Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що є власником житлового будинку [ADDRESS] , в якому зареєстровані відповідачі, але не проживають у ньому. Факт реєстрації місця проживання відповідачів у згаданому житловому приміщенні перешкоджає позивачу реалізувати її право власності на будинок, яке включає в себе право розпорядження майном. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд позбавити відповідачів права користування житловим будинком [ADDRESS] . Представник позивача подав клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без участі позивача та її представника; позовні вимоги підтримав повністю; проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 44). Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність; позовні вимоги визнав, у зв`язку з чим, просить стягнути половину сплаченого судового збору (а.с. 36). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином (а.с. 37, 39, 42-43). Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договорів купівлі-продажу частини житлового будинку від 28.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С., зареєстрованого в реєстрі за № 939 (а.с. 5-6), та від 22.03.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слівінською О. Б., зареєстрованого в реєстрі за № 263 (а.с. 7-8), [PERSON] набула право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на зазначений вище житловий будинок підтверджується також витягом з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно про\~реєстрацію права\~власності №\~294518304\~від 13.01.2022\~року (а.с. 50-51). Зі змісту довідки № 1412/03і від 05.10.2021 року вбачається, що у громадянки [PERSON] у приватній власності знаходиться будинок [ADDRESS] ; за даною адресою зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідно до положень ст. ст.\~55,\~124 Конституції України,\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) та\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1\~ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1\~ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1\~ст. 319 ЦК України). Частиною 1\~ст. 383 ЦК України\~передбачене право власника житлового будинку, квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до\~ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Частиною 2\~статті 405 ЦК України\~визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. У постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі N 6-2931цс16, від 29 листопада 2017 року у справі N 753/481/15-ц (провадження N 6-13113цс16), від 09 жовтня 2019 року у справі N 695/2427/16-ц, (провадження N 61-29520св18), від 09 жовтня 2019 року у справі N 523/12186/13-ц (провадження N 61-17372св18) зазначено, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не належать до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Згідно з ч. 1\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідачів, які не пов`язані спільним побутом з позивачем, у належному останній житловому приміщенні, має істотне значення, оскільки створює перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпоряджання майном, у зв`язку з чим, дослідивши питання дотримання балансу між захистом права власності позивача та захистом права відповідача на користування будинком, а також враховуючи те, що відповідачі не є власниками спірного будинку, суд вважає за потрібне визнати останніх такими, що втратили право користування належним позивачу житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи ту обставину, що позивачем при подачі позову сплачений судовий збір у розмірі 1816,00 грн (а.с. 12, 24), до розгляду справи по суті відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, а тому з останнього на користь позивача слід стягнути 454,00 грн; з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню 908,00 грн.

Outcome: approved