Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою про: встановлення факту про те, що [PERSON] , 1912 р.н., яка померла [INFO] (а/з №35), дійсно перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , 1910 р.н., який помер [INFO] (а/з №17) і який в свідоцтві про одруження серії [NUMBER] , виданому Селищенською сільською радою Літинського району Вінницької області 07 грудня 1954 року, записаний як [PERSON] , (а/з №24); встановлення факту належності правовстановлюючого документа - свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житловий будинок, виданого Виконавчим комітетом Селищенської сільської ради народних депутатів від 15.01.2001 року на підставі рішення виконкому Селищенської сільської ради від 22.12.2000 року №130 на ім`я [PERSON] , [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх вимог заявниця посилалась на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка до дня своєї смерті постійно проживала і була зареєстрована в житловому будинку по [ADDRESS] . За життя спадкодавець склала заповіт, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] . Заявниця прийняла спадщину після смерті [PERSON] і оформила спадкове право на частину спадщини. Але претендує ще й на спадковий житловий будинок по [ADDRESS] , в якому спадкодавець [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] до дня його смерті [INFO] і в якому заявниця проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після її смерті [INFO] . В даному житловому будинку [PERSON] продовжує проживати разом зі своєю сім`єю по теперішній час. В зв`язку із наміром успадкувати нерухоме майно, звернулася до Літинської держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття у спадщину вищевказаного житлового будинку, на яку одержала відповідь №20/02-14 від 21 січня 2021 року, з якої вбачається, що 26 грудня 2014 року на підставі її заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом заведена спадкова справа №582/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок померлого [INFO] [PERSON] відсутні в зв`язку з тим, що не підтверджений факт, що він є чоловіком померлої [INFO] [PERSON] . В надісланій копії свідоцтва про одруження чоловіком спадкодавця є зовсім інша особа - [PERSON] . У зв`язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, немає законних підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Зазначає, що це розбіжності в свідоцтві про одруження [NUMBER] від 07.12.1954, в якому чоловіком спадкодавця записаний [PERSON] , що не збігається із особовими відомостями в свідоцтві про його смерть, серії [NUMBER] від 11.05.1992, в якому він записаний під іменем [PERSON] . В зв`язку із цим, виникає необхідність в судовому порядку встановити факт реєстрації шлюбу між спадкодавцями. Але, як виявилося, помилка міститься ще в одному документі, зокрема, в свідоцтві №847 від 15.01.2001 про право власності на житловий будинок, відповідно до якого виконком Селищенської сільської ради посвідчує, що житловий будинок в [ADDRESS] в цілому дійсно належить [PERSON] (так у документі) на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Селищенської сільської ради від 22.12.2000 №130. Реєстраційний напис на правовстановлюючому документі підтверджує, що зазначений в Свідоцтві житловий будинок зареєстрований в цілому на праві приватної власності за [PERSON] та записаний в реєстрову книгу №3 за реєстровим №2-247 від 02.02.2001. Таким чином, виявлена помилка в імені власника житлового будинку, в свідоцтві про право власності на житловий будинок, в якому він записаний [PERSON] , бере своє походження від вищевказаного свідоцтва про шлюб, що не збігається із особовими відомостями, зазначеними в свідоцтві про його смерть, серії [NUMBER] , актовий запис №17, в якому він записаний Єфремом, а так як свідоцтво про смерть є останнім документом, який посвідчує особу померлого, то всі інші документи слід впорядкувати зі свідоцтвом про смерть, що спонукає заявницю в судовому порядку встановити ще й факт належності правовстановлюючого документа померлій особі. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Літинської селищної ради в судове засідання не з`явився, подавши до суду лист, відповідно до якого заінтересована особа просить справу розглянути без участі їх представника, проти заявленого позову не заперечує. Із показань свідків [PERSON] , [PERSON] , допитаних в судовому засіданні встановлено, що вони добре знають заявницю та покійних [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] були одруженими та проживали в шлюбі до дня смерті у будинку в [ADDRESS] , який належав на праві власності покійному [PERSON] . Пояснили, що покійного [PERSON] у селі часто називали « [PERSON] », а тому у документах його записали як « [PERSON] », так як вважали це ім`я найбільш наближеним. Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. [PERSON] померла [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 листопада 2001 року, яке видане Селищенською сільською радою Літинського району Вінницької області (а.с.16). [PERSON] помер [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 травня 1992 року, яке видане Селищенською сільською радою Літинського району, ім`я зазначено « [PERSON] » (а.с.17). [PERSON] , 1912 р.н., зареєструвала шлюб із [PERSON] , 1910 р.н., згідно свідоцтва серії [NUMBER] виданого 07.12.1954, ім`я зазначено « [PERSON] » (а.с.18). Заповітом від 23 листопада 1999 року [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, земельну ділянку в розмірі 0,43га, які належали їй на праві особистої власності і знаходяться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] (а.с.19). Відповідно до запису погосподарської книги №4, [PERSON] ( [INFO] ) на день смерті ( [INFO] а/з №17) був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на момент смерті за даною адресою була зареєстрована та проживала: дружина [PERSON] , [INFO] , згідно довідки Літинської селищної ради №61 від 02.02.2022 (а.с.20). Відповідно до запису погосподарської книги №4, [PERSON] ( [INFO] ) на день смерті ( [INFO] а/з №35) була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на момент смерті за даною адресою були зареєстровані та проживали: внучка - [PERSON] , [INFO] та інші члени її сім`ї, згідно довідки Літинської селищної ради №60 від 02.02.2022 (а.с.21). Житловий будинок в [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] на праві приватної власності, згідно Свідоцтва № [NUMBER] від 15.01.2001 про право власності на житловий будинок. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Селищенської сільської ради від 22.12.2000 №130 (а.с.25). Житловий будинок в [ADDRESS] , загальною площею 90,5кв.м. з господарськими будівлями та спорудами збудований в 1941 році, власником зазначено [PERSON] , згідно з технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, який виданий Вінницьким ООБТІ 22.02.2001 на ім`я [PERSON] (а.с.26-28). [PERSON] в приватну власність передано земельну ділянку, площею 0, 43га для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться в межах с. Селище, з них: 0,19га по [ADDRESS] , біля будинку та 0,24га по [ADDRESS] , згідно Архівного витягу архівного відділу Літинської РДА Вінницької області № 01-23/769 від 18.09.2020 з Рішення 2 сесії 22 скликання Селищенської сільської Ради народних депутатів від 21.10.1994 «Про затвердження рішень сільвиконкому №46 від 19.05.1994, №55 від 21.06.1994, №76 від 22.09.1994 та № 86 від 20.10.1994 «Про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність» (а.с.29). [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39292571 від 26.12.2014 (а.с. 23). [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 0522486200:03:000:0122, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.04.2015 року, індексний номер витягу: 35767251, Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.04.2015 (а.с. 22, 24). Із відповіді Літинської державної нотаріальної контори №20/02-14 від 21.01.2021 щодо оформлення спадщини вбачається, що 26.12.2014 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом заведена спадкова справа №582/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок померлого [INFO] [PERSON] відсутні в зв`язку з тим, що не підтверджений факт, що він є чоловіком померлої [INFO] [PERSON] , так як в надісланій копії Свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданій Селищенською сільською радою Літинського району Вінницької області 07 грудня 1954 року чоловіком спадкодавця є зовсім інша особа - [PERSON] . У зв`язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, немає законних підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених майнових прав та інтересів, згідно ст. 16 ЦК України (а.с.30). Відповідно до ст. 16 ЦК України, - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В силу п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснюється у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення у таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться у документі, відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та встановити факт реєстрації шлюбу та належності правовстановлюючого документа, оскільки заявниця у інший спосіб не може довести вказані факти і заявницею надано достатньо доказів для підтвердження таких фактів та доведено мету встановлення факту реєстрації шлюбу та належності правовстановлюючого документа - оформлення спадкових прав. Заявниця сплатила судовий збір в сумі 454 грн, а відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved