Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 вересня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького міськвиконкому України з актовим записом № 1449. В обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що 17.09.1994 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб. Під час шлюбу у сторін народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Під час подружнього життя відбувалися сварки з приводу різних поглядів на сумісне життя, що призвело до втрати почуття любові. З 2016 року їхня сім`я остаточно розпалася, сторони припинили ведення сумісного господарства та стали проживати окремо. Збереження шлюбу та подальшу спільне життя неможливе. Відповідач у вихованні дитини приймає участь, кошти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] вже виплатив у добровільному порядку. Позивач дійшла твердого висновку, що збереження шлюбу неможливе. Надання строку для примирення є недоцільним, оскільки спроби поновити шлюбні відносини не надали результатів. Тому перебування у шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. Ухвалою від 06.10.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам надано строк для надання відзиву та заперечення на відзив. Відповідач [PERSON] 26.04.2022 надав заяву про визнання позову, просить суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 вересня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького міськвиконкому України з актовим записом - 1449 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.06.2007 року з зробленим відповідним актовим записом № 932. Батьками зазначені сторони по справі. Як визначає ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.\~105,\~110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки позивач вказала на неможливість збереження шлюбу та подальшого спільного життя із відповідачем, суд вбачає підстави для задоволення позову. За ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved