Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

Позивач АТ «Універсал Банк» просить стягнути з відповідача [PERSON] 1\~002,49\~дол. США, що становить три проценти річних за період з 08.04.2019 по 20.10.2021, а також покласти судові витрати на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 15.12.2006 між ВАТ «Банк Універсальний» (згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 31.10.2018, протокол №2-2018, АТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Універсал Банк», яке, в свою чергу, є правонаступником ВАТ «Універсал Банк», яке, в свою чергу, є правонаступником ВАТ «Банк Універсальний») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11\\501-к, відповідно до якого відповідач отримав кредит на суму 26\~307,00 доларів США строком до 14.12.2016. У зв`язку з тим, що боржник неналежно виконував умови кредитного договору, Банк змушений був звернутись за захистом своїх порушених прав до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з позичальника. 08.04.2019 року Тернопільським апеляційним судом винесено постанову про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості за кредитним договором № 11\\501-к від 15.12.2006 року у розмірі 105\~281,24 грн, що еквівалентно 13\~171,68 доларів США. На день звернення до суду з даним позовом постанова Тернопільського апеляційного суду боржником не виконана, кошти, які підлягають стягненню не оплачено, у зв`язку з чим АТ «Універсал Банк» просить стягнути з відповідача три проценти річних за період з 08.04.2019 по 20.10.2021 у розмірі 1002,49 дол. США. Ухвалою судді від 06 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак просить суд розглянути справу без його участі, про що зазначає у прохальній частині позовної заяви. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву суду не надав. Тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 15.12.2006 між ВАТ «Банк Універсальний» (згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 31.10.2018, протокол № 2-2018, АТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Універсал Банк», яке, в свою чергу, є правонаступником ВАТ «Універсал Банк», яке, в свою чергу, є правонаступником ВАТ «Банк Універсальний») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11/501-к, відповідно до якого відповідач отримав кредит на суму 26\~307,00 доларів США строком до 14.12.2016. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 08.04.2019 року постановлено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» 105\~281,24 грн, що еквівалентно 13\~171,68 доларів США. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до розрахунку до позовної заяви про стягнення втрат від трьох процентів річних на загальну суму станом на 20.10.2021 три проценти річних становлять 1002,49 дол. США (розрахунок: 13\~171,68 ? 37% : 365 ? 926 = 1\~002,49 доларів США). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з невиконанням боржником [PERSON] грошових зобов`язань та правом стягувача АТ «Універсал Банк» на застосування наслідків такого порушення відповідно до ст. 625 ЦК України, що передбачає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2018 року в справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року в справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Крім того, чинне законодавства не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання. Таким чином, наявність судових актів про стягнення заборгованості, у тому числі стосовно яких є ухвала про відстрочку або розстрочку виконання, не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 13/210/10, від 23.09.2015 у справі № 6-1206цс15, від 02.09.2015 у справі № 6-369цс15 та від 25.05.2016 у справі № 6-157цс16. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Таким чином, у справах про невиконання зобов`язань позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до визначених умов або не виконано не з його вини. Судом встановлено, що позивачем АТ «Універсал Банк» на підтвердження позовних вимог подано судове рішення, що набрало законної сили, та розрахунок, відповідно до якого три проценти річних від простроченої відповідачем суми за період з 08.04.2019 по 20.10.2021 становить 1\~002,49 дол. США (розрахунок: 13\~171,68 ? 37% : 365 ? 926 = 1\~002,49 доларів США), тобто подано вичерпну інформацію про наявність у відповідачки [PERSON] перед позивачем АТ «Універсал Банк» невиконаного грошового зобов`язання з відшкодування заборгованості за кредитним договором. Надані АТ «Універсал Банк» докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для застосування наслідків порушення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України. Всупереч вищенаведеному відповідачем не подано жодного доказу на спростування неналежного виконання грошового зобов`язання з відшкодування заборгованості за кредитним договором № 11\\501-к від 15.12.2006. З огляду на те, що [PERSON] не виконав грошового зобов`язання з відшкодування заборгованості за кредитним договором № 11\\501-к від 15.12.2006, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. На підставі вищенаведеного суд дійшов переконливого висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, яким надано правову оцінку в ході розгляду справи, а тому позов АТ «Універсал Банк» слід задовольнити повністю. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь позивача АТ «Універсал Банк» сплачений судовий збір у розмірі 2270, 00 грн у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved