Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

АТ «Альфа-Банк» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою судді Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області від 22.06.2020 позовну заяву залишено без руху. 15.07.2020 недоліки позовної заяви усунуто, про що подано уточнену позовну заяву. Ухвалою судді від 19.08.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги за кредитним договором № 11372912000, укладеного 17.07.2008, ПАТ «Дельта Банк». 09.12.2019 між АТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 2098/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором № 11372912000 були відступлені на АТ «Альфа-Банк». Згідно з вказаним договором відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 11372912000 від 17.07.2008, що було укладено між АКІБ «УкрСиббанк» та фізичною особою [PERSON] , на користь АТ «Альфа-Банк». Як вказує представник позивача, на даний час усі права кредитора за вказаним договором про надання споживчого кредиту належать АТ «Альфа-Банк». 17.07.2008 АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 11372912000, з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до умов вказаного договору про надання споживчого кредиту банк зобов`язується надати боржнику (позичальникові) кредит у сумі 80000 доларів США, а боржник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором про іпотечний кредит. Банк (кредитор) свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит у сумі 80000 доларів США. Зауважує. що у свою чергу, боржник неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 07.07.2020 має прострочену заборгованість у сумі 232 286,33 доларів США, що згідно з курсом НБУ на дату розрахунку складає 6301208,05 грн., та пеня у сумі 260225,32 грн., а саме: за кредитом 76477,86 доларів США, що згідно з курсом НБУ на дату розрахунку складає 2074607,27 грн.; по відсотках 155808,47 доларів США, що згідно з курсом НБУ на дату розрахунку складає 4226600,78 грн.; пеня 260225,32 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором № 11372912000 від 17.07.2008 АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали іпотечний договір № 11372912000 від 17.07.2008, відповідно до якого остання передала банку в іпотеку наступне майно, а саме: двохкімнатну квартиру, загальною площею 50,20 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить іпотекодацю на праві власності. Ринкова вартість квартири згідно із звітом про незалежну оцінку майна виконаного 07.05.2020 складає 720708 грн. Повідомляє, що на вказаний предмет іпотеки не поширюється заборона стягнення (відчуження без згоди власника), встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 12.08.2015, оскільки згідно з відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно у [PERSON] , окрім майна, що перебуває в іпотеці, у власності знаходиться інше нерухоме житлове майно, а саме: домоволодіння, будинок загальною площею 416,7 кв.м., житловою площею 141,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На виконання умов кредитного договору та іпотечного договору відповідачу було направлено вимогу, а саме повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останньої за рахунок предмету іпотеки. Враховуючи невиконання відповідачем основного зобов`язання, позивач має право звернутися до останньої з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. На підставі наведеного, представник позивача просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11372912000 від 17.07.2008, яка станом на 07.07.2020 становить: за кредитом 76477,86 доларів США, що згідно з курсом НБУ на дату розрахунку складає 2074607,27 грн.; по відсотках 155808,47 доларів США, що згідно з курсом НБУ на дату розрахунку складає 4226600,78 грн.; пеня 260225,32 грн., звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме на двохкімнатну квартиру, загальною площею 50,20 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.07.2008, шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом в сумі 720708,00 грн. згідно із звітом про незалежну оцінку майна, виконаного 07.05.2020. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь АТ «Альфа-Банк» судовий збір у сумі 10810,62 грн. Ухвалою суду від 21.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даною позовною заявою до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, при цьому подала до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без участі представника позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду неодноразово повідомлялася належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду рекомендованими поштовими відправленнями, відзив на позовну заяву не подано, про причини неявки не повідомлено та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.07.2008 між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11372912000, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у сумі 80000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Згідно з пунктом 1.3.1 договору про надання споживчого кредиту за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14,50 % річних. Відповідно до пункту 1.3.3 договору про надання споживчого кредиту нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог чинного законодавства України. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Пунктом 1.3.4 договору про надання споживчого кредиту передбачено, що строк сплати процентів: з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти. Відповідно до пункту 1.6 договору про надання споживчого кредиту сторони погодили наступну черговість погашення грошових зобов`язань позичальника за договором, а саме: прострочені комісії; строкові комісії; прострочені проценти; строкові проценти; прострочена сума основного боргу; строкова сума основного боргу; штрафні санкції за договором. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 11372912000 від 17.07.2008 між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 11372912000 від 17.07.2008, відповідно до якого відповідач передала банку в іпотеку наступне двохкімнатну квартиру, загальною площею 50,20 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 17.07.2008. 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, згідно з яким ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги за кредитним договором № 11372912000 від 17.07.2008 ПАТ «Дельта Банк». 09.12.2019 між АТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір № 2098/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором № 11372912000 від 17.07.2008, укладеного між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] , відступлено АТ «Альфа-Банк». Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, усі права кредитора за договором про надання споживчого кредиту № 11372912000 від 17.07.2008 на даний час належать АТ «Альфа-Банк». Як вбачається з наданого позивачем розрахунком заборгованості за кредитом, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 07.07.2020 у неї виникла заборгованість у загальній сумі 232286,33 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 07.07.2020 (1 долар США = 27,1269 грн.) складає 6301208,05 грн., з яких: за кредитом 76477,86 доларів США, що складає 2074607,27 грн.; по відсотках 155808,47 доларів США, що складає 4226600,78 грн., а також пеня у сумі 260225,32 грн. Матеріалами справи встановлено, що відповідачу було направлено повідомлення про усунення порушень, вимогу про добровільне виселення від 15.05.2020 за вих. № 3354, згідно з яким банк вимагав від позичальника сплатити заборгованість по кредиту, відсотках за користування кредитом та нараховану неустойку, а також попередив про звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак на дату подання позову зазначена вимога відповідачем не виконана. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статей 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 546, 553, 572 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою, заставою. Неустойка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Згідно зі статтею 575 ЦК України та статті 1 Закону «Про іпотеку» іпотека це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону). Способи захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судові (стаття 16 ЦК України) та позасудові (статті 17-19 ЦК України). Відповідно до статей 12 і 33 Закону одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону). З огляду на вказане Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39 Закону) є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону). Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц, провадження № 14-112цс19. Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Пунктами 4.1, 4.2, 4.3 іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором. Звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до норм цивільного процесуального закону суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставиться в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Враховуючи викладене та беручи до уваги, що позичальник [PERSON] порушила порядок виконання зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, що зумовило виникнення у іпотекодержателя права задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом в сумі 720708 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи звітом про незалежну оцінку майна від 07.05.2020, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення повністю. Разом з тим, відповідно до статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Загальновідомий факт, що згідно із Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указу № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, а згідно із Указом № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до пункту 5-2 розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку», доповненого згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022, що набрав чинності 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону. У відповідності до вимог частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 10810,62 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved