Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів: свідоцтва про право власностіна нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , виданого 10 червня 2009 року Скориківською сільською радою на ім`я [PERSON] , яке дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] , а також встановити той факт, що заповіт складений 16 червня 2009 року за №28, від імені [PERSON] , на ім`я [PERSON] , дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи те, що встановлення даного факту має юридичне значення, - просить заяву задовольнити. У судове засідання заявник, будучи повідомленим про дату і час розгляду справи, не прибула, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Скориківської територіальної громади (Скориківської сільської ради) в судове засідання не прибув, про дату і час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Представник подав заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, враховуючи заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд дійшов висновку, що заява ґрунтується на встановлених законом підставах з огляду на наступне. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частина друга ст. 315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 17 серпня 2021 року Підволочиським відділом ДРАЦС у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . В своїй заяві [PERSON] зазначає, що звернулася до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , але їй було роз`яснено, що в судовому порядку необхідно встановити факт належності померлій свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , оскільки у свідоцтві про смерть прізвище померлої вказано « [PERSON] », а у свідоцтві про право власності прізвище власника значиться « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 04 серпня 1981 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, після якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». 10 червня 2009 року на житловий будинок за адресою [ADDRESS] [PERSON] отримала свідоцтво на право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , яке було видано їй Скориківською сільською радою. 16 червня 2009 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , складала заповіт в користь [PERSON] , у якому заповіла їй житловий будинок. Заявник у своїй заяві зазначає, що у вересні 2009 року [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] та хотіла отримати свідоцтво про спадщину, але в неї виникли проблеми з оформленням спадкових прав, після чого вона звернулася у Підволочиський РВ УМВС України у Тернопільській області для заміни паспорта громадянина України на прізвище « [PERSON] » на підставі свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 04.08.1981 року, виданого Скориківською сільською радою. 15 жовтня 2009 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , склала заповіт в користь заявника на земельну частку пай площею 3,2282 га. Ідентифікуючі дані особи заповідача у заповітах, а саме РНОКПП [NUMBER] та дата народження - [INFO] , свідчать про те, що заповіт складений 16 червня 2009 року за №28 від імені [PERSON] , на ім`я [PERSON] , дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Також доказом того, що [PERSON] і [PERSON] одна і та ж сама особа підтверджується заявами двох свідків сусідів померлої [PERSON] та [PERSON] , в яких стверджують, що досить добре знали померлу, її дівоче прізвище « [PERSON] », а після одруження « [PERSON] ». Враховуючи неможливість виправлення помилки в позасудовому порядку, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів відповідатиме інтересам заявника, забезпечить реалізацію її законних прав, суд дійшов до переконання, що заяву слід задовольнити, встановити факт належності померлій правовстановлюючого документа на спадкове майно та факту, що заповіт, складений 16 червня 2009 року за №28, від імені [PERSON] , на ім`я [PERSON] , дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved