Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

У грудні 2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості Займи» звернулося до суду з позовом в порядку цивільного судочинства в якому просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за Договором про надання фінансових послуг № 181124-032626 від 24.11.2018 року в загальному розмірі 71 594,42 грн., з яких: сума кредиту 3000,00 грн., проценти за користування кредитом - 63 300,00 грн., пеня - 1500,00 грн., індекс інфляцій за весь період прострочення - 791,06 грн., 3% річних від простроченої суми - 3003,36 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позову зазначив, що між ним та [PERSON] укладений Договір про надання фінансових послуг № 181124-032626 від 24.11.2018 року, на суму 3000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60,00 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, який належним чином не виконується, внаслідок чого станом на 27.10.2021 року утворилась заборгованість у розмірі - 71 594,42 грн., з яких: сума кредиту 3000,00 грн., проценти за користування кредитом - 63 300,00 грн., пеня - 1500,00 грн., індекс інфляцій за весь період прострочення - 791,06 грн., 3% річних від простроченої суми - 3003,36 грн. Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку протягом десяти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (а.с. 65). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2021 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Прості Займи» до [PERSON] про стягнення заборгованості за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 73). Представник позивача в прохальній частині позовної заяви зазначив, розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує (а.с.4, 80). [PERSON] , яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання (а.с.89) та у порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 24 листопада 2018 року між ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №181124-032626 від 24.11.2018 року на суму 3 000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60 гривень за кожен день такого користування строком на 17 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача (а.с.10). Кредитний договір укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідач заповнила свої дані на сайті позивача. Перш ніж отримати позику, відповідач ознайомилася з правилами та умовами позики (оферта) переглянувши їх за посиланням www.bistrozaim.ua і підтвердила свою згоду, поставивши відповідну галочку в пункті «З Правилами й умовами надання позики ознайомлений, і підтверджую направлення оферти у відповідності до заповненої редакції, а також згоду на обробку персональних даних, в тому числі на передачу даних в бюро кредитних історій». Далі, після подачі заявки, відповідач отримала унікальний код підтвердження оформлення позики через СМС на свій мобільний номер, зазначений нею при реєстрації на сайті товариства. СМС відправляється через зовнішній сервіс СМС-розсилок TurboSMS (https://turbosms.ua/). Після отримання СМС, відповідач ввела отриманий код на сайті, і таким чином підтвердила подачу заявки та підписала договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності. Згідно із заявою-анкетою для отримання кредиту №181124-032626 від 24.11.2018 року , укладеному між ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» та [PERSON] , остання ознайомившись з додатком 2 до кредитного договору - Умовами надання та обслуговування кредиту та Правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту що розміщені на Офіційному сайті pzaim.zp.ua та www.bistrozaim.ua (Умови, Правила), та погодившись з ними просила товариство надати їй кредит на особисті потреби у розмірі 3000 гривень та перерахувати його на вказані нею реквізити (а.с.10). Договір укладено строком на 17 днів, тобто до 10 грудня 2018 року. Відповідачка зобов`язалась повернути кредит у розмірі 3000 гривень та сплатити проценти у розмірі 1020 гривень. Розмір процентів 2% за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних). Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 24 листопада 2018 року. Також в заяві-анкеті зазначено, що при виникненні заборгованості вона зобов`язується сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості починаючи з першого дня заборгованості на 15-й день - 5,02%, на 30-й - 7,67%, у порядку що передбачені розділом 4 Умов. Дії щодо укладання 24.11.2018 року електронного договору між [PERSON] та товариством в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею відображені у відповідній Інформації. В інформаційній довідці щодо порядку (процедури) отримання кредиту та підписання електронних договорів містяться дані [PERSON] , її прізвище, ім`я та по батькові, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, ідентифікаційний податковий номер, адреса реєстрації та місця проживання, дата народження, номер телефону, відомості про місце роботи, щомісячний дохід та сімейний стан. Також у ній зазначено номер карткового рахунку, на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти, перші дві цифри якої 41 та останні чотири цифри 0596 (а.с.11). Відповідно до п.п.4-6 заяви-анкети [PERSON] підтвердила, що доступ до заповнення від її імені заяв-анкет на офіційному сайті відповідача (pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua) належить лише їй, інші особи не мають можливості скористатись від її імені можливістю отримання інтернет-кредиту у Товаристві; всі заяви-анкети, що надходять від її імені на сайт pzaim.zp.ua є дійсними та надані нею особисто: всі заявки на видачу кредитних коштів на її картковий рахунок надані з її особистого мобільного телефону є дійсними та надані нею особисто. ТОВ ПРОСТІ ЗАЙМИ» прийнято позитивне рішення про надання кредиту та 24.11.2018 року через платіжну систему за допомогою ТОВ «ВЕР ФОР ПЕЙ» здійснено переказ кредитних коштів в сумі 3000 грн. на платіжну картку, вказану позичальницею у заяві. Згідно з довідкою № 827 від 03.11.2021 року, наданою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», підтверджено, що на підставі укладеного між ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» було здійснено 24.11.2018 о 3:28:48 переказ грошових коштів в сумі 3000 гривень на номер картки [NUMBER] власник картки (емітент) банк RAIFAAEISEN BANK AVAL категорія карти Visa (а.с.12). Відповідно до довідки ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» [PERSON] було здійснено переказ грошових коштів ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ, час оплати 07.12.2018 о 11:43:40, у сумі 840 грн. (а.с.13). Відповідач порушила взяті на себе зобов`язання та не повернула позику у встановлений термін, в зв`язку з чим виникла заборгованість. Станом на 27.10.2021 року утворилась заборгованість у розмірі - 71 594,42 грн., з яких: сума кредиту 3000,00 грн., проценти за користування кредитом - 63 300,00 грн., пеня - 1500,00 грн., індекс інфляцій за весь період прострочення - 791,06 грн., 3% річних від простроченої суми - 3003,36 грн. (а.с. 14-40). Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання за договором позики, які врегульовані нормами Глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно з вимогами статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із статтями 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами частини 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Тобто, відповідач перед укладенням договору була ознайомлена з усією інформацією про умови кредитування, як того вимагає стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки, звернувшись до позивача із заявкою на отримання позики та, підписавши договір, позивач засвідчила той факт, що вона обізнана з Правилами, які включають в себе і умови кредитування. Отже, суд вважає, що при укладенні та підписанні Договору позики, відповідач діяла свідомо, її волевиявлення було направлено на укладення вказаного договору та отримання позики. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», переказ в Україні може здійснюватися за допомогою внутрішньодержавних та міжнародних платіжних систем. Пунктом 7.1.5 статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків. Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні статей 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що між ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» та відповідачкою укладено договір про надання фінансових послуг №181124-032626 від 24.11.2018 року на суму 3000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60 гривень за кожен день такого користування строком на 17 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Кредитний договір укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Позивач, в свою чергу, виконав свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів, а саме: кошти за кредитним договором перераховані на банківську картку позичальника-відповідача платіжною системою ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (WayForPay), яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «FLASHPAY». Відповідно до вимог кредитного договору відповідачка взяла на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 3000 гривень та сплатити проценти у розмірі 1020 гривень строком на 17 днів до 10 грудня 2018 року. Окрім зазначено, відповідач взяла на себе зобов`язання, у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку у вигляді пені згідно кредитному договору. Станом на 10 грудня 2018 року термін платежу за договором настав, однак відповідач не виконала свої зобов`язання, а саме: не в повному обсязі повернула отримані на підставі укладеного договору кошти та не сплатила проценти, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із несплаченої суми позики - 3000 гривень. Таким чином, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідачки заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 3000 гривень є доведеною та підлягає задоволенню. Разом з тим, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками за період з 24.11.2018 року в сумі 63 300 гривень підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу вищезазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору від 24.11.2018 року ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а остання зобов`язується повернути надану позику у повному обсязі 10.12.2018 року. Таким чином, позикодавець ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 10.12.2018 року включно. Після закінчення строку його дії Договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках за користування позикою в сумі 63 300 гривень включає період з 24.11.2018 року по 13.08.2021 року, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки відповідач мала сплатити відсотки в сумі 1020 гривень, нею вже сплачено відсотки у сумі 840 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, який доданий до позовної заяви, з неї підлягають стягненню відсотки за користування позикою в розмірі 180 гривень. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] , в порядку частини 2 статті 625 ЦК України, 791,06 гривень індексу інфляції за весь період прострочення та 3003,36 гривень - 3% річних від простроченої суми, а також 1500 грн. пені, суд враховує наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунків заборгованості збитків від інфляції та 3% річних, індекс інфляції за весь період прострочення становить 791,06 гривень індексу інфляції за весь період прострочення та 3003,36 гривень. Проте, суд не погоджується з правильністю нарахування зазначених сум, оскільки в ці суми ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» було враховано відсотки за користування кредитом, нарахованих поза строком дії договору. Враховуючи заборгованість за тілом кредиту в сумі 3000 гривень, яка є доведеною та підлягає задоволенню, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути індекс інфляції за весь період прострочення в сумі 784,42 гривні (3000 грн. (сума боргу+відсотки)х123,197 (сукупний індекс інфляції)/100%-3000 грн. (сума боргу) та 3% річних від простроченої суми в сумі 331 грн. (3000 грн. (сума боргу)х3%х 1067 днів прострочення/365 днів у році/100). За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а тому з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованість за кредитним договором №181124-032626 від 24.11.2018 року, яка виникла станом на 27.10.2021 року в загальному розмірі 5795,42 гривень, що складається з: 3000 гривень - сума кредиту, 180 гривень - проценти за користуванням кредитом за період з 24.11.2018 року по 10.12.2018 року,1500 грн. - пені, 784,42 грн. - індекс інфляції за період прострочення з 11.12.2018 року по 27.10.2021 року, 331 грн. - 3% річних від простроченої суми за період з 11.12.2018 року по 27.10.2021 року. Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно до частини 1, частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial