Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди посилаючись на те, що 23 травня 2021 року близько 16 год. 20 хв. водій автомобіля BMW 520D, номерний знак [NUMBER] , [PERSON] на перехресті вулиць Європейської та Данила Апостола у м. Полтава, виїхавши від магазину «Рибний світ» на вказане перехрестя на крайню праву смугу для руху, почала перестроюватись в крайню ліву смугу для руху, аби здійснити поворот ліворуч, та при цьому допустила зіткнення з автомобілем ВАЗ 21093, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , котрий рухався у межах крайньої лівої смуги для руху у попутному напрямку. У результаті ДТП [PERSON] та його пасажир - [PERSON] отримали легкі тілесні ушкодження, що підтверджується медичного документацією. Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 29 червня 2021 року у справі № 554/6095/21 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортним засобами строком на шість місяців. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що спричинена діями [PERSON] автомобіль позивача - [PERSON] був майже повністю знищений, та відновити автомобіль не є можливим. Крім того, внаслідок ДТП позивачі отримали тілесні ушкодження та змушені були лікуватись, відновлювати свій фізичний та моральний стан здоров`я. Вина відповідачки у даній ДТП повністю доведена та підтверджена рішенням суду. Таким чином, позивачі просять стягнути з відповідачки на відшкодування моральної шкоди в сумі по 20 000,00 грн. кожному. У судове засідання позивачі та їх представник - адвокат Сергієнко Т.Г. не з`явилися, від представника позивачів до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та прохали задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, зокрема на дати 05.04.2022 року та 14.04.2022 року через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзив на позов не подала. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено судом, 23 травня 2021 року, близько 16 год. 20 хв., водій автомобіля BMW 520D, номерний знак [NUMBER] , [PERSON] на перехресті вулиць Європейської та Данила Апостола у м. Полтава, виїхавши від магазину «Рибний світ» на вказане перехрестя на крайню праву смугу для руху, почала перестроюватись в крайню ліву смугу для руху, аби здійснити поворот ліворуч, та при цьому допустила зіткнення з автомобілем ВАЗ 21093, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , котрий рухався у межах крайньої лівої смуги для руху у попутному напрямку. Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 29 червня 2021 року по справі № 554/6095/21, яка набрала законної сили 09.07.2021 року, про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортним засобами строком на шість місяців. Вина відповідачки у даній ДТП повністю доведена та підтверджена рішенням суду. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що спричинена діями [PERSON] позивачі отримали тілесні ушкодження та змушені були лікуватись, відновлювати свій фізичний та моральний стан здоров`я. Так [PERSON] , згідно даних постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 29 червня 2021 року по справі № 554/6095/21, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою та набряку м`яких тканин правого надбрів`я, часткового гемофтальму правого ока та забою, набряку стопи, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а його пасажир - [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, забою, саден шкіри передньої поверхні грудної клітини, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що також підтверджується медичного документацією. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що спричинена діями [PERSON] автомобіль позивача - [PERSON] отримав механічні пошкодження. Це свідчить про тяжкість наслідків протиправної поведінки відповідачки, що призвели до розладу здоров`я позивачів, змін у способі життя у зв`язку із вчиненням щодо них противоправних дій. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна (шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику р справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до положень Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів. Звернуто увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власного ініціативою чи за зверненням потерпілого При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови, доведенню підлягають: 1) наявність моральної шкоди; 2) протиправність діяння її заподіювана; 3) наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана; 4) наявність вини останнього в заподіянні шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму Верхового суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачі отримали ушкодження здоров`я та пошкодження свого майна, в їх житті настали вимушені зміни пов`язані з необхідністю лікування та ремонту автомобіля, позивачі втратили працездатність, що в сукупності спричинило їм моральні страждання внаслідок протиправних дій відповідачки, яка керувала джерелом підвищеної небезпеки. Вина [PERSON] встановлена постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 29 червня 2021 року по справі № 554/6095/21 (провадження №3/554/1567/2021), яка набрала законної сили 09.07.2021 року. Крім того, моральна шкода, яка заподіяна [PERSON] та [PERSON] , як безпосереднім учасникам ДТП, полягає в тому, що внаслідок зіткнення транспортних засобів вони відчував шок та страх за своє життя, а також фізичний біль, пов`язаний із отриманими травмами та їх наслідками. Факт ДТП та отримання позивачами ушкодження здоров`я підтверджується доказами по справі, а саме: постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 29 червня 2021 року по справі № 554/6095/21, листок непрацездатності виданим 24.05.2021 року, консультативним заключенням КП «1 МКЛ ПМР», довідкою № 57 ТОВ «КП ЛД Центр здоров`я» на ім`я [PERSON] , випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3014 КП «1 МКЛ ПМР» на ім`я [PERSON] , а тому похідні факти, такі як шок, страх та фізичний біль не підлягають доказуванню. Тривале лікування та втрата можливості повноцінного використання своєї власності (пошкодженого автомобіля) вплинула на зміну усталеного способу життя позивачів, що неминуче тягне за собою моральні страждання. Між протиправними, винними діями [PERSON] та вимушеними змінами в житті позивачів, які спричинили їм моральну шкоду є прямий причинний зв`язок. Приймаючи рішення в частині стягнення моральної шкоди суд дотримуючись принципів розумності і справедливості, вважає достатньою суму 20 000,00 грн. моральної шкоди, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь кожного позивача. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved