Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

ТОВ «Консалт Солюшенс» в особі представника Демчук Я.В., звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 41 094 грн. 72 коп. заборгованості за договором кредиту №123-В/46 від 18.07.2008. Позов обґрунтовує тим, що між АБ «Факторіал-Банк» та відповідачем 18.07.2008 укладено договір кредиту №123-В/46, згідно якого позичальник отримав від Банку кредитні кошти у сумі 22\~397 дол. США. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за таким належним чином не виконував, як наслідок 08.09.2011 рішенням Городоцького районного суду Львівської області, позов ПАТ «СЕБ Банк», який є правонаступником АБ «Факторіал-Банк» задоволено, з [PERSON] на користь ПАТ «СЕБ Банк» стягнуто заборгованість за договором кредиту №123-В/46, у розмірі 141\~388 грн. 16 коп. та судові витрати. 08.12.2011 між ПАТ «СЕБ Банк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору кредиту №123-В/46 від 18.07.2008, за якою внесено зміни в черговість погашення заборгованості. 03.02.2021 між ПАТ «Фідобанк», який є повним правонаступником в т.ч. ПАТ «СЕБ Банк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір №GL1N019277_205/1 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Консалт Солюшенс» набуло прав кредитора зокрема до [PERSON] за договором кредиту №123-В/46 від 18.07.2008, а 02.04.2021 ухвалою Городоцького районного суду Львівської області сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Городоцького районного суду Львівської області від 08.09.2011 про стягнення з [PERSON] заборгованості, замінено з ПАТ «СЕБ Банк» на ТОВ «Консалт Солюшенс». На час звернення ТОВ «Консалт\~Солюшенс» з позовом, відповідач свої зобов`язання за договором\~кредиту №123-В/46\~від 18.07.2008 не виконав, безпідставно користується грошовими коштами позивача, у зв`язку із чим останній просив стягнути з відповідача суму боргу за прострочення виконання грошового зобов`язання з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, а всього 41\~094 грн. 72 коп. та судові витрати у справі. Ухвалою судді від 14.12.2021 провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 35). Представник ТОВ «Консалт Солюшенс» Демчук Я.В. у заяві від 18.01.2022 заявлені вимоги пітримав, уточнив, у зв`язку із зменшенням розміру заборгованості внаслідок примусового виконання рішення Городоцького районного суду Львівської області про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту №123-В/46 від 18.07.2008 просив про стягнення з відповідача на користь позивача грошової суми у розмірі 26\~762 грн. 00 коп. та судових витрат по справі (а.с. 50-55). В судове засідання 21.04.2022 представник позивача не з`явився, у заяві від 20.04.2022 директор ТОВ «Консалт Солюшенс» Рожко С.В. просив позов задовольнити з урахуванням заяви від 18.01.2022 та про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 71). Відповідач, який належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи в судове засідання в черговий раз не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав (а.с. 62, 66, 68). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 означеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, між АБ «Факторіал-Банк» та [PERSON] на строк з 18.07.2008 по 17.07.2013 укладено договір кредиту №123-В/46 на придбання автотранспорту у розмірі 22 397\~дол. США, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 12,5% річних (а.с. 24, 25). Згідно п. 3.2.3. договору, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника часткового або повного дострокового повернення суми Кредиту, сплати Процентів, Комісійних винагород та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь яких зобов`язань за цим Договором та/або за договором застави, протягом 10 (десяти) робочих днів з дня пред`явлення Кредитодавцем вимоги Позичальнику. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 08.09.2011, позов ПАТ «СЕБ Банк» (правонаступника АБ «Факторіал-Банк») задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь позивача 141\~388 грн. 16 коп. заборгованості за договором кредиту №123-В/46 від 18.07.2008,\~1\~544\~грн.\~34\~коп.\~державного мита\~та 120\~грн.\~витрат на\~інформаційно-технічне\~забезпечення розгляду\~справи (а.с. 8, 9). 08.12.2011 між ПАТ «СЕБ Банк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору кредиту №123-В/46 від 18.07.2008, за якою з 08.12.2011 до 01.01.2012 внесено зміни в черговість погашення заборгованості і зокрема: 1) прострочений до повернення Кредит (його відповідна частина) (якщо прострочення матиме місце); 2) сума основного боргу за кредитом; 3) прострочені Проценти за користування Кредитом (якщо прострочення матиме місце) 4) строкові Проценти за користування Кредитом; 5) прострочена заборгованість за комісіями за кредитом (якщо прострочення матиме місце); 6) строкова заборгованість за комісіями; 7) пеня (якщо прострочення матиме місце). 19.01.2021, за наслідками проведеного електронного аукціону №UA-EA-2020-12-23-000001-b за лотом №GL1N019277 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс», а 03.02.2021 між ПАТ «Фідобанк», який є повним правонаступником в т.ч. ПАТ «СЕБ Банк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір №GL1N019277_205/1 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Консалт Солюшенс» набуло прав кредитора зокрема до [PERSON] за договором кредиту №123-В/46\~від 18.07.2008 (а.с. 16-20). Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 02.04.2022 сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Городоцького районного суду Львівської області від 08.09.2011 про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту №123-В/46 від 18.07.2008, замінено з ПАТ «СЕБ Банк» на ТОВ «Консалт Солюшенс» (а.с. 10, 11). Частиною 5 статті 11\~ЦК України передбачено можливість виникнення грошового зобов`язання на підставі судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.\~524\~ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Положеннями ст.\~611\~ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При цьому згідно правового висновку, сформованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто після закінчення строку дії кредитного договору або у разі пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування штрафних санкцій можливе не на підставі умов договору, а на підставі ст. 625 ЦК України. Згідно ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у ст.\~625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.01.2019 у справі № 761/4878/16-ц (провадження № 61-1625св18). Отже нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625\~ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення. Така позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та від 04.06.2019 у справі №916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Згідно розрахунку позивача у заяві від 18.01.2022, за період з 08.11.2018 по 08.11.2021, з урахування суми погашення, на залишок заборгованості нараховано 18 771 грн. 08 коп. інфляційних втрат та 7 990 грн 92 коп. 3% річних за користування коштами, а всього 26 762 грн 00 коп., означена сума боргу відповідачем не оспорюється (а.с. 50-55). З огляду на наведене, оскільки відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення передбачених положеннями ст. 625 ЦК України, суд доходить висновку про підставність вимог та про стягнення з відповідача на користь позивача 18 771 грн. 08 коп. інфляційних втрат і 7 990 грн 92 коп. 3% річних за користування коштами, а всього 26 762 грн 00 коп. Щодо вимог ТОВ «Консалт Солюшенс» про стягнення з відповідача на користь позивача 15\~000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення таких, зважаючи на наступне. За положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. ч. 1-3 ст. 137\~ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З аналізу\~вищенаведених норм\~закону убачається, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Так, із матеріалів справи убачається, що на підставі ордеру серія ОД №653633, адвоката Думчук Я.В., який діє згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ВН №000076, уповноважено здійснювати представництво та захист прав і законних інтересів позивача ТОВ «Консалт Солюшенс» у Городоцькому районному суді Львівської області. Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку, розмір компенсації витрат на правничу допомогу складає 15 000 грн. 00 коп. Між тим, належних доказів на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги і зокрема: детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, акт приймання-передачі виконаних робіт та документи, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), позивачем до матеріалів позову не долучено. Відсутність детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, в т.ч. із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Більше того, із змісту заяви убачається про понесення позивачем витрат в тому числі на участь представника (адвоката) у судових засіданнях. Між тим, представник ТОВ «Консалт Солюшенс» в судові засідання (20.01.2022, 02.03.2022, 30.03.2022 та 21.04.2022) не з`являвся, участі у розгляді справи не брав. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для відшкодування витрат позивачу на професійну правничу допомогу. З урахуванням вимог ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 2 270 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: partial