Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

04 лютого 2022 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Як підставу позову позивач зазначає, що 05 листопада 2018 року відповідач звернулася до позивача із заявою про призначення житлової субсидії за адресою [ADDRESS] . Однак, під час перевірки достовірності поданих відомостей встановлено, що відповідач подала недостовірні відомості про склад членів своєї сім`ї, а саме не зазначила про перебування у шлюбі з [PERSON] . Позивач зазначає, що рішення суду про розірвання шлюбу [PERSON] набрало законної сили лише 06 листопада 2018 року, а тому подаючи заяву на призначення субсидії 05 листопада 2018 року відповідач повинна була вказати факт перебування у шлюбі. На думку позивача, вищезазначена невідповідність призвела до безпідставною виплати субсидії. З наведених підстав та з посиланням на приписи ст.1212 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути з відповідача надмірно виплачену субсидію у розмірі 38 031,56 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у письмовому відзиві та судовому засіданні позов заперечила. Вказує, що в її діях відсутні ознаки навмисності, а сам факт подання заяви про призначення субсидії на один день раніше набрання законної сили рішенням про розірвання шлюбу не вплинув на розмір призначеної субсидії. Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. Судом встановлено, що 05 листопада 2018 року відповідач звернулася до позивача із заявою про призначення житлової субсидії за адресою [ADDRESS] (а.с.14-15). У поданих документах відповідач зазначила, що є розлучена, а членами її сім`ї є неповнолітні доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2018 року у цивільній справі №161/14045/18, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 06 листопада 2018 року, що відповідає правилам, встановленим ч.3 с.124, ст.273 ЦПК України. 08 липня 2020 року позивачем була проведена перевірка правильності та повноти інформації, що надавалася відповідачем під час призначення субсидії, в результаті якої виявлений факт декларування недостовірної інформації про склад сім`ї відповідача, а саме не зазначення чоловіка, з яким станом на 05 листопада 2018 року позивач не була розлучена (а.с.10). Рішенням відповідача від 14 липня 2020 року №10 вирішено припинити раніше надану житлову субсидію відповідача. Іншим рішенням від 23 липня 2020 року №1/21-623 визначено обсяг надміру виплачених коштів у вигляді житлових субсидій за період з листопада 2018 року по квітень 2020 року у розмірі 38\~031,56 грн. 28 липня 2020 року позивач направив відповідачу повідомлення про необхідність повернення цих коштів (а.с.8-9). Надаючи свою правову оцінку обставин, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Пунктом 9 Положення про порядок призначення житлових субсидій, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (в редакції, чинній станом на 11 вересня 2019 року, далі - Положення) передбачено, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються. На переконання суду, зазначення відповідачем у заяві про призначення житлової субсидії від 05 листопада 2018 року про те, що вона є розлучена, хоча рішення суду про розірвання шлюбу набрало законної сили 06 листопада 2018 року, не свідчить про наявність в її діях ознак недобросовісності чи навмисності, оскільки рішення суду було ухвалено ще 05 жовтня 2018 року, і фактично сторони вже довгий час не вели спільне господарство, спільно не проживали, у них були відсутні спільні права та обов`язки, характерні для подружжя. До того ж, позивач належними та допустимими доказами не довів, що подання заяви про призначення субсидії за день до набрання рішенням суду про розірвання шлюбу законної сили якимось чином вплинуло на її розмір. Суд також звертає увагу на положення п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, які вказують, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Оскільки суд не знайшов будь-яких ознак недобросовісності з боку відповідача, яка формально, на один день раніше дати набрання рішенням суду про розірвання шлюбу законної сили, подала заяву про призначення їй субсидії, а також судом не встановлено, що такий формальний недолік вплинув на розмір призначеної відповідачу житлової субсидії, суд дійшов висновку, що слід відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed