Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-21 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та проживав на день смерті за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначила, що до недавнього часу проживала в с.Червоний Прапор Перевальського району Луганської області, проте змушена була переїхати проживати в м.Коростень Житомирської області. Її дід [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] за місцем свого проживання, про що видано довідку про смерть форми №106/у №95 від 17.02.2022 року. Зареєструвати його смерть у встановленому законом порядку вона не може. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України може бути подана родичами померлого за межами такої території України. Заявник просила проводити розгляд заяви у її відсутності. Заінтересована особа заперечень щодо заяви не подала, зазначила про можливість розгляду справи у відсутності представника Коростенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. Так, заявник звернулась з заявою про встановлення факту смерті особи. Відповідно до ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України. На підтвердження факту родинних відносин заявник робить посилання на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 27.09.2017 року у справі №283/1696/17. Проте, вказаним рішенням суду встановлено факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] , яка померла [INFO] , а не з [PERSON] . Відповідно до п.п.8, 9 ч.1 статті 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; а також смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. В п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Доказами на підтвердження факту смерті є: медичні документи про смерть, письмова відмова органів державної реєстрації актів цивільного, неможливість одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт тощо. Письмова відмова органу РАЦСУ про неможливість проведення реєстрації смерті [PERSON] у справі відсутня. На підтвердження факту смерті [PERSON] до заяви надано довідку, яка не містить відповідних реквізитів та інформації про місце смерті вказаної особи. Так, існують загальні правила для оформлення документів, згідно яких реквізитами довідки є: адресат (назва міністерства, відомства, установи), назва документа; дата і місце укладання документа; номер; прізвище, ім`я, по батькові особи, якій видається довідка; текст довідки; призначення (куди подається довідка), підписи службових осіб; печатка. Отже, вищевказана довідка не може бути прийнята до уваги як належний, допустимий та достовірний доказ смерті [PERSON] . З урахуванням наведеного заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed