Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Коростишівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.03.2021 відповідача позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Коростишівської міської ради від 25.05.2021 р. позивача призначено опікуном малолітньої [PERSON] . Відповідач обов`язки по утриманню дитини не виконує, однак має можливість сплачувати аліменти, є працездатною особою, інших утриманців не має. Враховуючи дійсні потреби дитини, для забезпечення належних умов для виховання дитини, забезпечення харчування, одягом, та за необхідності медичним забезпеченням, позивач вважає доцільним визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на дитину і до досягнення її повноліття. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 18 січня 2022 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення ( викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала заяву, відповідно до якої просила здійснювати розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 3 статті 211 ЦПК України. Суд, розглянувши заяви по суті справи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої є мати - [PERSON] , батько - [PERSON] ( а.с.4). Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.03.2021 року, яке набрало законної сили, 24.04.2021, [PERSON] , [INFO] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] [INFO] ( а.с. 5-8). Рішенням виконавчого комітету Коростишівської міської ради № 124 від 27.04.2021 та № 168 від 25.05.2021 [PERSON] [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] (а.с.10- 11). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року з відповідними змінами, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 67 Цивільного кодексу України передбачено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, що є підставою звернення до суду. Згідно частин 8, 9 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Обов`язок батьків щодо утримання своєї дитини є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своєї дитини, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття (ст.ст.141,180 СК України). Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Згідно вимог ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 вищевказаної статті передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ЗУ «Про державний бюджет України на 2022р.» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 грн., з 1 липня - 2201 грн., з 1 грудня - 2272 гривень; За вимогами ч.3 ст.181 СК України оскільки дитина проживає з позивачем, і вказана обставина відповідачем не заперечується, [PERSON] має право на стягнення аліментів та просить їх стягувати у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує наступне. Позивач здійснює догляд за дитиною, відповідач за віком є працездатним, інвалідом не являється, законом на відповідача покладено обов`язок утримувати дитину до досягнення її повноліття. При цьому, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання дитини. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача на утримання дитини, суд враховує той факт, що відповідач не заперечив щодо стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до її повноліття, а тому дійшов до висновку про можливість визначення аліментів на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття. Суд вважає, що цей розмір аліментів на дитину відповідає вимогам виваженості та справедливості. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з відповідача в дохід держави. В зв`язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача на користь держави 992,40 грн. судового збору, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 ст.191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову - з 13.01.2022. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з вищевикладених мотивів. На підставі викладеного,

Outcome: approved