застосовуючи положення ст.ст.1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. (Позиція Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року по справі №569/1799/16-ц, та у постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 640/16169/17) У зв`язку з тим, що підставою для відшкодування шкоди є складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та як наслідок закриття судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, даних про застосування до позивача адміністративного штрафу, позбавлення права керування транспортними засобами, судом установлено не було, тому до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст.1174 ЦК України. Враховуючи вищезазначене судове рішення, яким провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] було закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу про адміністративні правопорушення України, суд приходить до висновку, що відносно позивача порушено провадження про адміністративне правопорушення незаконно, а отже такими діями йому завдано моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється незалежно від вини. Доводи представника відповідача Головного управління Національної поліції у Миколаївській області відносно того, що складення протоколу про адміністративне правопорушення не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, суд не приймає до уваги, так як закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що відносно позивача незаконно порушено провадження про адміністративне правопорушення, що є підставою для відшкодування йому моральної шкоди, пов`язаної з необхідністю відновлення його прав. Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність спричиненої позивачу незаконними діями працівників патрульної поліції моральної (немайнової) шкоди, однак при визначені її розміру суд враховує характер спричинених йому моральних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з неправомірним порушенням адміністративного провадження за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що призвело до душевних страждань, відчуття стресу, відволікання від своїх звичних справ, пов`язаних з несправедливим звинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, докладання додаткових зусиль та витрачання часу для захисту прав, доведення у суді невинуватості у вчиненні інкримінованого йому правопорушення протягом тривалого часу. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості та визначає розмір такої шкоди в сумі 5000 грн., відшкодування яких підлягає за рахунок коштів державного бюджету. На підставі зазначеного та

Outcome: partial