Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала із відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який, рішення суду від 22 листопада 2012 року розірвано. У даному шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2012 року відповідач сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісячно. Однак, на даний час, обставини, що зумовили стягнення аліментів, у визначеному, згідно даного судового рішення, розмірі, перестали існувати. Прожитковий мінімум на дитину відповідного віку неодноразово збільшувався, потреби дитини з віком значно зросли, а тому сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання сина. Крім того, син [PERSON] потребує постійних додаткових витрат на лікування через незадовільний стан здоров`я. Зокрема протягом 2014-2019 років він був двічі прооперований. Також, у дитини наявне хронічне захворювання верхніх дихальних шляхів, лікування якого потребує перебування дитини у сухому кліматі з морським повітрям, у зв`язку з чим позивачка систематично, починаючи із 2018 року, їздить з дитиною на море в цілях оздоровлення. Позивачу не відоме теперішнє місце роботи відповідача, на її звернення жодних довідок про місячний дохід не надає, участі у лікуванні, оздоровленні, харчуванні, придбанні одягу дитині не приймає. [PERSON] відомо, що відповідач регулярно їздить на роботу за кордон, отримує стабільний заробіток, однак додаткових коштів на утримання дитини не надає, хоча спроможний забезпечити належне його утримання. Позивач вважає, що вона вправі ставити питання про зміну розміру аліментів, а тому просить суд змінити розмір аліментів на утримання їх неповнолітнього сина, визначивши його в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Бакальця І.Г. в суд надійшов відзив на позовну заяву, у якому позов відповідач визнав частково, та зазначив, що [PERSON] у своїй заяві про збільшення розміру аліментів на дитину не зазначила підстав, які слугували зміні в сторону покращення матеріального стану [PERSON] . Матеріальний стан відповідача не змінився, він є безробітним, не отримує іншого матеріального прибутку. Крім цього, [PERSON] 25.05.2013 року уклав шлюб із [PERSON] . У даному шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Щодо наданих позивачем доказів, позивач долучила докази понесення витрат, пов`язаних із лікуванням сина. Однак, вважає, що копії медичних документів не вказують на наявність у неповнолітнього [PERSON] будь-якого хронічного захворювання, яке вимагає тривалого лікування та витрат на таке лікування. Відповідач [PERSON] не отримує доходів, ніде не працює, а займається доглядом та вихованням малолітнього сина [PERSON] . Останній раз, [PERSON] виїжджав за кордон та повернувся в Україну у 2019 році, що підтверджується штампом у його закордонному паспорті. За таких обставин, будь-які припущення, що [PERSON] постійно працює за кордоном і отримує стабільний дохід вважає безпідставними. Враховуючи вищенаведене, а також те, що майновий стан відповідача [PERSON] після ухвалення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.09.2021 року у справі №1915/1956/2012 про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , не покращився, а натомість відповідач на даний час утримує іншого малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] погоджується сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 1 309 грн., що становить 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. [PERSON] надала суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що після ухвалення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області рішення від 21 вересня 2012 року про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно, відповідач ухиляється від регулярної сплати аліментів, не допомагає матеріально та жодним іншим чином не приймає участі у вихованні спільної дитини. Розмір аліментів, які стягуються із відповідача в користь позивача на утримання малолітньої дитини на підставі судового рішення є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивач здійснює щоденне піклування та догляд за спільною із відповідачем дитиною, витрачає на це свій час та зусилля, постійно забезпечує дитину одягом, технічними засобами та іншими матеріалами. При зміні розміру аліментів слід враховувати, що потреби сина необхідні для розвитку додаткових його здібностей на даний час змінились. Зараз син навчається у школі, а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку із чим збільшуються витрати на потреби у навчанні, розвитку тощо. Відтак розмір аліментів, який стягується із відповідача вважає недостатнім для забезпечення постійно зростаючих потреб дитини. Вказує, що не заслуговує на увагу твердження відповідача про те, що на його утриманні перебуває малолітній син від другого шлюбу, оскільки належними та допустимими доказами зазначену обставину відповідачем не доведено. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Майка М.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача - адвокат Бакалець І.Г. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. [PERSON] погодився сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 309 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2012 року). У даному шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 12 жовтня 2011 року Великолуцькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України). [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (Свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] , видане 01 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області). Неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2012 року ухвалено стягувати із [PERSON] , жителя с. Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області. непрацюючого, в користь [PERSON] , аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 18.07.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №25 від 08.12.2021 р. та довідки Медгарант про проведені платежі, ФОП [PERSON] прийнято на лікування [PERSON] за медичні послуги коштів на загальну суму 21 810 грн. Як вбачається із Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , перебував на лікування у ЛОР-відділі (хірургія); 30.01.2019 р. був прооперований. Згідно із випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 12.01.2022 року, виданою амбулаторією загальної практики сімейної медицини с.Мишковичі, [PERSON] 3 24.12.2021 року перебував на амбулаторному лікуванні з діагнозом: хронічний субкомпенсований тонзиліт, дисфункція міліарного тракту. Відповідно до довідки виданої КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР, [PERSON] звертався до травмпункту 24.12.2021 року з приводу перелому проксимальної фаланги 1-го пальця правої кисті. 25 травня 2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 25 травня 2012 року Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України). У даному шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 01.07.2015 р. Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] , на підставі судового рішення, сплачує на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 грн., щомісячно. Розмір аліментів є незначним та не задовольняє мінімальних потреб дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, заслухавши пояснення стороні, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів слід задовольнити частково та змінити розмір аліментів, визначений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2012 року. Відтак, вважає, що слід стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття. Також, вважає, що слід припинити, з дня набрання чинності рішення суду, стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно визначеного на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2012 року. При цьому, вирішуючи спір, суд враховує, що встановлений рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини із урахуванням зміни її потреб є недостатнім. Суд також, на підставі ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також те, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд, враховує, що внаслідок лікування сина [PERSON] та його реабілітацію, позивач несе постійні витрати на купівлю медикаментів для його лікування, а також реабілітацію.Суд, також враховує, що відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, а тому спроможний сплачувати визначений розмір аліментів. На підставі наведеного та

Outcome: partial