Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просить суд встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю з червня 2003 року і до часу відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 2013 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю в найманій квартирі за адресою: [ADDRESS] . А зареєстрована заявниця за адресою: [ADDRESS] , де проживають її син [PERSON] з дружиною. В 2013 році заявниця разом з дітьми приватизувала квартиру [ADDRESS] . З 16.04.2014 зі згоди заявниці [PERSON] та її дітей, [PERSON] був зареєстрований в квартирі заявниці за адресою: [ADDRESS] , але продовжували вони проживати в орендованому житлі. Заявниця з [PERSON] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільний бюджет, надавали один одному необхідну фізичну допомогу та моральну і матеріальну підтримку. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина на грошові кошти в банку. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємці першої, другої, третьої черг спадкування за законом після його смерті відсутні. При зверненні заявниці до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, їй було відмовлено так як нею не підтверджено факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Ухвалою судді від 20 січня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку окремого позовного провадження. В судовому засіданні заявник підтримала вимоги заяви та просила її задовольнити з викладених в ній підстав. Представник заінтересованої особи Щур Ю.Д. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, покази свідків, дослідивши письмові докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про державну реєстрацію прав КП КОБ «Фастівської міжміського бюро технічної інвентаризації» від 13.12.2012 на праві приватної спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] /а.с.16/. Згідно копії будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають по [ADDRESS] , встановлено, що за даною адресою, також, з 16.04.2014 року був зареєстрований [PERSON] (а.с.17-20). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пункт 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про - встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку, суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до [INFO] ». Згідно з абз. 1,2 п. 21 вищезазначеної ППВСУ «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо». За приписами ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні, заявниця [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю з червня 2003 року по 2019 рік, тобто до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтверджено Актом від 03.08.2021, засвідченим головою Комітету самоорганізації населення мікрорайону Фастів-ІІ Ясінською Т. (а.с.21). Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами заявниці [PERSON] та підтвердили факт проживання заявниці однією сім`єю з [PERSON] на протязі п`ятнадцяти років, тобто до дня його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на кошти згідно Договору №158102826 на вклад «Мій пенсійний депозит» укладений ним в ПАТ «Державний ощадний банк» (а.с.14-15). В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою заявнику у реалізації спадкових прав, в передбаченому законодавством нотаріальному порядку, є відсутність доказів прийняття спадщини внаслідок чого нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, про що видав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1032/02-31 від 22 листопада 2021 року (а.с.22). Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що передбачено ч.1 ст. 89 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, факт, який просить встановити заявник, підтверджується показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає право реалізувати спадкові права і встановити його іншим шляхом неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved