Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Адвокат Орловська В.А., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу. Позовні вимоги мотивує тим, що 05.06.2021 позивач передала відповідачу згідно акту прийому-передачі належний їй автомобіль «Skoda SuperB», номерний знак [NUMBER] . Одночасно відповідач [PERSON] підписав розписку, згідно якої він зобов`язався відшкодувати оцінену шкоду автомобілю у разі його пошкодження чи знищення. Вказує, що 27.07.2021 у с. Квітневе відповідач [PERSON] спричинив значні пошкодження автомобіля, однак у поза судовому порядку останній не реагує на вимоги відшкодувати завдану шкоду, яка згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку №43/70.08.21 від 02.08.2021 становить 245 082.88 грн. Додатково представник позивача вказує, що вартість послуг оцінювача становила 2 000 грн., вартість наданої правової допомоги становить 3 000 грн., а завдану моральну шкоду позивач оцінює у сумі 10 000 грн. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 245 082.88 грн. завданої матеріальної шкоди, 10 000 грн. моральної шкоди, та понесені судові витрати. Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься заява її представника Орловської В.А. , згідно з яким вона просить проводити судові засідання в режимі відео конференції. Одночасно зазначає, що у випадку неявки у судове засідання та труднощами із відео зв`язком, просила розглянути справу у відсутності сторони позивача та задоволити позов. Відповідач повторно не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву чи заперечень на позовну заяву подано не було. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу «Skoda SuperB», номерний знак [NUMBER] , що підтверджується наявною матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . З оглянутого акту прийому-передачі автомобіля від 05.06.2021 судом встановлено, що вищевказаний автомобіль було передано у користування [PERSON] . Також згідно наявної у матеріалах справи розписки-зобов`язання вбачається, що [PERSON] зобов`язався у разі пошкодження або знищення ввіреного йому транспортного засобу «Skoda SuperB», номерний знак [NUMBER] , відшкодувати шкоду, заподіяну власнику майна, майна третіх осіб а також життю і здоров`ю. З доданого до матеріалів справи Звіту про оцінку вартості матеріального збитку №43/70.80.21 від 02.08.2021 року встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Skoda SuperB», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] становить 245 082.88 грн. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За приписами частини 1 статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України при зіткненні двох автомобілів шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, у позивача виникло право на відшкодування йому завданої матеріальної шкоди у вказаному розмірі. Одночасно, виходячи з положень ст. 23 ЦК України позивач просить відшкодувати моральну шкоду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам роз`яснено, оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Позивач вказує, що неправомірними діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням автомобіля, у перенесених нею хвилюваннях через неможливість підтримання свого звичного режиму дня, а тому вважає, що їй завдано моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень. Згідно з п. 9 Постанови ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. За такого, суд вбачає підстави для застосування до спірних правовідносин сторін загальної норми цивільного законодавства України щодо підстав для відшкодування моральної шкоди, що найбільш відповідатиме вимогам розумності та справедливості, основним засадам соціальної та правової держави Україна, як закріплено в ст. 3 Конституції України - що саме права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. При цьому, визначаючи розмір заподіяної шкоди, суд виходить із принципів виваженості, розумності та справедливості, враховує глибину понесених позивачем моральних страждань, враховує, що підтримання в робочому стані автомобіля відноситься до матеріальної шкоди, а не моральної, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень про стягнення збитків, завданих ДТП, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача матеріальної шкоди є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судом встановлено, що позивачем було оплачено проведення оцінки вартості матеріального збитку, про що складено відповідний Звіт №43/70.08.21 від 02.08.2021 року, вартість проведення якої становить 2 000 гривень, на підтвердження чого додано квитанцію до прибуткового касового ордера №43/70.08.21 на вказану суму. Таким чином, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягнути вартість проведеної оцінки пошкодженого транспортного засобу на заявлену позивачем суму. Крім того, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивач просить стягнути з відповідача 3 000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу. Проте, в ході розгляду справи стороною позивача не було надано документів, що свідчать про понесення витрат саме у такому розмірі та про здійснення їх оплати. З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що позивачем не обґрунтовано належними доказами заявлену суму витрат на правову допомогу, а тому така вимога до задоволення не підлягає.

Outcome: partial