Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регрессу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Позов мотивований тим, що 27 травня 2020 року о 16 годині 50 хвилини [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Фольксваген Джета», номерний знак [NUMBER] , на 11 км автодороги Р-15 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «RENАULT MEGANE SCENIC», номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду, під керуванням [PERSON] , внаслідок чого останній зіткнувся з транспортним засобом марки «SCANIA», номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду в попутному напрямку під керуванням [PERSON] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали пошкодження. Постановою Турійського районного суду Волинської області від 21 липня 2020 року винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована. Вказуючи, що МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу марки «RENАULT MEGANE SCENIC», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] в розмірі 69117.17 гривень шкоди,\~заподіяної в\~результаті пошкодження\~транспортного засобу, також понесло витрати на встановлення розміру збитку в сумі 2890 гривень, а відповідач у добровільному порядку витрати не компенсував, то позивач просив стягнути з відповідача 72007.17 гривень на відшкодування в порядку регрессу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, 05 квітня 2022 року року подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу розглядати без його участі (а. с. 35). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча в контексті положень частини восьмої статті 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а. с. 42, 40), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов та клопотань не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 11 травня 2022 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач як на підставу своїх вимог посилався на положення статті 1191 Цивільного кодексу України,\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою статі 1191\~Цивільного кодексу\~України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з пунктом 38.2.1 статті 38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Судом встановлено, що 27 травня 2020 року о 16 годині 50 хвилини [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Фольксваген Джета», номерний знак [NUMBER] , на 11 км автодороги Р-15 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «RENАULT MEGANE SCENIC», номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду, під керуванням [PERSON] , внаслідок чого останній зіткнувся з транспортним засобом марки «SCANIA», номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду в попутному напрямку під керуванням [PERSON] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали пошкодження. Постановою Турійського районного суду Волинської області від 21 липня 2020 року, яка набрала законної сили, винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON] (а. с. 5). Відповідно до частини шостої статті 82\~Цивільного процесуального\~кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував [PERSON] , - автомобіля марки «Фольксваген Джета», номерний знак [NUMBER] , застрахована не була (а. с. 6). В результаті ДТП транспортний засіб марки «RENАULT MEGANE SCENIC», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником якого є [PERSON] , отримав пошкодження (а. с. 7, 9 на звороті). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «RENАULT MEGANE SCENIC», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] застрахована відповідно до полісу №АО/6500011 (а. с. 8 на звороті). Відповідно до пункту 22.1 \~статті 22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі \~статтею 29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.\~ Відповідно до звіту № 20/4068 про оцінку транспортного засобу вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу, пошкодженого в результаті ДТП, станом на 27 травня 2020 року складає 77980.41 гривень (а. с. 13-20). 11 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 8). Відповідно до довідки МТСБУ № 1 від 11 серпня 2020 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих сума виплат у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, що підлягає виплаті заявнику, становить 69117.17 гривень, а витрати з визначення розміру шкоди та збору документів, що виконав підприємець [PERSON] , 2890 гривень (а. с. 10-12). Згідно з платіжними дорученнями № 1481151 та № 1481078 від 14 серпня 2020 року МТСБУ виплатило [PERSON] 69117.17 гривень у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, підприємцю [PERSON] 2890 гривень за виконання робіт з визначення розміру шкоди, а всього 72007.17 гривень (а. с. 12 на звороті). Аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку, що в розглядуваному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований компетентними правоохоронними органами, відповідач, як винна в ДТП особа, притягнутий до відповідальності, позивач виконав покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, цивільно-правова відповідальність якого не застрахована, у зв`язку з чим позивач на підставі статті 1191 Цивільного кодексу України\~та\~статті 38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» набув право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин справи, які підтверджуються належними та допустимими доказами, відповідно до зазначених вище норм матеріального права та враховуючи, що регресні зобов`язання, які виникли між сторонами у справі, входять до групи позадоговірних зобов`язань і спори, що виникають з них вирішуються у загальному порядку відшкодування збитків, то суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових і фактичних підстав для задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача суми завданої шкоди. Відповідно до вимог частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 гривень. На підставі викладеного, статей 22, \~1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, статей 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: approved