Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що 15.07.2000 року у Надичівській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 09, зареєстровано шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя у них з відповідачем народилася одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] . Тобто на даний час дитина є повнолітньою, однак, у них нема спільної згоди з чоловіком щодо розірвання шлюбу, як наслідок вона позбавлена можливості розірвати шлюб в органах РАЦСу. Позивач зазначає, що спочатку їх з відповідачем спільне подружнє життя проходило в злагоді та любові, між ними були теплі стосунки, взаєморозуміння, повага та любов. Однак, поступово стосунки між ними почали погіршуватися. У них з відповідачем різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Як наслідок упродовж тривалого періоду вони часто сварилися, між ними виникали непорозуміння. Вони проживають окремо, не підтримують жодних подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Окрім того, позивач вказує, що вона вже двічі зверталась із позовами до суду про розірвання шлюбу, однак, зважаючи на вмовляння чоловіка, обіцянки з його сторони, що він змінить своє ставлення та поведінку, дані позовні заяви були нею залишені без розгляду. На сьогоднішній день залишення позовів без розгляду вважає своєю помилкою, оскільки чоловік жодним чином не змінився, навпаки його поведінка щораз стає гіршою та більш нестерпною. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 29.03.2022 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін на 04.05.2022 року. Позивач у судове засідання не прибула, однак до суду подала письмову заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просить розглядати справу у її відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. (арк. спр. 12). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк.спр. 23). Окрім того від відповідача не надходило на адресу суду жодних клопотань, відзиву на позовну заяву. Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.07.2000 року у Надичівській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 09, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (арк. спр. 10). З матеріалів справи встановлено, що у сторін в шлюбі є одна дитина а саме - дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (арк.спр.11). Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З письмової заяви позивачки від 10.03.2022 року, яка міститься в матеріалах справи, встановлено, що вона остаточно визначилась та збереження шлюбу не бажає (арк. спр. 12). Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, підстав для надання строку на примирення немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. З огляду на викладені правові норми, обставини у справі, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. А відтак, позов [PERSON] необхідно задовольнити. На підставі ст. ст. 24, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved