Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що вона 29.08.1998 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] у с. Кам`яна Гора, Жовківського району, Львівської області, актовий запис №5. Від спільного подружнього життя вони мають семеро дітей, двоє вже повнолітні, а інші п`ятеро дітей є неповнолітніми, а саме - дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею і знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач зловживає алкогольними напоями, піднімає на неї руку, ображає її та дітей нецензурними словами. Внаслідок чого його поведінка є неадекватною, він вживає нецензурні слова як у її сторону, так і в сторону їх спільних дітей, ним вчиняються сімейні дебоші, домашнє насильство відносно неї, зокрема, відповідач застосовує фізичну силу, чинить постійний психологічний тиск, чим завдає їй душевних страждань. Від такої поведінки відповідача і зазнають страждань діти, оскільки вони постійно є свідками напруженої обстановки вдома, сварок, дебошів, домашнього насильства, що звісно негативно впливає на їх психоемоційний стан. Позивач зазначає, що поведінка та ставлення відповідача остаточно вбили у ній почуття до нього поваги та любові, та призвели до того, що вона розчарувалася у відповідачеві як в людині з якою помилково поєднала свою долю. Позивач стверджує, що вона повністю втратила почуття поваги та любові до [PERSON] , та вважає, що її подальше із відповідачем спільне проживання та збереження сім`ї з врахуванням комплексу вказаних вище обставин є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, подружні стосунки припинились, сім`ї фактично не існує, примирення є неможливим. Позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 08.11.2021 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 06.12.2021 року з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання 06.12.2021 року сторони не з`явилась позивач [PERSON] подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, однак подав письмове клопотання про надання строку для примирення із позивачкою (арк. спр.21). Ухвалою суду від 06.12.2021 року розгляд справи відкладено на 13.01.2022 року. 13.01.2022 року ухвалою суду у зв`язку із неявкою сторін по справі, розгляд справи відкладено на 10.02.2022 року. 10.02.2022 року справа не розглядалась у зв`язку із перебуванням судді на лікуванні, розгляд справи призначено на 17.03.2022 року. 17.03.2022 року в судовому засіданні розгляд справи судом відкладено у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення сторонам у справі повідомлення про дату, час і місце судового засідання, враховуючи, що сторони не були повідомлені належним чином про час та дату судового засідання на 18.04.2022 року (арк. спр. 37). 18.04.2022 року ухвалою Жовківського районного суду Львівської області відмовлено в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] від 06.12.2021 року про надання строку на примирення. Позивач в судовому засіданні 18.04.2022 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі, заперечила щодо надання строку для примирення, так як за час розгляду справи судом про розірвання шлюбу відповідач жодних дій для збереження сім`ї не вчинив. Пояснила, що відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння своїми діями загрожує її здоров`ю та здоров`ю їх дітей, які вибігають з будинку, коли відповідач починає їх ображати та кричати через що вона здійснювала виклик працівників поліції. Просила суд позов задоволити та розірвати укладений із відповідачем шлюб. Відповідач в судовому засіданні 18.04.2022 року пояснив, що з часу подання ним клопотання про надання строку для примирення 06.12.2021 року з позивачкою були як примирення так і негаразди, просить суд не розривати шлюб укладений між ним та позивачкою. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 29.08.1998 року укладено шлюб у с. Кам`яна Гора, Жовківського району, Львівської області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (арк. спр. 10). Після одруження позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Із копій свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , встановлено, що у сторін у шлюбі народилося п`ятеро дітей, які є неповнолітніми, а саме - син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , (арк. спр. 5-9). Відповідно до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримувала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сім`ю, відновити подружні стосунки. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і просить шлюб розірвати. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд вважає обґрунтованими доводи позивача про відсутність згоди на примирення, та вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Отже, суд дійшов висновку, що на даний час шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо, розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. А відтак, позов [PERSON] необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача необхідно стягнути сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати в розмірі 908,00 грн. На підставі ст. ст. 24, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved