Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

У лютому 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, мотивувавши свої вимоги тим, що 13 березня 2007 року між ним та ЗАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір № 800000084. 13.03.2007 в якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором було укладено договір іпотеки № 800000084-И, предметом якого є квартира [ADDRESS] . 01.02.2010 року Деснянським районним судом м. Києва прийнято рішення, яким задоволено позов ЗАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1047208,07 грн. У жовтні 2019 року позивачу стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження № 54931995 у Деснянському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві з інформаційної довідки з Єдиного реєстру боржників. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 26 грудня 2016 року і зареєстрований в реєстрі за № 22690 про стягнення на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 174 471,82 дол. США. Вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням діючого законодавства та Порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. З огляду на це, просить виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків (а.с. 29). 20 травня 2020 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06.10.2020 (а.с. 60). Відповідачам був наданий строк для надання відзиву, третій особі для подання до суду письмових пояснень. У підготовчому засіданні сторони відсутні. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На момент розгляду справи відповідач АТ «Альфа-Банк» не скористався своїм правом на подання письмового відзиву, поважності причин неявки суду не повідомив, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не звертався. Третя особа пояснення щодо позову в порядку, передбаченому ст. 181 ЦПК України, не подала. Під час звернення до суду з позовними вимогами позивач просив витребувати у приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А. відповідним чином засвідчені копії документів, які було надано для вчинення нотаріальної дії. Ухвалою від 6 жовтня 2020 року клопотання позивача задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А. завірену належним чином копію вчиненого ним 22.12.2016 виконавчого напису за № 22690, а також завірені належним чином копії матеріалів на підставі яких вчинявся цей виконавчий напис (а.с. 72). На виконання вимог ухвали від 06.10.2020 року приватний нотаріус КМНО Чуловський В.А. надіслав пояснення в яких повідомив, що надати копії документів за виконавчим написом № 22690 від 22.12.2016 не видається за можливе, оскільки на підставі Акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, ці документи були знищені за закінченням терміну зберігання. Крім того, зазначив, що беручи до уваги предмет оскарження, вважає його процесуальний статус по справі (відповідач) позивачем визначено не вірно. Просив розглянути зазначену справу без його участі на підставі наявних у справі матеріалів. Справа неодноразово відкладалася. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, які не містять відзиву, що позбавляє суд можливості перевірити зазначені позивачкою підстави для позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 13 березня 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 800000084, відповідно до якого позивачу надано кредит в сумі 121 000 доларів США. Кредит був наданий зі сплатою 11,5 % річних строком до 13.03.2032 року. Умовами договору передбачено, що відповідач повинен був повертати борг частинами, кожного місяця (а.с. 21). В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором було укладено договір іпотеки № 800000084-И, предметом якого є квартира [ADDRESS] (а.с. 48). Так як позивач вказані умови договору не виконав, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01.02.2010, яке залишено без змін Апеляційним судом м. Києва і Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа № 2-195/2010) з [PERSON] на користь ЗАТ «Альфа-Банк» стягнуто суму заборгованості за кредитним договором - 1047208 грн 07 коп (а.с. 41-47). 26 грудня 2016 року приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 22690 про стягнення з [PERSON] , який є Боржником за кредитним договором № 800000084 від 13 березня 2017 року заборгованість, за заявою АТ «Альфа-Банк». Стягнення заборгованості проводиться за період з 13.04.2016 по 10.11.2016. Сума заборгованості складається з: заборгованості за кредитом - 102 503,73 доларів США; заборгованості за відсотками за користування кредитом 71 968,09 дол. США. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника становить 174 471,82 доларів США (а.с. 26). Виконавчий напис перебуває на виконанні в Деснянському районному відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 8). Звертаючись у суд з даним позовом [PERSON] зазначив, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України, якими, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому, вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та п.2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Суд позбавлений можливості оцінити документи на підставі яких було здійснено виконавчий напис приватним нотаріусом Чуловським В.А. оскільки зазначені документи він не надіслав, а також не надав пояснення та докази, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису належним чином переконався у безспірності розміру сум, встановив у якому розмірі виникла заборгованість. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У позовній заяві [PERSON] вважає, що АТ «Альфа-Банк» у 2010 року скористався своїм правом на дострокове повернення кредитних коштів з урахуванням несплачених відсотків, подавши позов до Деснянського районного суду м. Києва і згідно з рішенням якого з позивача було стягнуто цю заборгованість, а тому у 2016 році кредитор звернувся з заявою про видачу виконавчого напису поза межами трирічного строку позовної давності. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18). Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Як зазначає позивач, письмової вимоги від банку про погашення заборгованості він не отримував, а відповідач, в свою чергу, не подав суду доказів зворотного. Слід звернути увагу на те, що не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги банку. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Порушення порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). З поданої до суду позовної заяви вбачається, що [PERSON] заперечує безспірність суми заборгованості, що підлягає до стягнення за виконавчим написом. Зазначає, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора, оскільки в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Альфа-Банк» позивачем було передано предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] і сума мала бути в рази меншою. За таких обставин, між сторонами існував та існує невирішений спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14). Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач АТ «Альфа-Банк», не подавши відзив на позов, не довів свого права стягувати заборгованість з позивача за укладеним з фінансовою установою договором, та саму суму заборгованості. Крім того, відповідачем не доведено дотримання встановленого законом порядку при зверненні за вчиненням виконавчого напису, і твердження позивача в цій частині ним не спростовані. В матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена банком при подачі документів нотаріусу, та боржник про заборгованість достеменно знав, однак, проігнорував вимогу про її погашення. Яким чином та виходячи з чого відповідачем нарахована заборгованість, з матеріалів справи не вбачається і таких доказів відповідач суду не надав. Таким чином, суд доходить до висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 26 .12.2016 року, таким, що не підлягає виконанню через недодержання нотаріусом порядку вчинення нотаріальної дії, а саме: вчинення виконавчого напису за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимоги, правомірність розрахунку суми боргу, порядку пред`явлення вимоги дострокового повернення кредиту, відсутність доказів щодо належного повідомлення позивача про отримання ним вимоги про усунення порушень за кредитним договором, при цьому протилежне судом не встановлено. З огляду на викладене суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з АТ «Альфа-Банк» необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 840 грн виходячи з того, що належним відповідачем по вказаній категорії справ є стягувач, а не нотаріус.

Outcome: approved