Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Великобірківської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме просять визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку № 10 загальною площею 90,9 кв. м., житловою площею 56,8 кв. м. з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку № 10 загальною площею 90,9 кв. м., житловою площею 56,8 кв. м. з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог вказують, що [INFO] помер [PERSON] , який був батьком [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , яка була бабою [PERSON] . Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складалася з відповідної частини житлового будинку [ADDRESS] . Даний будинок мав статус колгоспного двору, у якому станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані два члени колгоспного двору ( [PERSON] та [PERSON] ). 19 листопада 2019 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] все своє майно. 23 грудня 2003 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів [PERSON] Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу. Після смерті [PERSON] , [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу. Позивачі вказують, що звернулися у Тернопільську районну державну нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] , однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину через відсутність правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцеві. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17 січня 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Представник позивачів - адвокат Семененко С. М. звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачів, просить ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Представник відповідача - Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Підволочиським рай бюро ЗАГС 03 березня 1965 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Байковецької сільської ради народних депутатів Тернопільського району 05 жовтня 1986 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . За життя [PERSON] 23 грудня 2003 року склав заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Смиковецької сільської ради Гавліч Г. Я., згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: Ѕ житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] заповідає [PERSON] . За життя [PERSON] 29 листопада 2019 року склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Смиковецької сільської ради Гавліч Г. Я., згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті, заповіла [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17 лютого 2013 року Смиковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України, актовий запис №05. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 07 грудня 2020 року Виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №66. Згідно довідки, виданої Смиковецьким старостинським округом Великобірківської селищної ради 26.04.2021 року № 98, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , числиться за померлою гр. [PERSON] , котра померла [INFO] . Станом на 01.07.1990 р. - колгоспний двір. Членами двору були [PERSON] , 1930 р.н. - голова двору, [PERSON] , 1932 р.н. - чоловік. Відповідно до довідки № 603 від 21.05.2021 Тернопільське районне госпрозрахункове БТІ повідомляє про те, що за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 р. житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого Тернопільською районною радою 12.10.1988 р. та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 191. Згідно довідки № 614 від 24.05.2021 Тернопільське районне госпрозрахункове БТІ повідомляє про те, що за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 р. державна реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] у бюро не проведена. Відповідно до довідки, виданої Смиковецьким старостинським округом Великобірківської селищної ради 08.11.2021 року № 402, на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в житловому будинку, що знаходиться у [ADDRESS] буди зареєстровані і проживали: [PERSON] , 1986 р. н. - онук, [PERSON] , 1989 р. н. - дружина онука, [PERSON] , 2012 р. н. - правнук, [PERSON] , 2015 р. н. - правнука. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 жовтня 2021 року №2403/02-31, [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті - [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ та державна реєстрація права власності на житловий будинок. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 жовтня 2021 року №2404/02-31, [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті - [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ та державна реєстрація права власності на житловий будинок. Правовий статус майна колгоспного двору був врегульований ст. ст. 120 126 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Частиною 1 статті 112 Цивільного кодексу УРСР було передбачено, що колгоспний двір - це сімейнотрудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно зі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. Як вбачається з матеріалів справи, право власності на житловий будинок [ADDRESS] , набули [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/2. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] тому, оскільки спадщина відкрилась після 01.01.2004, то застосуванню підлягають норми ЦК України. Відповідно до статей 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини першої статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У силу статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. Спадщину прийняв позивач [PERSON] , шляхом подання у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, [PERSON] після смерті [PERSON] успадкував належну йому 1/2 частину будинковолодіння по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. Спадщину прийняв позивач [PERSON] , шляхом подання у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, [PERSON] після смерті [PERSON] успадкував належну їй 1/2 частину будинковолодіння по [ADDRESS] . Однак, отримати свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок у нотаріуса позивачі не можуть, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до вимог статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності,якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивачі не можуть реалізувати своїх спадкових прав, а тому їх право підлягає судовому захисту шляхом визнання за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , права власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , та за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , права власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS]

Outcome: approved