Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений 03 жовтня 2015 року між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, вони втратили почуття поваги та любові. Фактично не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, сім`я існує формально. Прийшла до висновку, що примирення неможливе. Від спільного життя мають двох спільних дітей, дочку - [PERSON] та сина - [PERSON] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Натомість відповідач ухиляється від утримання дітей. А тому, просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання спільних дітей в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала і позовні вимоги просила задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов в частині розірвання шлюбу визнала повністю, стосовно стягнення аліментів просила суд задоволити вказану вимогу частково та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в мінімальному розмірі для дітей віком до 6-ти років, передбаченому законом, тобто по 1 050 грн. на кожну дитину. Заслухавшт позивача, представника відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що 03 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Корецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №56, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13 січня 2022 року, виданим повторно. Під час дії шлюбу у сторін народилося двоє дітей, дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, примирення між ними не можливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сім`я існує формально, збереження її неможливе. Тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2022 рік" у 2022 році встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2022 року для дітей віком до 6-ти років - 2100 грн., з 01 липня 2022 року - 2201 грн., з 01 грудня 2022 року - 2272 грн. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що позивач не надали суду належних та допустимих доказів, про те що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, який вона просить згідно позовних вимог. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дітей, беручи часткове визнання позову відповідачем щодо сплати аліментів, суд вважає позов задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти у тведій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дати подання позову. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову і відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову в частині стягнення аліментів, з відповідача необхідно стягнути 992 грн. 40 коп. (ставка на момент подання позову) судового збору в дохід держави. На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved