Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] в порядку набувальної давності, відповідно до ст. 344 ЦК України, оскільки він безперервно та відкрито, на протязі більше ніж 10 років, володіє даним нерухомим майном. Позивач та його представник адвокат Златі Д.С. (ордер серії ОД № 458396 від 18.11.2021 р.) у судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач по справі [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: технічний паспорт на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] , самочинних споруд немає; заповіт від 15.08.2003 р., згідно якого [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] ; свідоцтво про смерть [PERSON] , померла [INFO] ; довідки Новосільської сільської ради від 22.06.2017 р., із яких вбачається, що згідно записів по господарської книги № 4 [PERSON] є володільцем житлового будинку по [ADDRESS] та згідно земельно - кадастрової документації під № 359 земельна ділянка у розмірі 0,30 га по [ADDRESS] належить [PERSON] ; звіт про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку [ADDRESS] , вартість складає - 87490 грн.; абонентська книжка за природний газ за адресою: [ADDRESS] , абонент - [PERSON] . Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що [PERSON] була власником житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , померла [INFO] . За життя [PERSON] склала заповідальне розпорядження, яким заповідала все своє майно онучці [PERSON] , яка є відповідачкою по справі. На початку 2004 р. відповідачка надала згоду позивачу та його сім?ї на постійне проживання у вищевказаному будинку. З цього часу позивач із своєю сім`єю постійно та безперервно проживає в цьому будинку. Він відкрито та безперервно володіє усім будинком, доглядає за ним, проводить поточні ремонти, сплачує комунальні платежі. Отож, з 2004 р. позивач проживає у даному житловому будинку, який належить [PERSON] , відкрито, постійно та безперервно володіє та користується даним житловим будинком, ці обставини відомі сусідам, родичам та іншим оточуючим, що свідчить про відкритість володіння та користування житловим будинком. Оскільки позивач більш ніж 10 років добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, він вважає що за ним може бути визнано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] в порядку набувальної давності, відповідно до ст. 344 ЦК України. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні. Ст. 344 ч. 1 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно п. 11 Постанови Пленуму Вищего спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова) право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Відповідно до ч. 9 Постанови, при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Ч. 1 ст. 397 ЦК України передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Згідно з ч. 3 цієї статті, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено ЦК України. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Як встановлено судом позивач з 2004 р. добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується житловим будинком з надвірними спорудами [ADDRESS] , яку успадкувала, однак належним чином не оформила спадщину, [PERSON] . У зв`язку з тим, що відповідачка не висуває вимоги про повернення нерухомого майна, суд приходить до висновку, що позивач є добросовісним володільцем нерухомого майна. Факт володіння нерухомим майном позивач не приховував. Тобто на протязі більш ніж 10 років позивач добросовісно, безперервно та відкрито володіє даним нерухомим майном, таким чином є правові підстави для визнання за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] в порядку набувальної давності, відповідно до ст. 344 ЦК України. Відповідно до вимог ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] за набувальною давністю є правомірними і законними, виходять із правовідносин, пов`язаних з набуттям права власності. Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачем, судом не встановлено. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved