Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 14 жовтня 2006 року між нею та [PERSON] зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, постійні сварки та скандали, зв`язку із чим позивач прохає суд даний шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати. Прохає після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище - [PERSON] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 01 квітня 2022 року провадження по даній справі відкрито та по справі призначено судове засідання. Представник позивача [PERSON] , адвокат Галушко С.С., в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, однак заперечив щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу, оскільки є учасником бойових дій та інвалідом 3 групи, має на утриманні неповнолітнього сина та в зв`язку з скрутним матеріальним становищем. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 123. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. Спору про спільне майно у сторін не має. В зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивача слід іменувати прізвищем [PERSON] . Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з\~ розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 3800\~ грн. до суду надано: договір № 33 про надання правничої допомоги від 04 березня 2022 року, розрахунок витрат на правничу допомогу від 9 березня 2022 року та кінцевий розрахунок від 27 квітня 2022, АКТ № 1 та АКТ № 2 приймання-передачі правничих послуг від 9 березня 2022 року та від 27 квітня 2022 року відповідно (а.с. 10-12, 30-31). Витрати на професійну правничу допомогу покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч. 2 ст. 141 ЦПК). При цьому суд зобов`язаний врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК). Судом встановлено, що витрати позивача на правничу допомогу пов`язані із розглядом цієї справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу немає. Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином слід повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496,20 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496,20 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 3800 гривень.

Outcome: approved