Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

14 лютого 2022 року до Кобеляцького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] , представник позивача - адвокат Пелих Олег Віталійович, до [PERSON] , третя особа - Кобеляцький відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. 15 лютого 2022 року ухвалою суду було відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 17 березня 2022 року, яке в подальшому було відкладено на 11.04.2022, в зв`язку з неявкою до суду відповідача. Позивач [PERSON] вказувала, що наразі у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки, що значно порушує права дитини, тому вона прохала суд стягнути з [PERSON] неустойку (пені) за прострочення сплати аліментів у сумі 18 702,76 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Пелих О. В. надали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи двічі належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення йому судових повісток, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю. Судом установлено, що 03 серпня 2009 року Кобеляцький районний суд Полтавської області ухвалив рішення і видав виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02 червня 2009 року, з дня подачі позовної заяви, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути нижчим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. По вказаному виконавчому листу відкрито виконавче провадження №20947873, яке наразі перебуває в провадженні Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). За вказаними аліментами виникла заборгованість, а саме: за липень 2021року - 110,70 грн, за серпень 2021 року - 3431,75 грн, за вересень 202 1року - 3431,75грн, за жовтень 2021 року - 3431,75 грн, за листопад 2021 року - 3431,75 грн, за грудень 2021 року - 3431,75 грн і за січень 2022 року - 3336,00 грн. У липні-серпні 2021 року [PERSON] змінив місце роботи, але всупереч свого обов`язку, як боржника, про таке виконавцю вчасно не повідомив і цим самим унеможливив здійснення примусового стягнення і самостійно сплату аліментів не проводив. За розрахунком, який додала позивачка до позовної заяви, зробленим за прикладом наведеним в постанові Верховного суду від 19.01.2022 у справі №711/679/21, станом на 11.02.2022 сукупний розмір заборгованості на який нараховується пеня складає 20 605,45 грн, а загальний розмір пені - 18 702,76 грн. Тобто, з урахуванням того положення, що розмір пені не може перевищувати 100% заборгованості, з відповідача можливо стягнути на користь одержувача аліментів, а саме 18702,76 грн пені, за несвоєчасну сплату аліментів. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 своєї Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п. 22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до частини 3 статті 195 Сімейного Кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань. Оскільки аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2) +…(An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Частиною 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Загальна сума пені за порушення відповідачем аліментних зобов`язань відповідно до наданого позивачем розрахунку перевищує суму заборгованості. Відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення відповідачем аліментних зобов`язань не перевищує 100 % заборгованості по цьому аліментному зобов`язанню, то заявлена сума , що підлягає до стягнення буде 18 702,76 грн. В порядку ст. ст. 137,141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Оскільки позов задоволено, то судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивач звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи, зокрема, щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то суму судового збору потрібно стягнути з відповідача в доход держави. За ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141). Для підтвердження понесених витрат на послуги адвоката, йому необхідно: укласти у письмовій формі договір; включити до договору умови про порядок визначення вартості наданих послуг за ведення відповідної судової справи (почасова оплата, фіксована сума тощо); включити до договору посилання на реквізити або сторін судової справи, у якій надається правнича допомога; детально фіксувати послуги, які надаються у рамках ведення відповідної судової справи, їх обсяг (витрачений час) та вартість (якщо окремі послуги мають різну вартість); детально фіксувати витрати, які понесені адвокатом у зв`язку із наданням послуг щодо ведення відповідної судової справи (витрати на відрядження, нотаріальні послуги, переклад документів тощо); належно оформляти та зберігати документи, що підтверджують такі витрати; належним чином оформляти платіжні документи під час здійснення оплати послуг адвоката. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд вважає, що заявлена адвокатом Пелихом О. В. сума гонорару за надану правову допомогу є співмірною з вимогами ст. 137 ЦПК України та відповідає складності цієї справи. Тому потрібно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 3000,00 (три тисячі) грн, - достатній для виконання перелічених у наданих представником позивача доказах про надання ним послуг та виконаних робіт. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved