Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої злочином. Посилалася на те, що вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 06.10.2021 року, залишеним без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 20.12.2021 у справі №725/5675/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Зазначеним вироком суду було встановлено, що відповідач спільно із невстановленою особою в період часу з 13 год. 30 хв. по 15 год. 00 хв. 02.08.2021 року, а саме в першій половині дня проникли до квартири [ADDRESS] , та переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на таємне викрадення чужого майна, умисно, протиправно, шляхом використання спеціально-технічних пристроїв, відчинивши двері [PERSON] та невстановлена особа проникли до квартири, звідки викрали вироби жовтого металу та грошові кошти на загальну суму 111402 грн. 01 коп. Своїми умисними діями [PERSON] та невстановлена особа, спричинили потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 111402 грн. 01 коп. Зазначила, що відповідно до змісту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 06.08.2021 року [PERSON] та [PERSON] викрадено у потерпілої [PERSON] грошові кошти в сумі 1700 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 02.08.2021 становить 45588 грн. 56 коп.), 900 євро (згідно курсу НБУ станом на 02.08.2021 становить 28705 грн. 14 коп.), 6000 грн. та вироби з жовтого металу на суму 15000 грн. Завдану шкоду позивачу відшкодовано не було. Відповідно до даних офіційного валютного курсу НБУ (1 долар США 28,0943 грн., 1 євро 31,9320 грн.) на момент подання позову вартість шкоди, заподіяної викраденням іноземної валюти, в перерахунку на гривню становить: 1700 доларів 47760 грн. 31 коп., 900 євро 28738 грн. 80 коп. На підставі ст.ст.22, 1166 ЦК України просила позов задовольнити. Стягнути з [PERSON] на її користь майнову шкоду у сумі 82499 грн. 11 коп. та витрати на правничу допомогу. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21.02.2022 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов. У\~статті 190 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому\~статтею 272 цього Кодексу, одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів та з додержанням вимог частини 5\~статті 128 цього Кодексу. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін cторони до суду не подавали. Відповідачу, за місцем його перебування ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», було надіслано ухвалу суду від 21.02.2022 року та позовну заяву з додатками та встановлено строк для подання відзиву на позов. Однак, відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав. Суд вважає, що відповідач [PERSON] про розгляд справи був повідомлений належним чином за місцем свого перебування ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», про що свідчать матеріали справи розписка про отримання ним 24.02.2022 року ухвали суду від 21.02.2022 про відкриття провадження у справі. Відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Згідно з частиною 8\~статті 178 Цивільного процесуального кодексу України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8\~статті 279 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно з частиною 4\~статті 268 Цивільного процесуального кодексу України\~у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 06.10.2021 року, залишеним без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 20.12.2021 у справі №725/5675/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі (а.с.21-25). Вироком суду було встановлено, що відповідач спільно із невстановленою особою в період часу з 13 год. 30 хв. по 15 год. 00 хв. 02.08.2021 року, а саме в першій половині дня проникли до квартири [ADDRESS] , та переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на таємне викрадення чужого майна, умисно, протиправно, шляхом використання спеціально-технічних пристроїв відчинивши двері [PERSON] та невстановлена особа проникли до квартири звідки викрали вироби жовтого металу та грошові кошти на загальну суму 111402 грн. 01 коп. Своїми умисними діями [PERSON] та невстановлена особа, спричинили потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 111402 грн. 01 коп. При цьому, відповідно до змісту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 06.08.2021 року [PERSON] та [PERSON] викрадено у потерпілої [PERSON] грошові кошти в сумі 1700 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 02.08.2021 становить 45588 грн. 56 коп.), 900 євро (згідно курсу НБУ станом на 02.08.2021 становить 28705 грн. 14 коп.), 6000 грн. та вироби з жовтого металу на суму 15000 грн. (а.с.13-15). Таким чином, правовідносини, який виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного законодавства України. Зокрема, положеннями ст.\~1166\~ЦК\~України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивач, вираховуючи розмір завданої шкоди у гривні, застосував показник офіційного курс НБУ гривні до іноземних валют, встановлений станом на день звернення до суду 17.02.2022 року, відповідно до якого 1 євро дорівнює 31,9320 грн., а 1 долар дорівнює 28,0943 грн. (а.с.28-29). Суд вважає за необхідне застосувати у своїх розрахунках саме такий показник, оскільки це є правом позивача з огляду на закріплений в\~ст.13 ЦПК України\~принцип диспозитивності. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] майнова шкода в розмірі 82499 грн. 11 коп. (1700х28,0943 =47760 грн. 31 коп.; 900х31,9320=28738 грн. 80 коп.). Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У п.7\~постанови Пленуму\~ВСУ\~№14\~від\~18.12.2009\~року\~«Про\~судове рішення\~у\~цивільній\~справі» роз`яснено, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. На підтвердження висновку суду щодо розміру відшкодування збитків у рішенні, крім посилання на вирок у кримінальній справі чи постанову у справі про адміністративне правопорушення, необхідно також зазначити докази, подані сторонами при розгляді цивільної справи. З цих підстав, суд вважає доведеною вину відповідача [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, внаслідок чого [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування збитків, суд виходить з наступного. Відповідно до\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Як зазначає позивач вказаний ним розмір збитків - це кошти, які було викрадено з її квартири, тобто реальні збитки. Завдану шкоду їй відшкодовано не було. Вказані витрати підтверджуються дослідженими письмовими доказами, наявними у матеріалах справи. Відповідно до п.2\~постанови Пленуму ВСУ №6від 27.03.1992року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,\~розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~440\~і\~450 ЦК\~шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п.13 постанови Пленуму ВСУ №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», покладаючи на підсудного обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Суд може зменшити розмір відшкодування заподіяної шкоди лише з підстав, передбачених законодавством, з наведенням у вироку відповідних мотивів. Не підлягає зменшенню розмір шкоди, якщо вона заподіяна злочинними діями засудженого, вчиненими з корисливою метою. Враховуючи вище викладене, зокрема те, що вина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України\~доведена, шкода заподіяна позивачу пов`язана із вчиненням даного злочинного діяння, а тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. Положеннями\~ст.137 ЦПК України\~регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За змістом\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3\~ст.141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Таким чином, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання професійної правничої допомоги від 19.01.2022 року; акт №1 приймання-передачі послуг правової допомоги відповідно до якого адвокат Рендюк Н.В. надала [PERSON] , а остання прийняла професійну правничу допомогу, що полягала у: - виконання та направлення адвокатського запиту 200 грн.; - підготовка позовної заяви 2800 грн. Також, до матеріалів справи долучено квитанцію №1 від 16.02.2022 року про сплату витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Дослідивши надані представником позивача документи, судом встановлено, що в них зазначено конкретний обсяг наданих послуг, наявний обґрунтований розрахунок витраченого адвокатом часу щодо надання кожного виду послуг та їх вартість. За таких обставин суд вважає, що пред`явлений до стягнення розмір понесених судових витрат на правову допомогу під час розгляду справи в суді підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки представником позивача доведено право на це та заперечень щодо їх розміру від відповідача не надходило, отже відсутній спір щодо розміру заявлених витрат. Оскільки позов задоволено повністю, то суд вважає, що з відповідача на користь позивачки належить стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved