Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки. Позивачка [PERSON] 28.01.2022 року, скориставшись канцелярією, звернулася у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою (зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 1550), в якій просить ухвалити рішення про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 11.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та зареєстрованого у реєстрі за № 8250, про стягнення з неї на користь відповідача - ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО»» заборгованості у розмірі 23 290 грн. 39 коп., та про стягнення (повернення) на її користь з зазначеного відповідача безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 11 718 грн. 71 коп., котрі були стягнені у межах виконавчого провадження на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, у сплаті судового збору за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а також у сплаті адвокатові за отриману професійну правничу допомогу коштів, позивачка просить покласти на відповідача. Позов, обґрунтовано тим, що згаданий вище виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивачка стверджує, що кредитний договір № 210306-36070-1 від 06.03.2021 року, укладений між ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», правонаступником якого в результаті реорганізації є відповідач - з однієї сторони та [PERSON] - з другої сторони, не укладала, а будь-яких коштів від названих компаній не одержувала, при цьому, про існування такого кредитного договору дізналась лише на стадії виконавчого провадження. Позивачка зазначає, що оскільки кредитний договір № 210306-36070-1 від 06.03.2021 року, котрий був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, то він не є документом, за якими стягнення заборгованості може провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, що свідчить про відсутність правових підстав для вчинення виконавчого напису на підставі цього кредитного договору. Також, приватним нотаріусом не було належним чином перевірено безспірність сум, які були нараховані відповідачу як заборгованість позивачки, не встановлено факт прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором, не перевірено дотримання встановлених законодавством строків для вчинення виконавчого напису та чи не виник спір між зацікавленими особами. Позивачка також вказує, що приватним нотаріусом було проігноровано той факт, що відповідач, не зважаючи на припинення дії кредитного договору, нарахував заборгованість за відсотками після спливу визначеного цим договором строку кредитування. Також, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Таких документів відповідачем приватному нотаріусу не було надано. Крім того позивачка вважає, що оскільки з неї на користь відповідача у порядку примусового виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса було утримано із нарахованої заробітної плати грошові кошти у сумі 11 718 грн. 71 коп., то вони підлягають поверненню як такі, що набуті відповідачем без достатньої правової підстави. Відтак позивачка, виходячи з положень статей 15-16, 18, 177, 190, 1212 ЦК України, статей 1, 34, 39, 87-88 Закону України «Про нотаріат», була змушена звертатись до суду із даним позовом, у котрому, обрала два способи захисту - визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та повернення безпідставно набутих грошових коштів. Відповідач у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до нього, за участі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука В.І. як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та повернення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, не подав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, у запропоновані судом строки та порядку письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] до ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО»», за їх участі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та повернення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, не подали. Заяви та клопотання учасників справи. 28.01.2022 року за вх. № 1551 від позивачки одночасно із пред`явленням позовної заяви, через канцелярію суду надійшла заява про вжиття заходів її забезпечення у спосіб зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 11.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та зареєстрованого у реєстрі за № 8250, про стягнення з [PERSON] на користь відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» заборгованості у розмірі 23 290 грн. 39 коп. 04.02.2022 року, скориставшись канцелярією суду, [PERSON] подала заяву про усунення недоліків позовної заяви (зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 2012). 04.02.2022 року, скориставшись канцелярією суду, [PERSON] подала повторну заяву про вжиття заходів її забезпечення (зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 2015) у спосіб зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 11.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та зареєстрованого у реєстрі за № 8250, про стягнення з [PERSON] на користь відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» заборгованості у розмірі 23 290 грн. 39 коп.. 05.05.2022 року, скориставшись канцелярією суду, [PERSON] подала заяву про проведення розгляду цієї справи за її відсутності (зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 6189), у котрій також висловлено позицію на підтримання позовних вимог з тих підстав, котрі викладені у пред`явленому позові, проти заочного розгляду справи не заперечує. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 31.01.2022 року позовну заяву [PERSON] до ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО»», з участю третьої особи, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та повернення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, залишено без руху та надано термін для виправлення її недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, котрий не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 31.01.2022 року заяву [PERSON] про забезпечення позову повернуто заявниці без розгляду. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 04.02.2022 року вищевказану позовну заяву, після усунення її недоліків, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Залучено до участі у справі в якості ще однієї третьої особи, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука В.І.. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду справи по суті - зал судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 21.03.2022 року о 09:30 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 04.02.2022 року задоволено повторну заяву позивачки про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі, зокрема зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 11.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та зареєстрованого у реєстрі за № 8250, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» заборгованості у розмірі 23 290 грн. 39 коп.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 21.03.2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, судовий розгляд справи відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час наступного судового засідання щодо розгляду справи по суті - зал судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 05.05.2022 року о 12:45 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 05.05.2022 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи та ухвалення у ній заочного рішення на підставі наявних матеріалів (доказів). Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначених судових засідань по їх справі, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. Судом було задоволено заяву позивачки про розгляд даної справи за її відсутності та, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати заочний судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Крім того, за змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких його прав ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО»», встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено існування кредитного договору № 210306-36070-1 від 06.03.2021 року, укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 року є ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО»» - з однієї сторони та [PERSON] - з другої сторони, за змістом котрого позивачці було надано кредитні кошти на умовах, визначених у цьому договорі (копія міститься у справі, а. с. 13-14). Судом встановлено й те, що 11.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8250 (копія міститься у справі, а. с. 12), про стягнення з позивачки боргу за кредитним договором № 210306-36070-1 від 06.03.2021, укладеним з ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 року є відповідач, у загальній сумі 23 290 грн. 39 коп. за період з 12.05.2021 року по 24.09.2021 року. Сума заборгованості складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 3 999 грн. 20 коп., простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користуванням кредиту у розмірі 18 591 грн. 19 коп.. Крім того, за вчинення цього виконавчого напису з позивачки на користь відповідача стягнено 700 грн.. Із місту зазначеного виконавчого напису видно, що нотаріус при його вчиненні керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172 (в редакції від 10.12.2014 року, котра діяла на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року за № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. від 15.11.2021 року (копія міститься у справі, а. с. 8) на підставі заяви стягувача відкрито виконавче провадження № 67528618 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, а постановою цього ж приватного виконавця від 10.12.2021 року (копія міститься у справі, а. с. 23) звернено стягнення на доходи (заробітну плату) позивачки, котрі вона отримує у Управлінні освіти Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, із здійсненням відрахувань у відповідності до чинного законодавства. Відповідно до виписки по картковому рахунку, відкритого на ім`я фізичної особи [PERSON] (паспорт [NUMBER] ), наданого ГУ з обслуговування клієнтів за період з 24.11.2021 року, моменту встановлення арешту суми на рахунку, до 27.01.2022 року з названого рахунку позивачки стягнуто кошти на погашення арештованої суми у загальній сумі 11 718 грн. 71 коп., (виписка міститься у справі, а. с. 24-25), таким чином із заробітної плати позивачки за період з 24.11.2021 року по 27.01.2022 року утримано 11 718 грн. 71 коп. відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. у виконавчому провадженні № 67528618 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 11.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та зареєстрованого у реєстрі за № 8250, про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості у розмірі 23 290 грн. 39 коп., для подальшого перерахунку цих утриманих коштів на користь відповідача. Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо виконання вчинених нотаріусами виконавчих написів, а також наслідків їх виконання, регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172. За загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених у ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. В силу ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічна норма закріплена й у пунктах 3.1, 3.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5. При цьому, перелік документів, за котрими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, котра ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року залишена без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172, розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постанова суду набрала законної сили з моменту її проголошення. Суд приймає до уваги також роз`яснення, котрі містяться у пункті 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року за № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», за змістом котрих визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Крім того, в силу ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У главі 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» книги п`ятої «Зобов`язальне право» чинного ЦК України містяться статті 1212-1215, за змістом котрих особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ст. 1212 ЦК України). Системний аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). У свою чергу, під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичного змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи право чином. Висновок суду за результатами розгляду справи. З урахуванням положень статей 15-16, 18 ЦК України, статей 50, 87-88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87-88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, зокрема від 14.03.2019 року у справі № 201/13708/16-ц (провадження № 61-25811св18), від 31.01.2018 року у справі № 285/2975/16 (провадження № 61-31641св18). У межах даних пред`явлених позовних вимог суд, враховуючи також вищенаведені приписи, приходить до висновку про те, що вказана у виконавчому написі, вчиненому 11.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та зареєстрованого у реєстрі за № 8250, про стягнення з позивачки на користь відповідача заборгованості у розмірі 23 290 грн. 39 коп., не може вважатися обґрунтованою, що дає підстави вважати, що цей приватний нотаріус при вчиненні зазначеного виконавчого напису не перевірив, чи подано на обґрунтування стягнення документи, згідно котрих стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. До того ж кредитний договір № 210306-36070-1 від 06.03.2021 року, котрий був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому він не є документом, за якими стягнення заборгованості може провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім того станом на дату вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та зареєстрованому у реєстрі за № 8250 виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО»» заборгованості у розмірі 23 290 грн. 39 коп., законодавча підстава для його вчинення, а саме пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», не була чинною, а відтак зазначена нотаріальна дія щодо вчинення вказаного вище виконавчого напису є незаконною. Також враховуючи те, що вищевказаний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. з грубим порушенням норм чинного законодавства, й підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, то існують правові підстави для застосування до вказаних відносин положення глави 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» книги п`ятої «Зобов`язальне право» чинного ЦК України щодо повернення безпідставно набутого майна, оскільки правова підстава, на якій відповідач набув грошові кошти від позивачки внаслідок вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 67528618, пов`язаних з виконанням зазначеного виконавчого напису нотаріуса, відпала. Аналогічні висновки знайшли своє відображення в постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 28.01.2020 року в справі № 910/16664/18, та від 06.03.2019 року в справі № 910/1531/18. За таких наведених вище обставин позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема, слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та зареєстрованого у реєстрі за № 8250, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО»» заборгованості у розмірі 23 290 грн. 39 коп., а грошові кошти у розмірі 11 718 грн. 71 коп., котрі були стягнуті в межах виконавчого провадження № 67528618 на підставі вищевказаного виконавчого напису, підлягають поверненню як такі, що набуті без достатньої правової підстави. Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із двома вимогами, одна з котрих майнового, а інша немайнового характеру, у розмірі по 992 грн. 40 коп. кожна, що підтверджується квитанцією № ПН1128 від 17.12.2021 року та квитанцією № ПН15 від 04.02.2022 року (оригінали наявні у справі, а. с. 1, 33), у сплаті позивачкою судового збору за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову у розмірі 496 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією № ПН1133 від 17.12.2021 року та квитанцією № ПН16 від 04.02.2022 року (оригінали наявні у справі, а. с. 36, 37), а всього - 2 481 грн., - слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, зокрема в силу ухвалення рішення на користь позивачки, покласти на відповідача. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачкою судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, сплати позивачкою судового збору за подання заяви про вжиття заходів забезпечення цієї позовної заяви, матеріали даної справи не містять.

Outcome: approved