Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

20 грудня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 25 лютого 2013 року, який зареєстровано виконкомом Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 02. Мають малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені з квітня 2021 року. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". Ухвалою суду від 20 січня 2022 року провадження по вказаній цивільній справі було зупинено для надання подружжю, за клопотанням відповідача, строку для примирення терміном на два місяці. 26 квітня 2022 року ухвалою суду було поновлено провадження після відведеного судом строку для примирення. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. (а.с.17) Відповідач надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. (а.с.24). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка та відповідач уклали шлюб 25 лютого 2013 року, який зареєстровано виконкомом Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 02, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 лютого 2022 року. (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 30 серпня 2016 року виконавчим комітетом Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області за актовим записом № 03 від 02 липня 2012 року, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04 травня 2016 року виконавчим комітетом Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області за актовим записом № 01, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17 січня 2020 року виконавчим комітетом Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області за актовим записом № 01, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.11). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Новосевастопольської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 30 листопада 2021 року за № 274/15.1-07, малолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані та проживають по [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] . (а.с.12). Подружнє життя в сторін не склалося, вони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сім`ю зберегти не можливо, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам їх малолітніх дітей. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved