Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

[PERSON] (через представника) звернувся до суду з позовною заявою до Лебединської міської ради, третя особа приватний нотаріус Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Фурдилов Юрій Вікторович у якій просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є сином [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] . Згідно із заповітом від 11.09.2007, посвідченого приватним нотаріусом Жураховським Д.В., [PERSON] заповіла усе своє майно, яке б належало їй на день смерті, позивачу. [INFO] [PERSON] померла у зв`язку із чим відкрилась спадщина на належне їй майно. У встановлений законом строк [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак оформити спадщину позивач не зміг у зв`язку з відсутністю оригіналів свідоцтва про право власності на житло від 23.07.1996 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2007. Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. Ухвалою від 28.12.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 19.01.2022 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Останній, засобами електронного зв`язку, до суду надіслав заяву у якій справу просив розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву в якій справу просив розглядати без його участі. Нотаріус Фурдилов Ю.В. у судове засідання також не з`явився, просив справу розглядати без його участі. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), витягом із Державного реєстру актів цивільного стану від 17.08.2021 (а.с. 7-8, 9-10). [INFO] у м. Лебедин померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2019 (а.с. 16). За життя [PERSON] складено заповіт від 11.09.2007, посвідчений приватним нотаріусом Лебединського районного нотаріального округу Жураховським Д.В., зареєстрований в реєстрі за № 1287. Згідно із змістом заповіту [PERSON] , [INFO] , на випадок смерті усе своє майно, що буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). При цьому, згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 23.07.1996 року № [NUMBER] , виданого відділом комунального майна та приватизації міськвиконкома, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] - 1/2 частина та [PERSON] 1/2 частина (а.с. 11). 06.09.2007 право приватної власності за [PERSON] та [PERSON] на нерухоме майно (квартиру [ADDRESS] ) зареєстровано в реєстрі за № 10254 (реєстраційний номер 20189132) (а.с. 14). Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2007 (зареєстровано за № 2399) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] отримала у спадщину спадкове майно, яке складається із 1/2 частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.07.1996 року № 1797 (а.с. 15). Згідно з інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.02.2022 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , а саме 1/2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.07.1996 року № 1797 та 1/2 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2399 ВЕХ 513823 від 08.09.2007, виданого державним нотаріусом (а.с. 61-62). Після смерті [PERSON] , [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Фурдилова Ю.В. із заявою про прийняття спадщини від 14.03.2019 (а.с. 20). Однак, постановою від 16.12.2021 нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім`я померлої [PERSON] (а.с. 32-33). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено судом, право власності на квартиру [ADDRESS] належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.07.1996 року № 1797 (1/2) та свідоцтва про право на спадщину № 2399 ВЕХ 513823 від 08.09.2007 (1/2). За ч. 1 ст. 1233 заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Склавши заповіт від 11.09.2007, [PERSON] заповіла [PERSON] , [INFO] , тобто розпорядилася своїм майном (а.с. 17). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до абз. 14-17 п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. З огляду на встановлені обставини та досліджені докази, суд вважає позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved