Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що працює у відповідача на посаді начальника першого сектору виробничого підрозділу Коростенської дирекції залізничних перевезень. Наказом відповідача від 04.01.2022 року №02 «Про відсторонення від роботи» його відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 05.01.2022 року на час відсутності щеплення проти СОVID-19 або усунення обставин, що обумовили відсторонення. Вважає даний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню судом з підстав невідповідності чинному законодавству, зокрема, Конституції України, Законам України, Цивільному кодексу України та Рішенню Конституційного Суду України, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду для захисту своїх трудових прав. Так, стаття 24 Конституції України гарантує громадянам рівні конституційні права і свободи та рівність перед законом, зокрема право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя. Трудові відносини в Україні врегульовані КЗпП України. Стаття 21 вказаного закону проголошує рівність трудових прав громадян та заборону будь-якої дискримінації у сфері праці, зокрема обмеження прав працівників залежно від стану їхнього здоров`я. Статтею 46 КЗпП встановлено, що відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботу у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Вказаний перелік не є виключним, передбачає розширення, проте лише актами законодавства України. Згідно з ч.1, 2, ст.12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на яку відповідач посилається в наказі, як на підставу відсторонення від роботи, профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку , встановленому законом , ці працівники відстороняються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Щеплення від респіраторної хвороби СОVID-19 за статтею 12 вказаного Закону не є обов`язковим. Рішення про проведення обов`язкових профілактичних щеплень на відповідних територіях віднесено до виключної компетенції головного державного санітарного лікаря України, головного державного санітарного лікаря Автономної Республіки Крим, а також головних державних санітарних лікарів областей, міст Києва та Севастополя та за умови наявності відповідних епідемічних показань. Пунктом 41-6 постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" в редакції чинній на час винесення оскаржуваного наказу, передбачено відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти СОVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти СОVID-19відповідно до ст.46 КЗпП України, ч.2 ст.12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороби" та частини 3 ст.5 Закону України "Про Державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти СОVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти СОVID-19, виданий закладом охорони здоров`я. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затверджений Наказом МОЗ України від 04.10.2021 року №2153. Пунктом 4 Наказу МОЗ до переліку осіб віднесено працівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади. З огляду на наведене, відсторонення від роботи є втручанням у право людини на працю та право заробляти працею на життя шляхом його обмеження, а тому в силу положень п.1 ст.92 Конституції таке втручання дозволено виключно законами України, а не підзаконними актами, до яких належать Постанова КМУ і Наказ МОЗ. Враховуючи порушення відповідачем гарантій позивача, такі гарантії мають бути поновлені шляхом скасування наказу про відсторонення від роботи та виплати заробітної плати за час незаконного відсторонення. Просить визнати незаконним та скасувати наказ Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» код ЄДРПОУ - 40081221, від 04.01.2022 року №02 «Про відсторонення від роботи», яким [PERSON] відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 05.01.2022 року. Зобов`язати Регіональну філію «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» нарахувати та виплатити [PERSON] заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи на підставі наказу від 04.01.2022 року №02 «Про відсторонення від роботи». 19.01.2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась особам, які беруть участь у справі та була отримана відповідачем 27.01.2022 року. 09.02.2022 року представник Акціонерного товариства "Українська залізниця" надав відзив на позов в якому зазначив, що регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» не має статусу юридичної особи, тому належним відповідачем у даній справі є Акціонерне товариство "Українська залізниця", ЄДРПОУ 40075815. Постановою КМУ від 09.12.2020 року №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідними змінами визначено, що з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин. У зв`язку з чим керівників державних органів (державної служби), керівників підприємств, установ та організацій було попереджено про необхідність забезпечити відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовці, обов`язковість профілактичних щеплень проти СОVID-19 яких визначено переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти СОVID-19 відповідно до статті 46 КЗпП України, частини 2 статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти СОVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти СОVID-19, виданий закладом охорони здоров`я. Відсторонення працівників здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються. Строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Згідно з Постановою КМУ №1096 від 20.10.2021 року, пункт 41-6 Постанови набирає чинності з 8.11.2021 року. Перелік професій, виробництв, організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням затверджено наказом МОЗ від 4.10.2021 року №2153, який доповнено пунктом 6, згідно якого до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави входить і Акціонерне товариство "Українська залізниця". На сьогоднішній день жоден з вищезазначених нормативів не визнано таким, що суперечить Конституції чи Законам України. Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то за загальним правилом такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не передбачено законодавством. Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19. Відповідно нормативів власника підприємства з 9.12.2021 року особи, які відмовляються або ухиляються від проведення щеплень проти СОVID-19, крім тих, які мають абсолютні протипоказання до їх проведення та надали медичний висновок про наявність протипоказань, мають бути відсторонені від роботи (виконання робіт). Зміст листа було доведено 29.11.2021 року до відома [PERSON] , який відмовився від підпису, про що було складено акт о 08:30 годин. 05.12.2021 року перед вирішенням питання про допуск до роботи у нього запитали про наявність документу, що свідчив би про проведення профілактичного щеплення проти СОVID-19. Працівник заперечив наявність у нього такого документу, про що 5.12.2021 року було складено відповідний акт. Відсторонення позивача від роботи було вимушеним заходом, оскільки за порушення або невиконання правил щодо карантину передбачена відповідальність ст.44-3 КУпАП. Вважає, що наказ №02 від 4.01.2022 року "Про відсторонення від роботи " [PERSON] не може бути скасований, оскільки виданий на виконання чинного законодавства України, яке підлягає обов`язковому виконанню по всій території України. Просив взяти до уваги рішення по аналогічним справам №733/1302/21, 713/2552/21, 444/3344/21, 585/3294/21 та у задоволенні позовних вимог [PERSON] до регіональної філії "Південно-Західної залізниці" АТ "Укрзалізниця" щодо скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за час відсторонення відмовити. Позивач відповідь на відзив не подав. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Позивачем порушено спір, який стосується встановлення законності наказу про відсторонення від роботи працівника без збереження заробітної плати. Судом встановлено, що [PERSON] з 15 травня 2006 року (наказ №205 ос від 12.05.2006) працює у виробничому підрозділі Коростенська дирекція залізничних перевезень і займає посаду начальника першого сектору, що стверджується довідкою Коростенського регіону структурного підрозділу центру з управління персоналом регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» №06 від 05.01.2021 року. 04.01.2022 року структурним підрозділом центру з управління персоналом Коростенського регіону Регіональної філії "Південно-західна залізниця" було видано наказ №02 по виробничому підрозділу Коростенська дирекція залізничних перевезень регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" про відсторонення від роботи. На підставі ст.46 КЗпП України, ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року №2153 зі змінами, внесеними наказом МОЗ від 01.11.2021 року №2393, пунктом 41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 №1236, враховуючи ненадання підтверджуючого документу про обов`язкове профілактичне щеплення від гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, або копії медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти СОVID-19, [PERSON] від роботи з 05.01.2022 року до моменту усунення ним причин відсторонення. На час відсторонення нарахування заробітної плати (середнього заробітку) не здійснювати. Так, статтею 46 КЗпП України визначено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст.10 Закону України "Про Основи законодавства України про охорону здоров`я" встановлено обов`язки громадян у сфері охорони здоров`я, серед яких зокрема передбачено: а) піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; б) у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення. Згідно з ч.1, 2 ст.12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" є обов`язковими і включаються до календаря щеплень профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Наказом МОЗ України від 04.10.2021 року № 2153 відповідно до статті 10 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я", статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 90), та з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України, попередження інфекцій, керованих засобами специфічної профілактики, затверджено «Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Згідно Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, до вказаного переліку увійшли, зокрема працівники підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83. Сам наказ МОЗ України від 04.10.2021 року № 2153 не містить положень про обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а лише затверджує «Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням»( в подальшому Переліком). Обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, визначено відповідним Переліком, який підписаний Генеральним директором Директорату громадського здоров`я та профілактики захворюваності і який відповідно не уповноважений визначати окремі професії, виробництва та організації, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб. Тобто, фактично обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 наказом МОЗ України від 04.10.2021 року № 2153 для певних професій, виробництв та організацій не визначена, а затверджено лише «Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Відповідно ч.1 ст.12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначено, що лише профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Фактично з прийняттям відповідного наказу правове регулювання та визначення тих профілактичних щеплень, які є обов`язковими, не змінилось, а відтак відсторонення працівника, який входить до переліку затвердженого наказом МОЗ України від 04.10.2021 року №2153, є незаконним, оскільки саме до компетенції МОЗ України входить повноваження визначати Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, що відповідно і зобов`язує МОЗ самостійно визначати відповідні хвороби та інфекції. В будь-якому випадку, відповідно до п.4 Положення про організацію і проведення профілактичних щеплень, яке затверджене Наказом Міністерства охорони здоров`я України 16.09.2011 року № 595 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України 11.08.2014 № 551) щеплення дозволяється проводити тільки зареєстрованими в Україні вакцинами/анатоксинами згідно з Календарем профілактичних щеплень в Україні, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 року № 595 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11.08.2014 № 551), та інструкціями із застосування вакцини або анатоксину, затвердженими в установленому порядку. Профілактичні щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 до вказаного Календаря профілактичних щеплень в Україні не включені, а відтак посилання та обґрунтування відповідачем необхідності наявності доказів щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, є незаконним. Вказаний висновок ґрунтується та тому, що згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Згідно ч.1, 2 ст.32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Положення п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» зобов`язують, а не надають право підприємствам, установам і організаціям усувати за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби від роботи, навчання, відвідування дошкільних закладів осіб, які ухиляються від обов`язкового медичного огляду або щеплення проти інфекцій, перелік яких встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Враховуючи відсутність в оспорюваному наказі посилання, як на підставу його винесення, подання відповідної посадової особи державної санітарно-епідеміологічної служби про відсторонення [PERSON] від роботи, він є таким, що підлягає скасуванню. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про визнання незаконним та скасування Наказу від №02 від 04.01.2022 року про відсторонення від роботи є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи, виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування: Частиною 1 ст.94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Починаючи з 05.01.2022 року позивачу не здійснювалось нарахування заробітної плати (середнього заробітку). Оскільки судом встановлено, що на порушення ст. 46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, позивач не виконував покладені на нього обов`язки з ініціативи роботодавця, який не допускав його до виконання таких, тобто фактично мав місце простой не з вини працівника, тому за позивачем мав зберігатись середній заробіток за аналогією з положеннями ст.113 ч.2 КЗпП України, який підлягає виплаті. При цьому, розмір середнього заробітку визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарних місяці роботи. Оскільки право позивача на працю з відповідною оплатою було безпідставно порушене відповідачем шляхом видання Наказу №02 від 04.01.2022 "Про відсторонення від роботи", тому ефективним способом порушеного права буде зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи, розрахунок якої має бути здійснено у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України щодо визначення середнього заробітку з моменту відсторонення по день фактичного допущення до роботи. З урахуванням наведеного наявні підстави для задоволення позову. Посилання сторони відповідача на судові рішення у справах №733/1302/21, 713/2552/21, 444/3344/21, 585/3294/21 у даному випадку не мають преюдиційного значення та не можуть бути безумовною підставою для відмови у позові. Відсутність у регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» статусу юридичної особи не позбавляє вказану філію повноважень приймати накази про відсторонення від роботи та щодо нарахування та виплати заробітної плати стосовно працівників виробничого підрозділу Коростенської дирекції залізничних перевезень, до яких відноситься [PERSON] .

Outcome: approved