Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

1 Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача В травні 2021 року Чернівецька міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів. На обґрунтування позову посилалася на те, що з 17 квітня 2013 року за [PERSON] , [PERSON] зареєстроване право власності на будівлю магазину за адресою [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно розміщене на земельній ділянці за вищевказаною адресою, площею 0, 1014 га. за кадастровим номером 7310136900:41:001:0008. Дана земельна ділянка була надана рішенням Чернівецької міської ради від 26.04.2018 року в оренду [PERSON] та [PERSON] строком на п`ять років для будівництва і обслуговування будівель торгівлі. Проте, договору оренди землі не було укладено. Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради повідомляв відповідачів листами, які ними були отримані, про необхідність укладення договору оренди землі, але жодної реакції від відповідачів не було. Пояснює, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , площею 0.1014 га у період з 04.09.2017 року по теперішній час використовується відповідачами без правопосвідчуючих документів. Крім того, вказує, що працівниками департаменту проведено розрахунок безпідставно збережених коштів у виді орендної плати за землю за період з 16.03.2018 р. по 15.03.2021 р. в розмірі 222458, 75 грн. Також вказує, що відповідачам було надіслано листа з пропозицією сплатити кошти за її використання, однак, відповідачі не зреагували на зазначений лист. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь Чернівецької міської ради- 111229, 39 грн. та з відповідача [PERSON] на користь Чернівецької міської ради -111229, 38 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку та судовий збір з [PERSON] у розмірі 1668,44 грн.та з [PERSON] у розмірі 1668,44 грн. В судовому засіданні представник позивача Ігнат М.І. підтримав позов, просив позов задовольнити, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнала, надавши суду відзив на позовну заяву та просила суд відмовити у задоволенні позову. Так, зазначила, що позивачем не зареєстровано у встановленому законом порядку право комунальної власності Чернівецької міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером 7310136900:41:001:0008 за адресою: [ADDRESS] , за користування якою він просить стягнути з відповідачів безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати за землю в загальній сумі 222458, 76 грн. Вказує, що відповідно до інформаційної довідки № 264404462 від 05.07.2021 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, відомості що до зареєстрованого права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7310136900:41:001:0008 відсутні. За таких обставин, у позивача відсутнє право за захистом якого він звертається до суду. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував щодо задоволення позову та просив відмовити у позовних вимогах у повному обсязі. Так пояснив, що у 2013 році він разом з [PERSON] придбали нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] майже за 1 мільйон гривень. Пояснив, що попередній власник користувався цим майном і не повідомляв їх щодо укладання договору оренди землі, тому їх не цікавило це питання. Вказав, що вони не мали на меті укладати договір оренди землі у зв`язку із недосконалістю законодавства. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував щодо задоволення позову та просив відмовити у позовних вимогах у повному обсязі. [PERSON] пояснив суду, що з 2017 року він з [PERSON] знали про те, що потрібно укладати договір оренди землі, проте були певні прогалини в законодавстві і вони вирішили не платити оренду. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 16.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження. 24.09.2021 року судом винесена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С.В. від 09.12.2021 року у відводі, що був завлений відповідачами по справі [PERSON] та [PERSON] 07.07.2021 року було відмовлено. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Встановлено, що з 17.04.2013 року між ПП «ЛКВ -ЕЛЄКТРА» та [PERSON] , [PERSON] був укладений договір купівлі продажу, згідно якого [PERSON] та [PERSON] є власниками на праві приватної власності по 1/2 частки нежитлових будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] та скадається з: будівлі магазину літ. А, загальною площею 514,70 кв.м., склад літ. Б, заг. пл. 147,70 кв. м, огорожі №1-4, що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 252828552 від 03.02.2021 року, де власниками по 1/2 частки вищевказаного майна є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12.13, 35). Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 448 від 03.06.2020 року вищевказане майно знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером 7310136900:41:001:0008, нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 2 543 578,00 грн.(а.с.10). Судом встановлено, що 01.10.2020 року на адресу відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин ЧМР було направлено листа з пропозицією сплатити безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за землю у період у розмірі 222513,36 грн. (а.с.6) Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками на праві приватної власності по 1/2 частки нежитлових будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] та скадається з: будівлі магазину літ. А, загальною площею 514,70 кв.м., склад літ. Б, заг. пл. 147,70 кв. м, огорожі №1-4, при цьому останні договір оренди землі не укладали, права на землю не оформлювали, користувались земельною ділянкою без правовстановлюючих документів для обслуговування нерухомого майна, плату за користування даною земельною ділянкою не здійснювали. Внаслідок цього, відповідно до розрахунку, затвердженого Директором департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин ЧМР А.Тимофійчук від 15.03.2021 року з 16.03.2018 року по 15.03.2021 року загальна сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю становить 222458,75 грн. (а.с.9) [PERSON] та [PERSON] не є власниками та постійними землекористувачами земельної ділянки, а тому не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для них, як землекористувачів, є орендна плата (ст. 14.1.72 ПК України). Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 ПК України). Відповідно до ст. 288.5 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку - для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки. Відповідачі (набувачі), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшили свої доходи, а Чернівецька міська рада (потерпілий) втратила належне їй майно (кошти від орендної плати) у розмірі 222458,75 грн Розрахунок зазначеної у позові суми здійснено шляхом множення вартості 1-го кв. м. земельної ділянки, зазначеного у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожен рік використання з подальшим застосуванням найнижчої орендної ставки 3% та з визначенням орендної плати в рік та в місяць використання земельної ділянки. Згідно рішення дев`ятнадцятої сесії міської ради №64 від 29.08.2012 року Про впорядкування орендної плати за землю та втрату чинності рішень сесії міської ради затверджено орендні ставки, а саме відсотки від нормативної грошової оцінки, що враховується для розрахунку річної плати за землю. Даним рішенням затверджено 3 % - найнижчу орендну ставку, яка відповідає ЦК України та яка і використовувалась при обрахуванні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку. 4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення Так, представник Відповідача зазначає, що, оскільки, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 7310136900:41:001:0008 за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано у встановленому законом порядку, щодо такої земельної ділянки не можуть виникати цивільні права та обов`язки, в тому числі обов`язок відповідачів щодо сплати орендної плати за користування нею. В свою чергу, слід зазначити, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації. Саме з дати реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з 17.04.2013р. відповідачі набули права власності на об`єкт нерухомого майна. Як вбачається із матеріалів справи, попереднім власникам об`єктів нерухомого майна, для їх обслуговування, згідно договору оренди №6804 від 23.09.2010 року, надавалась в оренду земельна ділянка за зазначеною адресою площею 0,1014га., кадастровий номер 7310136900:41:001:0008. Згідно Правового висновку Великої Палати Верховного Суду щодо виключної правової проблеми, який викладений у постанові від 04.12.2018р. №910/18560/16, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства. З огляду на викладене, користувачами земельної ділянки площею 0,1014га на [ADDRESS] в період з 16.03.2018р. по 15.03.2021р. є саме [PERSON] та [PERSON] як власники нерухомого майна. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зрештою, з часу виникнення права власності на нерухоме майно у відповідачів виник обов`язок укласти та зареєструвати договір оренди на спірну земельну ділянку. Однак, цього обов`язку відповідачі не виконали та не вчинили будь-яких дій, спрямованих на оформлення права користування вказаною земельною ділянкою. 5. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав. Суд вважає, що представником позивача доведено порушення прав позивача щодо безоплатного користування [PERSON] та [PERSON] без укладення договору оренди землі, без оформлення права на землю, використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів для обслуговування нерухомого майна, плату за користування даною земельною ділянкою не здійснювали. Внаслідок цього, в межах строку позовної давності, територіальна громада міста Чернівці в особі Чернівецької міської ради була позбавлена можливості отримати дохід від здачі земельної ділянки в оренду в період з 16.03.2018 до 15.03.2021 року. 6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності тощо. Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 Земельного кодексу України (далі ЗК України), є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні. Відповідно до ст.83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до пп. 14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Пунктом 14.1.136 п.14.1 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до п.286.1. ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Відповідно до статті 39 ЗК України та Закону України Про оренду землі право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, укладеним та зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до частини 2 статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, тобто існує принцип єдності та цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій він розташований. Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Водночас, реєстрація права власності на об`єкт нерухомості не тягне за собою безумовного переходу права власності на земельну ділянку під об`єктом нерухомості, а вимагає в цьому випадку окремого договірно-правового регулювання шляхом укладання відповідних цивільно-правових угод між власником земельної ділянки і власником споруди в установленому порядку, тобто договорів оренди. Враховуючи наведене, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею. Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідачі володіли лише об`єктом нерухомого майна - нежитлових будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , проте, правовстановлюючих документів на земельну ділянку не отримували, жодних прав щодо вказаної земельної ділянки не реєстрували. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення глави 83 ЦК України застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено. Аналогічна позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 по справі №629/4628/16-ц, Постанові Великої палати Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №922/3412/17, відповідно до яких вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Крім цього, даними рішеннями судів визначено, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд на практиці керується також аксіомою цивільного судочинства: Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem , яка означає У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права . У цій справі позивач належним чином обґрунтував свої вимоги, спрямовані на отримання від відповідачів компенсації у зв`язку з користуванням земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та без внесення плати, натомість позиція відповідачів зводиться до заперечення позову з метою уникнення сплати за користування земельною ділянкою, тоді як плата за користування земельною ділянкою є обов`язком відповідачів. 7. Судові витрати Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду, в сумі 3336,88 грн., які підлягають стягненню з відповідачів в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved