Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-комунальний сервіс» звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 26 842 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок дві) гривні 77 копійок. При цьому позивач посилається на те, що відповідачка є власником майна у вигляді квартири [ADDRESS] , та споживає послуги, що надаються ТОВ «Житлово-комунальний сервіс». Між сторонами встановились зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» щомісяця надавало [PERSON] розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням будинку і споживанням комунальних послуг (послуг гарячого водопостачання, опалення тощо), однак відповідачем ніяких дій не вживалось з відшкодування даних витрат. Станом на 06.07.2021 року загальна сума заборгованості за особовим рахунком відповідачки складає 26 842,77 гривень. Це свідчить про неналежне виконання [PERSON] зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території в установлений законодавством строк, а тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом. Також просить стягнути з відповідачки судові витрати в розмірі 2270 гривень. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2021 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи. Представник позивача до судового засідання не з`явився, повідомлявся, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять їх задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв`язку з чим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» є балансоутримувачем та здійснює обслуговування багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] , на підставі рішення Таїровської селищної ради. ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» було прийнято на баланс завершений будівництвом вказаний багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] згідно акту приймання - передачі. Відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 10.12.2010 року, яке видано на підставі рішення виконкому Таїровської селищної ради від 27.10.2010 р. за №829 та інформаційною довідкою №262708502 від 22.06.2021 року та, відповідно, споживачем послуг, що надаються ТОВ «Житлово-комунальний сервіс». Між сторонами встановились зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» щомісяця надавало [PERSON] , розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням будинку і споживанням комунальних послуг (послуг гарячого водопостачання, опалення тощо), однак відповідачем ніяких дій не вживалось з відшкодування даних витрат. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно зі статтею 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до статті 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує, власник повинен дотримуватись моральних засад суспільства, власник не може використовувати право власності на шкоду правам інших осіб та інтересам суспільства, всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, власник може вчиняти зі своїм майном будь - які дії, які не суперечать закону. Законодавством України не передбачено, що суб`єкт господарювання, який прийняв будинок в управління (на баланс), зобов`язаний утримувати дане майно за свій рахунок. ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» також не укладало з власниками квартир договорів, за якими зобов`язувалося б утримувати їх спільне майно за свій рахунок Статтею 360 Цивільного кодексу передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 66 Житлового кодексу, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири, і в законодавстві України не існує норма, що допускає зміну пропорцій фінансової участі в утриманні спільного майна. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В порушення вищезазначених норм законодавства та всупереч того, що ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» щомісяця надавало [PERSON] розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням будинку і споживанням комунальних послуг, відповідачкою ніяких дій не вживалось з відшкодування даних витрат, внаслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 06.07.2021 року загальна сума заборгованості за особовим рахунком відповідачки складає 26 842,77 гривень. Це свідчить про неналежне виконання [PERSON] зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території в установлений законодавством строк. Крім того, ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» зверталось до Київського районного суду міста Одеси з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги з [PERSON] . За результатами розгляду вказаної заяви ухвалою від 29.07.2021 року по справі №947/20512/21 було відмовлено у видачі судового наказу на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України, а саме неможливості встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем, не звільняє відповідача від сплати заборгованості за надані послуги, оскільки цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки (ч. 1 ст. 11 ЦК України). Тобто між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Згідно ч.ч. 1, 2 та ч. 3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 вищезазначеного Закону, споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 4 зазначеного Закону ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються органами державної влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Вказаний обов`язок також передбачений ст. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінетом Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, в якій зазначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний:укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, тощо. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором бо законом. Частиною першою ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При таких обставинах, враховуючи що в порушення вищезазначених приписів закону, відповідачкою не здійснювалася оплата за житлово-комунальні послуги у належному розмірі суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-комунальний сервіс» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2270 гривень.

Outcome: approved