Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з цивільним позовом до [PERSON] про відібрання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтуває тим, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . Батько малолітнього [PERSON] , [PERSON] , помер. Батько [PERSON] записаний відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за меншою дитиною. Проживає зі співмешканцем, [PERSON] , який з її слів та слів дитини, здійснює фізичне насилля над нею і старшим сином. 31.08.2020року в ході профілактичного рейду «Сім`я» представниками служби у справах дітей та сім`ї, Фастівського ЦСССДМ та інспектором ювенальної превенції Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області здійснили виїзд в родину гр. [PERSON] . Мати, за зовнішніми ознаками, перебувала у стані алкогольного сп`яніння. В помешканні були присутні її співмешканець та невідома жінка (зі слів господарів, сусідка), які теж за зовнішніми ознаками перебували у стані алкогольного сп`яніння. При обстеженні помешкання було зафіксовано, що жодних рекомендацій, наданих спеціалістами соціальних служб, не було виконано: діти неохайні, постіль брудна, волога, відсутні продукти харчування, молочні суміші для меншого сина, на зауваження фахівців мати та її співмешканець реагували агресивно. Фахівцями було складено акт оцінки рівня безпеки, у висновку якого зазначено: небезпечно, необхідність вжиття негайних дій у межах сім`ї. Гр. [PERSON] було повідомлено про розгляд питання щодо її ухиляння від виконання батьківських обов`язків на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбудеться 03.09.2020 року. На засідання комісії гр. [PERSON] не з`явилася, що говорить про байдужість матері до подальшої долі дитини. Виходячи з вище викладеного, рішенням комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 13 від 03.09.2020, органом опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради було прийняте рішення від 07.09.2020 року № 389 «Про негайне відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у матері, [PERSON] , [INFO] ». 08.09.2020 відповідно до рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради №389 від 07.09.2020 року малолітніх [PERSON] та [PERSON] було відібрано у матері, [PERSON] ,та влаштовано до дитячого відділення КНП ФРР «Фастівська ЦРЛ». Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 05.10.2020 справу передано для розгляду за зареєстрованим місцем проживання відповідачки [PERSON] , тобто до Рокитнянського районного суду Київської області. Справа надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 10.11.2020. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 11.01.2021 зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 09.02.2021 заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовчий розгляд справи призначено на 11 годину 00 хвилин 04.03.2021. Ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з доданими до неї додатками та судові повістки, неодноразово поштовим зв`язком було надіслано відповідачеві за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] та за місцем фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується зворотніми поштовими відправлення, які повернуто до суду 04.03.2021, 06.04.2021, 10.08.2021 через закінчення терміну зберігання, 25.06.2021,18.11.2021 через відсутність адресата за вказаною адресою . Відповідно до вимог частини 11 статті 128 ЦПК України, відповідачку було викликано шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному сайті судової влади, які були оприлюдненні 10.02.2021, 24.03.2021, 25.05.2021, 20.07.2021. Крім того, відповідачці на номер її телефону було надіслано SMS-повідомлення з повісткою про виклик до суду, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомленнявід 09.11.2021, 21.12.2021, 04.02.2022. За результатами підготовчого судового засідання, призначеного на 13 годину 30 хвилин 21.05.2021, судом винесено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначено справу до судового розгляду 21.09.2021, 09.11.2021, 07.02.2022 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та призначено до розгляду на 13 годину 14.04.2022. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання у справі, позивач у судове засідання свого представника не направив. Однак, через канцелярію суду, представник позивача [PERSON] надіслала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити судове засідання без участі представника, а також не заперечує щодо заочного розгляду справи у разі неявки відповідачки. Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання у справі, відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Крім того, відповідачка відзив на позов не надала та будь-яким іншим чином не висловила свою позицію щодо заявленого позову. За таких обставин суд розглядає справу за наявними письмовими матеріалами. За таких обставин суд розглядає справу у відсутності сторін та, відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи позицію позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, прийнявши всі заходи по виклику відповідачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин З позовної заяви судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . Батько малолітнього [PERSON] , гр. [PERSON] , помер. Батько [PERSON] записаний відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідачка вже була позбавлена батьківських прав щодо трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , Рокитнянським районним судом Київської області Кикоть А.І. не працює, перебуває у відпустці по догляду за меншою дитиною. Проживає зі співмешканцем, [PERSON] , який з її слів та слів дитини, здійснює фізичне насилля над нею і старшим сином. Малолітній [PERSON] не відвідував жоден дошкільний навчальний заклад, вдома мати не займається розвитком дитини, у дитини наявна педагогічна занедбаність. Відповідно до листа управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради від 08.09.2020 №01-09/610, дитина не навчається в закладах загальної середньої освіти та не є вихованцем закладів дошкільної освіти м.Фастова. Відповідно до листа КНП ФМР «Фастівський міський центр первинної медико- санітарної допомоги» від 03.09.2020 діти мають діагнози, відповідно до яких повинні періодично проходити планові медичні обстеження та лікування, які мати не здійснює, відмовляється від профілактичних оглядів, не дотримується графіку щеплень. З характеристики голови вуличного комітету мікрорайону Завокзалля від 31.08.2021 відомо, що на будинок, в якому проживає родина [PERSON] , відсутні документи на право власності на житло (після смерті власника спадкоємці не вступили в право на спадщину). Старший син [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Менший син [PERSON] проживає без реєстрації. Між [PERSON] та її співмешканцем в присутності дітей часто відбуваються конфлікти, сварки, на які неодноразово викликалася сусідами патрульна служба Фастівського відділення поліції та служба у справах дітей та сім`ї. Відповідно до листа Фастівського МЦСССДМ від 01.09.2020 № 29-268, відомо, що родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом з січня 2020 року з метою підвищення батьківського потенціалу матері. На виконання плану соціального супроводу фахівцями з соціальної роботи надавалися рекомендації [PERSON] по формуванню навичок відповідального батьківства, належного догляду, забезпечення базових потреб дітей. План соціального супроводу виконувався частково у зв`язку з небажанням матері виконувати вказівки фахівця із соціальної роботи. 26.08.2020до служби у справах дітей та сім`ї надійшло повідомлення на електронну адресу від адресата [PERSON] , яка назвала себе сусідкою родини [PERSON] , в якому просила звернути увагу на дану родину, яка, з її слів, неналежним чином займається вихованням та утриманням двох малолітніх дітей- [PERSON] та [PERSON] , не піклується про їх фізичний, психічний, духовний та моральний розвиток. Мати та її співмешканець використовують агресивні методи виховання. Старший [PERSON] ходить недоглянутий, брудний, з неприємним запахом. Дитина ходить голодна. Одяг, взуття, їжу дають сусіди. Гроші, які надходять на дітей, витрачаються не за призначенням. Між [PERSON] та її співмешканцем відбуваються бійки, сварки, на які викликається поліція. 26.08.2020року представниками служби у справах дітей та сім`ї, Фастівського ЦСССДМ та інспектором ювенальної превенції Фастівського відділення здійснений виїзд в родину та складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання. Зафіксовано, що кінцівки та обличчя дітей вкриті брудом, одяг на них несвіжий та брудний, постільна білизна на ліжках волога, з плямами сечі та бруду, неприємним запахом. Менший син спить з матір`ю в одному ліжку, яке має ушкодження та незручне. З продуктів харчування наявні лише овочі в незначній кількості, з готових страв - суп. У меншого сина наявні ознаки застуди з хрипами та кашлем. Для старшого сина відсутні розвиваючі матеріали. На відповідачку був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.184 КУпАП та надані рекомендації щодо термінового обстеження дітей у лікаря, приведення помешкання у стан, який відповідає санітарно-гігієнічним нормам, слідкувати за гігієнічним станом дітей, забезпечити дітей необхідним харчуванням відповідно віку. 31.08.2021в ході профілактичного рейду «Сім`я» представниками служби у справах дітей та сім`ї, Фастівського ЦСССДМ та інспектором ювенальної превенції Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області здійснено виїзд в родину [PERSON] . Мати, за зовнішніми ознаками, перебувала у стані алкогольного сп`яніння. В помешканні були присутні її співмешканець та невідома жінка (зі слів господарів, сусідка), які теж за зовнішніми ознаками перебували у стані алкогольного сп`яніння. При обстеженні помешкання було зафіксовано, що жодних рекомендацій, наданих спеціалістами соціальних служб, не було виконано: діти неохайні, постіль брудна, волога, відсутні продукти харчування, молочні суміші для меншого сина, на зауваження фахівців мати та її співмешканець реагували агресивно. Фахівцями було складено акт оцінки рівня безпеки, у висновку якого зазначено: небезпечно, необхідність вжиття негайних дій у межах сім`ї. [PERSON] було повідомлено про розгляд питання щодо її ухиляння від виконання батьківських обов`язків на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбудеться 03.09.2020. На засідання комісії відповідачка не з`явилася, що говорить про байдужість матері до подальшої долі дітей. Відповідно до складеного 07.09.2020 акту оцінки рівня безпеки щодо малолітніх [PERSON] та [PERSON] комісією зі спеціалістів служби у справах дітей та сім`ї та фахівців Фастівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, було складено висновок, в якому зазначено: дуже небезпечно, негайне відібрання дитини у батьків. Цього ж дня було повідомлено голову органу опіки та піклування про загрозу життю та здоров`ю малолітніх дітей. На засіданні виконавчого комітету Фастівської міської ради було розглянуте клопотання служби у справах дітей та сім`ї щодо негайного відібрання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у матері, [PERSON] , 1985 року народження. Виходячи з вище викладеного, врахувавши рішення комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 13 від 03.09.2020, органом опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради було прийняте рішення від 07.09.2020 № 389 «Про негайне відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у матері, [PERSON] , [INFO] ». 08.09.2020 відповідно до рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради №389 від 07.09.2020 року малолітніх [PERSON] та [PERSON] було відібрано у матері, [PERSON] ,та влаштовано до дитячого відділення КНП ФРР «Фастівська ЦРЛ». Відповідно до висновку опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради від 10.09.2020 № 06-23/4027 відібрання малолітніх [PERSON] та [PERSON] у матері [PERSON] без позбавлення батьківських пра. Вважається доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей. Відповідно до листа від 26.02.2021 № 01-10-118 та 14.07.2021 № 01-10-360 головного лікаря КЗ КОР «Спеціалізований обласний Будинок дитини м. Боярка», дитина [PERSON] перебуває у закладі з 02.10.2020 на час надання листа. За цей період мати [PERSON] жодного разу не відвідала сина, долею та станом здоров`я не цікавилася. У довідці від 26.02.2021 № 46, 14.07.2021 № 211 виданої директором Київського обласного центру ССДС КОДА, зазначено, що дитина - [PERSON] проходить у закладі реабілітацію згідно з направленням ССДС КОДА № 79 від 28.09.2020 та на час складання довідки. За цей час заклад Київського обласного центру ССДС СПРД «Копилів» мати [PERSON] відвідувала два рази, некоректно поводилася до працівників закладу, в інший час листування не вела, не телефонувала, участі у вихованні та утриманні дитини не приймала. Згідно з направленням ССДС КОДА № 79 від 28.09.2020 дитина [PERSON] був зарахований накозом Київського обласного центру ССДС КОДА №66/2 від 30.09.2020 до повного державного утримання, що підтверджується довідкою від 21.05.2021 № 114. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частинами першою, другою, шостою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із частиною першою статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування. Відповідно до положень частини третьої статті 171 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР. Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання. Так, рішенням у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін. Також у справі «М. С. проти України» у рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, та у рішенні «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (§ 76). На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини. Відповідно до ч.4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Висновки суду Суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують посилання позивача на те, що відповідачка ухиляється від своїх батьківських обов`язків. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини справи свідчать про те, що на даний час є підстави для відібрання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав від відповідачки та стягнення аліментів на утриманні дітей підлягає задоволенню, оскільки вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, умови для проживання дітей відсутні, а залишення дітей є небезпечним для їхнього життя, здоров`я і морального виховання. Відібрання дітей від відповідачки без позбавлення батьківських прав не позбавляє останню права звернення до суду в порядку ч.3 ст. 170 СК України про повернення їй дітей. Щодо судових витрат Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Пунктом 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної скарги та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування, або служби у справах дітей. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1861,60 грн. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved