Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, що був зареєстрований 06.03.2009 року; визначити місце проживання неповнолітньої дочки [PERSON] , 2010 року народження з матір`ю [PERSON] ; стягнути з відповідача судові витрати. В обгрунтування вимог вказано, що подружні відносини між сторонами припинені, сторони тривалий час разом не проживають, позивач зазначає, що не має наміру зберегти шлюб. Крім того, позивач вказала, що неповнолітня дочка [PERSON] повинна рости в спокійній атмосфері, дитина перебуває на утриманні позивача та саме з матір`ю склався стійкий психологічний зв`язок, оскільки між сторонами є спір з приводу місця проживання дитини, позивач вважає, що наявні підстави для визначення місця проживання дитини. Від позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Від [PERSON] надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] відповідач не заперечував. Представник третьої особи Служби у справах дітей Житомирської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06.03.2009 року, що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №309 (а.с. 4). В шлюбі сторони стали батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , та місце проживання дитини зареєстроване за вказаною адресою (а.с. 9). Згідно ст. 51 Конституції України\~ та\~ ст. 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад, сторони по справі не бажають зберегти шлюб. Як зазначено у\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. ст.\~11,\~12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначаються нею самою. Приймаючи до уваги, що визнання позову грунтується на вимогах Закону, порушення прав третіх осіб не встановлено, суд вважає необхідним задовольнити позов у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1816,00 грн, у зв`язку з пред`явленням двох позовних вимог немайнового характеру. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України та ч. 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 908,00 грн та стягнути з відповідача на користь позивача 908,00 грн.

Outcome: approved