Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся в суд з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Провідна» (далі Відповідач) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Свої вимоги обґрунтовував тим, що постановою Кам`янського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2021 року по справі №696/707/21 гр. [PERSON] визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП. Зокрема, остання 29 липня 2021 року близько 11 год. 00 хв. на вулиці Покровській в м. Кам`янка Черкаської області, керуючи автомобілям ЗАЗ Lanos д.н.з. [NUMBER] під час руху заднім ходом не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернулась за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснила зіткнення із припаркованим автомобілем Ford Focus д.н.з. [NUMBER] власності Позивача, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Відповідача. Після настання страхового випадку Позивач отримав від Відповідача страхове відшкодування на суму 4\~170 грн. 73 коп. Між тим, з таким розміром виплати він не погодився , так як згідно висновку експерта № 75 від 29.09.2021 року вартість матеріально збитку оцінена на суму 18\~010 грн. З урахування збільшених позовним вимог просив суд стягнути з Відповідача на свою користь 13\~840 грн. матеріальної шкоди та 30\~000 грн. моральної шкоди. Також просив суд стягнути з Відповідача на свою користь понесені ним судові витрати у зв`язку із подачею позову на суму 1816 грн. та у зв`язку із проведенням експертизи на суму 3\~900 грн. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі\~\~за правилами загального позовного провадження, надано сторонам строк для подання заяв по суті. Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року надано строк Позивачу для усунення недоліків поданої заяви про збільшення позовних вимог шляхом доплати судового збору. Ухвалою суду від 08.02.2022 року підготовче засідання по справі закрите та призначено справу до судового розгляду. Позивач позов підтримував повністю та просив його задовольнити. Представник Відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову у поданому відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Як було встановлено в ході судового розгляду, постановою Кам`янського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2021 року по справі №696/707/21 гр. [PERSON] визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП. Зокрема, остання 29 липня 2021 року близько 11 год. 00 хв. на вулиці Покровській в м. Кам`янка Черкаської області, керуючи автомобілям ЗАЗ Lanos д.н.з. [NUMBER] під час руху заднім ходом не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернулась за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснила зіткнення із припаркованим автомобілем Ford Focus д.н.з. [NUMBER] власності Позивача, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Відповідача. У позовній заяві Позивач посилався на отримання від Відповідача страхового відшкодування на суму 4\~170 грн. 73 коп., тоді як Відповідач надав суду копію платіжного доручення про перерахунок Позивачу іншої суми 10 112 грн. 02 коп. (№048979 від 18.11.2021 року) Згідно висновку експерта № 75 від 29.09.2021 року вартість матеріально збитку Позивача через пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді оцінена на суму 18\~010 грн., тоді як згідно звіту № 61 від 11.11.2021 року така вартість оцінена 14\~202 грн. 60 коп. Виплата Відповідачем здійснена з врахуванням відрахування ПДВ на суму 10\~112 грн. 02 коп. Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають наступне правове регулювання. Частиною другою\~статті 22 ЦК України\~встановлено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ч.2\~ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст.1192 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу. Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано\~ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано\~статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Відповідно до\~ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Зазначені правові висновки мають місце в постанові ВС від 01.08.2018 у справі №363/2222/16-ц та постанові ВС від 30.01.2019 у справі №753/21303/16-ц. Відповідно до\~ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно\~ст.3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»\~оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в\~ст. 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночною діяльності. Наказом Міністерства Юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092\~була затверджена «Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів». Суд приймає до уваги твердження сторони Відповідача про те, що Позивачу здійснено страхове відшкодування на суму 10 112 грн. 02 коп., а не на суму 4\~170 грн. 73 коп., оскільки такі дані підтверджені документально платіжним дорученням №048979 від 18.11.2021 року, тоді як Позивач вказував інші суму з огляду на письмове повідомлення про таку, що не може свідчити про саме отримання іншої суми. Також, суд знаходить слушним і заперечення сторони Відповідача про те, що оскільки не надано доказів проведення відновлювального ремонту транспортного засобу на СТО, що має статус платника ПДВ, існували підстави для здійснення страхового відшкодування з відрахуванням суми ПДВ з них, чого не відображено у висновку експерта № 75 від 29.09.2021 року, так як дане питання перед ним не порушувалося, але вказане узгоджується з п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.12.2020 року по справі № 565/1210/19. Щодо розміру такого відшкодування, суд вважає, що заперечення Відповідача про те, що висновок експерта № 75 від 29.09.2021 року не може прийматись до уваги, так як при огляді експертом не були присутні усі зацікавлені особи, не узгоджуються з матеріалами справи. Як слідує зі змісту висновку, при огляді транспортного засобу були присутні обоє учасники дорожньо-транспортної пригоди, а присутність інших заінтересованих осіб не є взагалі обов`язковою, про що вже висловлювався Верховний Суд у постанові від 23.11.2020 року по справі № 643/10751/16-ц. Таким чином, суд приходить до висновку, що для розрахунку необхідного страхового відшкодування слід прийняти до відома вказаний висновок, з урахуванням вже проведених виплат та відрахування необхідної суми ПДВ. А отже, для розрахунку необхідної суми доплати страхового відшкодування слід провести наступні вирахування: (18\~010 (сума згідно висновку) - 3 870,36 ПДВ) 10\~112,02 (вже здійснені виплати) =14\~139,64 10\~112,02 = 4\~027,62 грн. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків. Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При розгляді вимог про стягнення моральної шкоди суд виходить з того, що сторона, яка їх заявляла повинна була довести відповідними доказами факт її спричинення, причинний зв`язок з негативними наслідками. Водночас, жодні докази цього суду не були надані і учасники провадження не клопотали про призначення психологічної експертизи Позивача, а тому і ці вимоги не є доведеними суду. Такі висновки суду не спростовуються показами свідків [PERSON] та [PERSON] , оскільки жодних підтверджуючих документів про спричинення погіршення психологічного стану або здоров`я Позивача суду не було надано, твердження свідків є суб`єктивною оцінкою поведінки та стану Позивача із власними припущеннями, а не об`єктивними даними. У зв`язку з вказаним, суд знаходить, що відсутні правові підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, а загалом позовні вимоги підлягають задоволенню на суму 4\~027 грн. 62 коп. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, стороною Позивача понесені витрати по сплаті судового збору на суму 1816 коп. та витрати у зв`язку із проведенням експертизи на суму 3\~900 грн. Їх факт понесення підтверджується наданими квитанціями. Суд виходить з того, що із заявлених до стягнення 43\~840 грн., позов задоволений на суму 4027 грн. 62 коп., тобто на 9%, а тому з Відповідача на користь Позивача слід стягнути 163 грн. 44 коп. судових витрат по сплаті судового збору та 351 грн. витрат у зв`язку із проведенням експертизи. На підставі викладеного та

Outcome: partial