Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач») про вселення та усунення перешкод користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на наступні обставини. Позивач [PERSON] та Відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.09.1993 року. 16.10.2012 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано. 09.11.2001 року по договору купівлі-продажу сторони придбали чотирьох кімнатну квартиру [ADDRESS] . У жовтні 2021 року Відповідач по справі змінила замки у вхідних дверях квартири і з того часу одноособово нею користується. Позивач не має доступу до квартири у нього відсутні ключі від вхідних дверей, а тому він позбавлений можливості користуватись належною на праві спільної частковій власності кожному з них по 1/2 частині квартири. За таких обставин Позивач вимушений звернутися до суду та просив суд усунути перешкоди в користуванні житлом, створені Відповідачем, шляхом вселення його в квартиру за адресою: [ADDRESS] , зобов`язати Відповідача не чинити йому перешкод у користуванні зазначеним житловим приміщенням. В судове засідання Позивач та представник Позивача не з`явились, представником Позивача було подано заяву до суду про розгляд справи без його присутності та Позивача. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували (а.с. 33). В судове засідання відповідач не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, причини неявки не повідомила, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило (а. с.25, 27, 32). Згідно з ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач [PERSON] та Відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.09.1993 року. 16.10.2012 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано (а.с.4). 09.11.2001 року по договору купівлі-продажу сторони придбали чотирьох кімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до довідки 15-2-03/2430 про реєстрацію місця проживання особи, позивач зареєстрований за вказаною адресою з 14.05.2002 року по теперішній час (а.с.7). 28.10.2021 року позивачем було здійснено звернення до правоохоронних органів, якими було надано висновок по результатах розгляду звернення [PERSON] та рекомендовано для вирішення спірних питань з [PERSON] звернутися до суду в порядку цивільного судочинства (а.с.5-6). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Крім того, національне законодавство України встановлює наступне. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Крім того, відповідно до частин 1 - 4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При ухваленні рішення суд ураховує, що Відповідачем не надано ані відзиву, ані письмових пояснень по суті позову, ані будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів Позивача. Такими чином, Позивачем у справі доведено що він є співвласником спірної квартири, проте Відповідач перешкоджає йому у користуванні цією квартирою. Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини та наведені норми матеріального права, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Вимоги Позивача Відповідачем не спростовані, є доведеними та ґрунтуються на нормах матеріального права. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог з урахуванням обраного позивачем способу захисту права. При цьому суд враховує, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 3, 55, 124 Конституції України, та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Виходячи з викладеного, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про вселення та усунення перешкод користування житловим приміщеннямнеобхідно задовольнити повністю. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, а саме судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved