Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

29.09.2021 року до суду надійшов вищезазначений позов, яким представник позивача просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Страхова компанія «АРКС» суму шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 38690,29 гривень та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 2 270гривень, посилаючись на те, що позивач отримав право вимоги з відповідача на відшкодування сплачених позивачем постраждалому у ДТП коштів, але відповідач добровільно не відшкодовує ці кошти. Відповідач повідомлявся належним чином про час та місце судового засідання - двічі йому були направлені судові повістки та розміщувалося оголошення на сайті судової влади, проте він до суду не з`явився, не надавав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. Представник позивача надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. ТОму судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочному порядку. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги - задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. В силу частин 1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона має довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1-2 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 20.06.2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» було здійснено державну реєстрацію зміни свого найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС». 09.11.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЛРКС» (надалі - Позивачем) та [PERSON] (надалі - страхувальник або постраждала особа) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №322064а8оа, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Mercedes-Benz CLE з державним реєстраційним знаком « [NUMBER] ». Страхова подія - ДТП, що стала підставою звернення потерпілого до позивача за відшкодуванням, - відбулась 12.05.2019р. о 16:45 годині в м.Одеса на вул.Маразліївська, біля будівлі під №1/20. Під час ДТП відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Lexus» з державним реєстраційним знаком « [NUMBER] », не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz» з державним реєстраційним знаком « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Страхувальник звернувся до Позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, та з заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Постановою Приморського районного суду м.Одеса від 12.06.2019р. (справа №522/9113/19), винним у скоєнні вказаної ДТП був визнаний [PERSON] з притягненням до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340грн. (а.с.12). Постанова набрала законної сили. Ч.6ст.82 ЦПК України визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст.1188 ЦК України регламентовано, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення; 2. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, то особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, мас до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно п.1ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Вимогами ст.1192 ЦК України регламентовано, що, з урахуванням обставин справи суд, за вибором потерпілого, може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо), або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином до АТ «СК «АРКС», до Позивача у справі, перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної гр. [PERSON] - власнику автомобіля «Mercedes-Benz» з державним реєстраційним знаком « [NUMBER] ». З наданих суду відомостей та доказів вбачається, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача - [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «LEXUS» з державним реєстраційним знаком « [NUMBER] » - була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПАТ «СК «КРАЇНА» згідно полісу №АМ/8299053, що підтверджується відповіддю від НПУ №3019134426130901 про ДТП та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу №АМ/8299053. Разом з тим, полісом №АМ/8299053 встановлений ліміт відповідальності ПАТ «СК «КРАЇНА» в розмірі 100000 гривень, франшиза - 0 гривень. 05.08.2019 року позивач звернувся до ПАТ «СК «КРАЇНА» з заявою про виплату страхового відшкодування у порядку регресу за вихідним №6805/18/ЦВ. 11.09.2019 року ПАТ «СК «КРАЇНА» було здійснено на користь Позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 100000 гривень відповідно до умов полісу №АМ/8299053. Відповідно до розрахунку №0000002534 від 28.05.2019 року та калькуляції до рахунку вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz GLE з державним реєстраційним знаком « [NUMBER] » становить 138690,29 гривень. Ліміт відповідальності ПАТ «СК «КРАЇНА» встановлений Полісом №АМ/8299053 в розмірі 100000гривень, отже ПАТ «СК «КРАЇНА» було сплачено 100000 гривень. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становлять 38690,29 гривень (тридцять вісім тисяч шістсот дев`яносто) гривень 29 коп. Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування]) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страхова компанія компенсує матеріальний збиток, а різницю між збитком та вартістю відшкодованого ремонту компенсує винна особа. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому - як кредитору - належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Таким чином, з наданих суду доказів вбачається, що позивач виконав покладений на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки позивач відповідно до Закону здійснив відшкодування шкоди за відповідача [PERSON] , який є винним у скоєнні ДТП та спричиненні майнової шкоди потерпілому - власнику постраждалого автомобіля, і при цьому має договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому, враховуючи, що на відшкодування цих збитків постраждалій особі виплатив позивач, суд дійшов висновку, що на підставі вищевказаних норм чинного законодавства - позов підлягає задоволенню за наявності достовірних доказів та відсутності обґрунтованих заперечень щодо позовних вимог. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Outcome: approved