Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

18.01.2022р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що Концерн «МТМ» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню, яке мешкає в житловому фонді м.Запоріжжя. Відповідачі є споживачами цих послуг, оскільки їх квартира за адресою: [ADDRESS] , підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідачі неналежним чином виконують свій обов`язок щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за період з 01.11.2017р. по 31.10.2021р. утворилась заборгованість в загальному розмірі 6900,48грн. Просить стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00грн. Ухвалою суду від 19.01.2022р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. 14.02.2022р. до суду надійшла заява відповідачки [PERSON] , в якій вона просить закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що вона оплатила суму заборгованості після подання цього позову. Також просить вирішити питання про стягнення з неї судового збору в розмірі 50% згідно з ст.142 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Суд встановив, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню м.Запоріжжя для побутових потреб. Квартира [ADDRESS] і підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. У вказаній квартирі зареєстровані та мешкають відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно виписки з особового рахунку № [NUMBER] , заведеного на вказану квартиру, за період 01.11.2017р. по 31.10.2021р. нарахована плата за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води на загальну суму 24 974,84грн., сплачено 18 074,36рн. (без урахування оплати заборгованості в сумі 7 404,38грн. за судовим наказом №2-н/337/870/17 від 02.10.2017р.), заборгованість становить 6900,48грн. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р. (далі - Закон №1875-IV), який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з 01.05.2019р., а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017р. (далі - Закон №2189-VIII), який введено в дію з 01.05.2019р., правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Так, згідно з ст.32 Закону України №1875-IV та ст.7,9 Закону України №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. №630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає, що відповідачі як споживачі житлово-комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконували свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.11.2017р. по 31.10.2021р. в сумі 6900,48грн., стягнення якої позивач вимагає в межах цієї справи. При цьому, суд враховує, що відповідачі жодних заперечень щодо отримання вказаних послуг, їх якості, неналежного виконання свого обов`язку здійснювати їх оплату, розміру заборгованості, заявленого в цій справі, не подали, позовні вимоги не спростували. Навпаки, після відкриття провадження у цивільній справі відповідачка [PERSON] повністю сплатила суму боргу за період з 01.11.2017р. по 31.10.2021р. в розмірі 6900,50грн., заявлену позивачем в цьому позові, що підтверджується квитанцією ПрАТ «Запоріжзв`язоксервіс» №006443.01.009.29021 від 11.02.2022р., чим фактично визнала обставини, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги. У зв`язку з цим вказані позивачем обставини на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню іншими належними та допустимими засобами. Таким чином, на момент розгляду цієї справи заборгованість за надані позивачем послуги за період з 01.11.2017р. по 31.10.2021р. у відповідачів відсутня, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити повністю. Разом з тим, враховуючи, що відповідачі сплатили заявлену позивачем суму заборгованості після звернення до суду з цим позовом, відповідно до ст.141,142 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача 50% понесених ним судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1135,00грн. (з кожного по 378,33грн.), а інші 50% - повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved