Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивач вказує на те, що 03.08.2020 року, між ним та [PERSON] , який діяв на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №731 від 10.10.2011 року, укладено Договір про надання правничої допомоги. Як вбачається з п.1.1. укладеного між ними договору, [PERSON] прийняв на себе зобов`язання надавати йому правничу допомогу щодо захисту його прав по справі про оспорювання його батьківства відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка народилася у м. Вінниця. [INFO] , на підставі Договору про надання правничої допомоги, він сплатив [PERSON] грошові кошти в сумі 10000,00 грн. Однак, після отримання від нього грошових коштів, [PERSON] більше на зв`язок не виходив, на його телефонні дзвінки не відповідає, за місцем фактичного провадження адвокатської діяльності за адресою: [ADDRESS] , не знаходиться. Адміністратор вказаного офісного приміщення повідомив, що [PERSON] уже тривалий час офіс за вказаною адресою не орендує. За адресою вказаною в реєстрі адвокатів України, в [ADDRESS] , [PERSON] , також відсутній. З 03.08.2020 року і до сьогодні, [PERSON] , жодної правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 03.08.2020 року, йому не надав. 06.10.2020 року, в зв`язку з тим, що для нього стало очевидним, що [PERSON] заволодів його грошовими коштами шахрайським шляхом, без наміру надавати будь-яку правову допомогу (послуги правового характеру), він звернувся до Тиврівського ВП ГУНП у Вінницькій області, з заявою про вчинення ним відносно нього злочину. Сплачені ним кошти адвокат [PERSON] йому не повернув. Просить стягнути з [PERSON] на його користь безпідставно набуті кошти в розмірі 10000 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Ухвалою Тиврівського районного суду від 21 січня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] двічі 02.03.2022р. та 19.04.2022 року в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце справи повідомлений в установленому законом порядку, що стверджується розписками про вручення рекомендованих повідомлень. У визначений судом строк відповідач відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 03 серпня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про надання правничої допомоги (а.с. 3-4). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №8 від 03.08.2020 року (а.с. 5), на підставі договору про надання правової допомоги, адвокатом [PERSON] було прийнято від позивача 10000 гривень. Станом на день подання цієї позовної заяви, відповідач не виконав свій обов`язок про надання правової допомоги та не повернув позивачу сплачені ним кошти. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом. У разі, якщо умови повернення гонорару адвокатом не прописані в договорі або адвокат вважає звинувачення клієнта щодо невиконання або неналежного виконання адвокатом обов`язків за договором необгрунтованими, кожна особа відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 5 статті 653 ЦК України встановлено, що якщо договір змінений або порушений у зв`язку з істотними порушеннями договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 202 ЦК України вказує, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Щодо письмової форми правочину стаття 207 ЦК України надає таке тлумачення: правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У разі порушення зобов`язання згідно вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 3000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved