Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-24 00:00:00

Процедура (рух справи) : У вересні 2021 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради, та просить визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради від 20 липня 2021 року №01-06/343 про скорочення 1,0 посади завідувача стоматологічним відділенням поліклініки, яку він обіймає. Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також відстрочено [PERSON] сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Аргументи позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 30 липня 2021 року, працюючи на посаді завідувача стоматологічним відділенням, він отримав попередження про заплановане вивільнення від 27 липня 2021 року за №36, підписане головним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради (надалі - Відповідач), із якого дізнався про те, що згідно наказу №01-06/343 від 20 липня 2021 року «Про скорочення штатних посад» (надалі Наказ) його посада підлягає скороченню з 01.11.2021 року. Він звернувся до відповідача з письмовою заявою про надання йому копії цього наказу, із змісту якого йому стало відомо, що усі 6,0 штатних одиниць цього відділення виводяться із його штатного розпису і вводяться до штатного розпису поліклініки. Крім цього, стоматологічне відділення підлягає реорганізації у стоматологічний кабінет в складі поліклініки, а 1,0 посаду завідувача (лікаря-стоматолога-хірурга), яку він займає, вирішено скоротити з 01 листопада 2021 року. Вважає, що наказ про скорочення посади, яку він займає, є упередженим і таким, що підлягає визнанню незаконним і скасуванню. Зазначає, що з усіх працівників стоматологічного відділення він має найбільший трудовий стаж роботи, на яку він був прийнятий в Світловодську центральну районну лікарню 01 серпня 1988 року. Крім цього, позивач має першу кваліфікаційну категорію зі спеціальності «Стоматологія хірургічна». До того ж, його дружина [PERSON] є інвалідом і як член сім`ї, не має самостійного заробітку, що підтверджується відповідною довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією та посвідченням інваліда. Щодо закінчення терміну вказаних довідки і посвідчення, то їх поновлення не сталося у зв`язку з оголошеним в Україні карантином, при наявності якого засідання цієї комісії не проводяться. Також позивач зазначає, що в попередженні відповідачем про заплановане вивільнення йому не було запропоновано працевлаштування. В обґрунтування позовних вимог позивач, [PERSON] , надав суду такі докази: - копію паспорта та ідентифікаційного номеру; - копію попередження про заплановане вивільнення від 27.07.2021 року; - заяву Відповідачу від 30.07.2021 року; - копію наказу Відповідача від 20.07.2021 року №01-06/343; - адвокатський запит Відповідачу від 10.08.2021року та відповідь на нього; - копію трудової книжки; - копію посвідчення про присвоєння першої кваліфікаційної категорії; - копію свідоцтва про шлюб; - копію довідки до акта огляду МСЕК; - копію посвідчення його дружини-інваліда; - копію довідки про склад сім`ї; - довідку про своє членство у профспілці. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Аргументи відповідача, Комунального некомерційного підприємства «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради; Представник відповідача до суду подав відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти позовних вимог. В обґрунтуванні відзиву зазначив, що з 01 квітня 2020 року і до теперішнього часу КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР фінансується з Національної служби здоров`я України відповідно укладених договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. При цьому, коштів які надходять з Національної служби здоров`я України значно не вистачає для повноцінної роботи КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР, в тому числі і для нарахування та своєчасної виплати заробітної плати медичним працівникам. Відповідно додатку «Стоматологічна медична допомога в амбулаторних умовах» до договору з Національною службою здоров`я України про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій на квітень - грудень 2021 року запланована вартість стоматологічних медичних послуг в сумі 68,8 тис. грн. (7308 грн. на місяць). При цьому, середньомісячні видатки на заробітну плату працівникам стоматологічного відділення станом на 01.10.2021 складають 116,9 тис. грн. Тому, лікарня не може утримувати за рахунок коштів НСЗУ 13,25 штатних одиниць стоматологічного відділення. Крім того, за останні роки в місті збільшилась мережа приватних стоматологічних кабінетів, у зв`язку з чим значно зменшились обсяги навантаження на лікарів-стоматологів як терапевтичного так і хірургічного профілю. Так, згідно проведеного аналізу стоматологічних відвідувань по статистичним звітам за 5 останніх років виконання складає: - 2016 рік - 42,7 тис. відвідувань; - 2017 рік - 38,3 тис. відвідувань; - 2018 рік - 32,2 тис. відвідувань; - 2019 рік - 17,5 тис. відвідувань; - 2020 рік - 12,2 тис. відвідувань; - 9 місяців 2021 року - 8,9 тис. відвідувань. Враховуючи викладене на підприємстві було заплановано скорочення. Частина лікарів-стоматологів з 01 серпня 2021 року працюють по платних послугах, а з 1 листопада стоматологічне відділення реорганізоване у стоматологічний кабінет у складі поліклініки із штатним розписом в кількості 6- ти штатних посад, в тому числі, 3,5 лікарських посад. Тому, посада завідувача стоматологічним відділенням скорочена. На підставі ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» було направлено голові профспілкового комітету КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР повідомлення про скорочення штатних посад від 20.07.2021 року за № 1094/01-14. Відповідно до наказів КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР від 20.07.2021 року № 01 - 06/343 «Про скорочення штатних посад» та «Про заплановане вивільнення» від 22.07.2021 року № 06-01/183-к посада завідувача стоматологічним відділення ( лікаря-стоматолога-хірурга) підлягає скороченню, про що [PERSON] 27.07.2021 року за номером № 36 було видано попередження, про заплановане вивільнення та попереджено що посада, яку він займає, підлягає скороченню з 01.11.2021 року, трудовий договір планується розірвати 31.10.2021 року відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Одночасно з цим [PERSON] була запропонована пропозиція працевлаштування, а саме, булла запропонована посада лікаря-стоматолога-хірурга по платним послугам, однак дана пропозиція його не влаштувала. Наказом від 27.10.2021 року № 06-01/265 [PERSON] було звільнено на підставі п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України з 29.10.2021 року та проведено всі розрахунки. Крім цього, представник відповідача зазначив, що довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією дружини [PERSON] , є такою, що втратила чинність, а те що зазначає позивач про неможливість поновлення даної довідки в зв`язку з карантином не відповідає дійсності, оскільки відповідно до наказів та статистичних даних 2020 та 2021 років КЗ «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи Кіровоградської обласної ради» проводили дані огляди на МСЕК. В обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог, відповідачем надано такі докази: - копія повідомлення голові профспілкового комітету КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР від 20.07.2021 року №1094/01-14; - копія наказу «Про скорочення штатних посад» від 20.07. 2021 року № 01-06/343; - копія наказу «Про заплановане вивільнення працівників» від 22.07.2021 року № 06-01/183-к; - копія попередження про заплановане вивільнення від 27.07.2021 року №36; - копія пропозиції з працевлаштування; - копія наказу «Про скорочення штатних посад по платним послугам» від 15.10.2021 року № 01-06/446; - копія наказу «Про звільнення» [PERSON] від 27.10.2021 року № 06-01/265; - копія наказу КЗ «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи Кіровоградської обласної ради» від 30.03.2021 року № 26-ол; - Статистична довідка роботи ЛКК КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР. Представники відповідачів у судових засіданнях просили відмовити у задоволенні позову, оскільки процедура скорочення штатних посад та звільнення працівників проведена з дотриманням чинного законодавства України. Позиція третьої особи, Світловодської міської ради: Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Світловодської міської ради, письмових пояснень щодо предмету спору до суду не подавав. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: 01 серпня 1988 року [PERSON] був прийнятий на роботу в Світловодську центральну районну лікарню на посаду лікаря-стоматолога - хірурга стоматологічної поліклініки, що підтверджується записом у трудовій книжці позивача № 7 від 01.08.1988 року, зробленого на підставі наказу № 306 від 17.08.1988 року. 10 листопада 2015 року [PERSON] був переведений на посаду завідувача стоматологічним відділенням, що також підтверджується записом у трудовій книжці позивача № 18 від 10.11.205 року, зробленого на підставі наказу № 06-01/343 від 11.11.2015 року. Позивач, [PERSON] , має першу кваліфікаційну категорію зі спеціальності «Стоматологія хірургічна», що підтверджується відповідним посвідченням та записами у трудовій книжці. Наказом головного лікаря КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР від 20.07.2021 року № 01 - 06/343 «Про скорочення штатних посад», у зв`язку з тим що доходи на медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій з 01 квітня 2021 року Національної служби здоров`я України з КНП "Світловодська ЦРЛ" СМР, значно менші від фактичної потреби коштів підприємства, виникла необхідність у проведенні оптимізації структурних підрозділів ЦРЛ, оптимізації чисельності (штату) та з метою більш раціонального використання кадрів з 01 листопада 2021 року внесено зміни в структуру Світловодської ЦРЛ, зокрема, стоматологічне відділення підлягає реорганізації у стоматологічний кабінет у складі поліклініки, а 1,0 посада завідувача стоматологічним відділенням (лікаря-стоматолога-хірурга) з 01 листопада 2021 року підлягає скороченню. Листом головного лікаря КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР від 20.07.2021 року № 1094/01-14 повідомлено профспілковий комітет КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР про скорочення штатних посад у кількості 22,0 штатні посади з 01 жовтня 2021 року та скорочення 1,0 посади завідувача стоматологічним відділенням (лікаря-стоматолога-хірурга) з 01 листопада 2021 року. [PERSON] був членом профспілки з 01 серпня 1988 року по 29 жовтня 2021 року, що підтверджується довідкою голови первинної профспілкової організації ЦРЛ №1 від 17.02.2022 року. Наказом КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР від 22.07.2021 року № 06-01/183-к "Про заплановане вивільнення працівників" попереджено про заплановане вивільнення працівників Світловодської ЦРЛ, зокрема, вивільнення з 31.10.2021 за п.1 ст.40 КЗпП України завідувача стоматологічним відділенням (лікаря-стоматолога-хірурга). 27 липня 2021 року головним лікарем КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР завідувачу стоматологічним відділенням Сушку С.Л. було видано попередження за №36 про заплановане вивільнення. Вказане попередження [PERSON] отримав, про що свідчить підпис останнього про отримання. Суд враховує, що в обгрунтування вказаного рішення відповідач зазначає, що за останні роки в місті збільшилась мережа приватних стоматологічних кабінетів, у зв`язку з чим значно зменшились обсяги навантаження на лікарів-стоматологів як терапевтичного так і хірургічного профілю. Так, згідно проведеного аналізу стоматологічних відвідувань по статистичним звітам за 5 останніх років виконання складає: - 2016 рік - 42,7 тис. відвідувань; - 2017 рік - 38,3 тис. відвідувань; - 2018 рік - 32,2 тис. відвідувань; - 2019 рік - 17,5 тис. відвідувань; - 2020 рік - 12,2 тис. відвідувань; - 9 місяців 2021 року - 8,9 тис. відвідувань, а тому на підприємстві було заплановано скорочення. Частина лікарів-стоматологів з 01 серпня 2021 року працюють по платних послугах, а з 1 листопада стоматологічне відділення реорганізоване у стоматологічний кабінет у складі поліклініки із штатним розписом в кількості 6- ти штатних посад, в тому числі, 3,5 лікарських посад. Тому, посада завідувача стоматологічним відділенням скорочена. Суд бере до уваги, що [PERSON] , на виконання вимог ст.49-2 КЗпП України,відповідачем була видана пропозиція з працевлаштування за підписом заступника головного лікаря з економічних питань та начальника відділу кадрів, а саме переведення його на вакантну посаду лікаря-стоматолога-хірурга по платним послугам, однак з даною пропозицією [PERSON] не погодився, а згоден був на 1/2 ставки по платним послугам і 1/2 ставки по бюджету, що підтверджується його записом у пропозиції. Наказом в.о. головного лікаря КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР від 27.10.2021 року № 06-01/265 [PERSON] було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України з 29.10.2021 року, з проведенням повного розрахунку з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку (ст.44 КЗпП України). [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААА №612139 до акту огляду МСЕК №464/7, [PERSON] з 01 квітня 2017 року встановлена третя група інвалідності (загальне захворювання), інвалідність встановлена до 01 травня 2020 року. Відповідно до наданих відповідачем наказів та статистичних даних за підсумками роботи ЛКК КНП «Світловодська ЦРЛ» СМП за І півріччя 2019 та 2020 років, ЛКК у вказані періоди видавало первинні та вторинні направлення на МСЕК, а КЗ «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи Кіровоградської обласної ради» проводили відповідні огляди на МСЕК. Оцінка суду (джерела права): Суд зазначає, що позивач, [PERSON] , у встановлений законом строк звернувся до суду для вирішення трудового спору про законність наказу про скорочення посади, яку він займав. Положеннями ст.3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Статтею 4 КЗпП України встановлено, що законодавство про працю складається із цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Пунктом 1 ч.1, ч.2 ст.40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до ст.42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України. Частинами першою, третьою ст. 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Згідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначається, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Висновки суду: Суд зазначає, що між сторонами трудового договору, працівником - [PERSON] , який займав посаду завідувача стоматологічним відділенням (лікаря-стоматолога-хірурга), та роботодавцем, КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР, виник трудовий спір щодо правомірності наказу про скорочення 1,0 посади завідувача стоматологічним відділенням поліклініки, яку обіймав [PERSON] . Позивач, [PERSON] , у встановлений законом строк звернувся до суду для вирішення трудового спору про законність наказу про скорочення посади, яку він займав. Суд зауважує, що на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Так, відповідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" зміни в організації виробництва і праці - це раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і навпаки, впровадження передових методів, технологій тощо. Вичерпного переліку «змін в організації виробництва і праці» законодавець не дає, відтак, на тому чи іншому підприємстві, в установі чи організації вони можуть бути різними. Рішення роботодавця про «зміни в організації виробництва і праці» може бути зумовлене різними причинами, зокрема, вдосконаленням, перепрофілюванням виробництва, зменшенням обсягу виробництва продукції (надання послуг), фінансовою неспроможністю, стратегією розвитку бізнесу тощо, відповідно, це зумовлює зменшення кількості працівників певних професій і спеціальностей, необхідних для виконання роботи. У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно п.3 ст.64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Отже, рішення про «зміни в організації виробництва і праці» - це виключно право роботодавця, оскільки мова йде про його свободу вибору при здійсненні внутрішньогосподарської діяльності підприємства, установи, організації, в тому числі при формуванні штатного розпису та внесенні до нього змін. Суд не вирішує питання щодо доцільності змін в організації виробництва і праці та наступного скорочення штату працівників, оскільки вирішення вказаних питань належить до виключної компетенції роботодавця, а при вирішенні трудового спору щодо поновлення на роботі працівника, звільненого у зв'язку зі скороченням чисельності штату працівників, суд зобов'язаний перевірити наявність підстав для звільнення та дотримання відповідачем порядку вивільнення працівника за ініціативою власника або уповноваженого ним органу. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 7 серпня 2019 року у справі №367/3870/16?ц та від 27 березня 2019 року у справі №756/5243/17. Таким чином, при розгляді питання щодо змін в організації виробництва та праці суди не наділені правом давати оцінку доцільності проведеного скорочення, а лише констатують наявність змін в організації виробництва і праці. Тобто, цими рішеннями ВС визнає виключну компетенцію роботодавця визначати кадрову політику підприємства. Судом було встановлено, що дійсно в КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР мали місце зміни в організації виробництва і праці, що підтверджується копіями наказу головного лікаря КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР від 20.07.2021 року № 01 - 06/343 «Про скорочення штатних посад» з додатками про перелік штатних посад, які підлягають скороченню, та змінами в штатному розписі КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР, наказом КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР від 22.07.2021 року № 06-01/183-к "Про заплановане вивільнення працівників". Суд зауважує, що 27.07.2021 року [PERSON] був попереджений відповідачем про майбутнє можливе звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв`язку зі скороченням штатних посад не пізніше ніж за два місяці до вивільнення, що позивач засвідчив своїм підписом. Водночас, на виконання вимог ч.3 ст.49-2 КЗпП України, [PERSON] була видана пропозиція з працевлаштування, а саме переведення на вакантну посаду лікаря-стоматолога-хірурга по платним послугам, однак з даною пропозицією [PERSON] не погодився. Зазначене дає підстави зробити висновок, що попередження позивача про майбутнє звільнення у письмовому вигляді з дотриманням встановлених строків з одночасним пропонуванням вакантних робочих місць свідчить про дотримання прав працівника, посада якого підлягає скороченню, тому трудові права [PERSON] в даному випадку жодним чином не порушені. Рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності гарантує ч.1 ст.43 Конституції України, право на вільний вибір професії, роду занять і роботи забезпечується державою, - проголошує ст. 2 КЗпП України . Щодо дотримання вимог ч.2 ст.49-2 КЗпП України щодо врахування переважного права на залишення на роботі, суд зазначає, що оцінювання працівників та визначення їх переважного права, знову ж таки, проводиться саме роботодавцем, а не судом. Так, у постанові від 01 жовтня 2018 року у справі №569/1607/17?ц Верховний Суд зазначив, що суд не наділений правами та не володіє достатньою інформацією для визначення продуктивності праці будь-якого працівника, оскільки це є прерогативою виключно роботодавця, який володіє повною інформацією про результативність праці, що характеризує ефективність її витрат у виробництві та сфері послуг. Отже, визначення працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці є компетенцією роботодавця. Отже, Верховний Суд підтвердив, що суд не визначає наявність у працівника переважного права самостійно, а сприймає та оцінює вже наявні у роботодавця інформацію та докази. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що наказ відповідача (роботодавця) про скорочення штатної посади, яку займав позивач [PERSON] , жодним чином не порушує трудові права останнього, а оцінка доказів щодо наявності підстав для звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України тадотримання відповідачем порядку вивільнення працівника можливе лише при вирішенні трудового спору щодо поновлення на роботі працівника, звільненого у зв'язку зі скороченням чисельності штату працівників. Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог. У відповідності до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, у зв'язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати слід віднести за рахунок позивача, а враховуючи, що ухвалою суду від 27 вересня 2021 року[PERSON] було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, з позивача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн., як за позовну вимогу немайнового характеру. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved