Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 01 березня 2021 року близько 20 год. 30 хв. відповідач з`явився у місце її постійного проживання за адресою [ADDRESS] , поводив себе неадекватно та дуже агресивно відносно позивачки та її дітей, погрожував розправою, висловлювався нецензурно відносно позивачки та дітей. [PERSON] відмовилася відчиняти двері та впускати відповідача у квартиру. Після чого відповідач почав вибивати вхідні двері. Також позивачка вказує, що вона телефонувала в поліцію з метою вжиття заходів щодо свого захисту. Крім того, як зазначає [PERSON] , останньою було подано до Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, а також станом на дату подання позовної заяви в Тернопільському міськрайонному судді Тернопільської області розглядалася справа № 607/5168/21 про видачу обмежувального припису відносно відповідача. Як пояснює позивачка, відремонтувати вхідні двері неможливо, оскільки вони пошкоджені настільки, що необхідно придбати нові. Добровільно відшкодувати завдану шкоду, відповідач відмовляється. [PERSON] вважає, що своїми неправомірними діями відповідач завдав їй моральну шкоду, привівши її до глибокого морально-психологічного стресу, наслідки якого вона переживає до цього часу, завдав моральних переживань, що спричинили порушення нормальних життєвих зв`язків, через неможливість продовження активного громадського життя, порушені стосунки з оточуючими людьми, позивачка втратила сон, оскільки постійно перебуває в стані емоційної напруги та страху за своє здоров`я, своїх дітей та близьких. Також, на момент вчинення протиправних дій відповідачем, у квартирі перебували діти, що спричинило [PERSON] додаткові душевні хвилювання, викликані страхом за їх безпеку. З урахуванням викладеного, [PERSON] просить суд, стягнути із [PERSON] грошові кошти в розмірі 14 600 грн., з яких 3\~500 грн. ринкова вартість пошкоджених вхідних дверей аналогічної моделі, матеріалу та розміру, 1 100 грн. вартість послуг із встановлення дверей, 10 000 грн. моральної шкоди. Крім того, просить суд, вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Протокольною ухвалою суду від 15 березня 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] , її представник адвокат Майка М. Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме в частині матеріальної шкоди в розмірі 3 500 грн. вартість пошкоджених дверей, 1 100 грн. вартість послуг із встановлення дверей, а також моральну шкоду у розмірі 2\~400 грн.. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Як вбачається з фото, доданого до матеріалів справи позивачкою, двері квартири є дійсно пошкодженими. Відповідно до витягів з інтернет-сайту, ринкова вартість вхідних дверей аналогічної моделі, матеріалу, розміру становить 3\~500 грн., вартість послуг із встановлення дверей становить 1\~100 грн.. Згідно з ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/5168/21 від 25 березня 2021 року, відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] про видачу обмежувального припису. Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у цивільній справі № 607/5168/21 від 09 квітня 2021 року, заяву [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] про видачу обмежувального припису задоволено частково. Видано обмежувальний припис [PERSON] , яким на строк 6 (шість) місяців заборонено наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] , [ADDRESS] , та переслідувати її у будь-який спосіб, а також заборонено особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. В задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Так, статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У судовому засіданні встановлено та сторонами підтверджено, що у зв`язку з неправомірними діями відповідача, позивачу було завдано матеріальну шкоду, яка полягає у заміні пошкоджених вхідних дверей квартири позивача за адресою: [ADDRESS] . Дана обставина визнається відповідачем у судовому засіданні та не заперечується обов`язок їх відшкодування. Відтак, суд робить висновок, що розмір завданої позивачу матеріальної шкоди становить 4\~600 грн., з яких 3 500 грн. ринкова вартість пошкоджених вхідних дверей аналогічної моделі, матеріалу, розміру та 1 100 грн. вартість послуг із встановлення дверей, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на відшкодування понесених витрат на заміну вхідних дверей. Положеннями ст.ст. 16, 23 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, а також у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. А тому суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачам моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тому, обов`язковими умовами відшкодування шкоди є неправомірність дій відповідного органу та наявність причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та завданою шкодою. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно положень ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Суд вважає, що позивачка зазнала моральної шкоди внаслідок пошкодження її майна, що полягає в отриманому стресі, моральних переживаннях, погіршенні здоров`я, оскільки постійно перебуває в стані емоційної напруги та страху за своє здоров`я, своїх дітей та близьких. Таким чином, враховуючи глибину фізичних та духовних страждань позивача, ступінь вини відповідача, вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що грошова сума, яка підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди в користь [PERSON] , повинна становити 2\~400 грн.. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.

Outcome: partial