Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

13 серпня 2019 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що відповідач [PERSON] є відповідальним квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS] , однак належним чином надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення не оплачує у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 82831,95 гривень, з яких сума основного боргу 47925,19 гривень, інфляційне збільшення суми боргу 28893,91 гривень, розмір 3% річних 6012,85 гривень. Повідомлення позивача про наявність боргу за надані комунальним підприємством послуги, залишились проігнорованими з боку відповідачів. До теперішнього часу сума боргу не погашена. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням від 17 жовтня 2019 року позовні вимоги КП «Дніпроводоканал» ДМР задоволено, з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] солідарно стягнуто на користь КП «Дніпроводоканал» ДМР заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення у розмірі 82831,95 гривень, з яких: сума основного боргу 47925,19 гривень, інфляційне збільшення суми боргу 28893,91 гривень, 3% річних 6012,85 гривень. З відповідачів на користь позивача стягнуто витрати зі сплати судового збору, 640,33 гривень з кожного. Ухвалою суду від 03 лютого 2022 року заочне рішення від 17 жовтня 2019 року скасовано та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того, встановлено, що [PERSON] є співвідповідачем по даній справі, яка на момент ухвалення судом заочного рішення мала прізвище « [PERSON] ». Представник позивача в судове засідання не з`явився, 27 квітня 2022 року надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 12 травня 2022 року надала суду заяву в якій зазначила, що просить суд при вирішенні справи застосувати наслідки спливу строків позовної давності. Суд, ознайомившись з письмовими доказами, дослідивши матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що предметом господарської діяльності Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради є надання послуг водопостачання та водовідведення. Відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг водопостачання і водовідведення. Для оплати послуг водопостачання і водовідведення на ім`я відповідача [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, за якими позивач надавав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі зобов`язані оплачувати такі послуги відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» № 2918-ІІІ від 10 січня 2002 року, споживачі питної води зобов`язані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Положеннями п. п. 17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (діяли на час виникнення вказаних цивільних відносин), визначено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Верховний Суд у своїй постанові по справі № 750/12850/16-ц від 26 вересня 2018 року дійшов до висновку, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Суд також приймає до уваги, що з розрахунку заборгованості по особистому рахунку № [NUMBER] також вбачається, що споживач [PERSON] періодично сплачувала на надані послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідно до ст. 67, ч. 1 ст. 68 ЖК УРСР передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з ст. 160 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ст. ст.\~526,\~527, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, за адресою: [ADDRESS] , дійсно надаються комунальні послуги у вигляді водопостачання та водовідведення, якими фактично користуються відповідачі, та у зв`язку із своєчасною несплатою за надані послуги утворилась заборгованість, відповідачі свої зобов`язання зі сплати комунальні послуги не виконали. З розрахунку заборгованості по обліковому рахунку № [NUMBER] вбачається, що сума заборгованості складає 82831,95 гривень та складається з суми основного боргу 47925,19 гривень, інфляційного збільшення суми боргу 28893,91 гривень, 3% річних 6012,85 гривень, за період з 01 лютого 2004 року по 31 липня 2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. За правилами, встановленими ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення.\~ Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд приходячи до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про необхідність стягнути з відповідачів суму основного боргу по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення в межах строку позовної давності, тобто відносно такої заборгованості, що утворилась з серпня 2016 року до липня 2018 року включно. Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог суд виходить з того, що заборгованість відповідачів, яка утворилась з лютого 2004 року до липня 2016 року не охоплюється строками позовної давності, а також з того, що позивачем до позовної заяви не долучено належного розрахунку суми інфляційного збільшення боргу та 3% річних відносно заборгованості з серпня 2016 року до липня 2018 року включно, тим самим не дотримано вимог цивільно-процесуального законодавства щодо обґрунтованості позовних вимог. Заборгованість по обліковому рахунку № [NUMBER] за період з серпня 2016 року по липень 2018 року включно складає 15545,07 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що у зв`язку із невиконанням відповідачами своїх зобов`язань зі сплати коштів за надані послуги з водопостачання та водовідведення в останніх утворилась заборгованість, у позивача виникло право вимагати стягнення заборгованості у примусовому порядку і це відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин. Згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial