Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

23.11.2021 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] у неї народилась донька [PERSON] . Так як вона перебувала в шлюбі з [PERSON] , то його було записано батьком дитини. При цьому, у 2008-2009 році вона та відповідач [PERSON] підтримували між собою близькі стосунки, однак про ймовірне батьківство відповідача щодо її доньки їй стало відомо лише у травні 2021 року, коли її донька потрапила до лікарні. Однак пред`явити позов до чоловіка, записаного батьком дитини, не вбачається можливим з огляду на те, що [INFO] [PERSON] помер. Встановлення батьківства відповідача у позасудовому порядку також є неможливим. Вона часто виїжджає за кордон на довгий час на заробітки, а дитина добре ставиться до відповідача. Тому позивач просила визнати відповідача батьком дитини [PERSON] , виключити з актового запису про народження [PERSON] відомості про [PERSON] , як про батька та внести до зазначеного актового запису відповідні зміни, зазначивши [PERSON] батьком дитини та змінивши по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, 15 грудня 2021 року позовна заява була прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою від 14.01.2022 року по справі призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу та на час проведення експертизи зупинено провадження по справі. 05.04.2022 року до суду надійшов висновок експерта та ухвалою від 11.04.2022 року поновлено провадження у справі. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Крім того, в заяві позивач зазначила, що при подачі позову вона помилково не зазначила вимогу про зміну прізвища дитини та просила крім по батькові дитини, змінити також прізвище дитини з « [PERSON] » та « [PERSON] » /а.с.16, 58/. Тому підготовче судове засідання проведено у відсутність позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснивши, що він впевнений, що [PERSON] є його донькою. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований 23 жовтня 1992 року Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області, актовий запис №33 /зворот а.с.9/. Дитина [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю дитини записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Відомості про батька дитини записані на підставі актового запису про шлюб №33 від 23.10.1992 року, складеного Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області /а.с.9, 28/, тобто відповідно до ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України. Так, ч.1 ст.122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Народження дитини /актовий запис №33/ зареєстроване Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області 03 вересня 2009 року /а.с.28/. [INFO] [PERSON] помер /а.с.10/. Відповідно до ч.1 ст.138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини, при цьому відповідно до ч.4 ст.137 СК до вимоги про виключення запису про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. При цьому судом встановлено, що про ймовірне батьківство відповідача позивачу стало відомо лише у травні 2021 року під час перебування дитини [PERSON] у лікарні / а.с.11/. Слід зауважити, що положення ст.137 СК України спрямовані на законодавче врегулювання проблем на засадах справедливості, добросовісності у відносинах подружжя, розумності та відповідно до моральних засад суспільства. При цьому, відповідно до п.3 ч.2 ст.125 СК України, походження дитини від батька, якщо батько та мати дитини не перебувають у шлюбі між собою, визначається рішенням суду. Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", рішення суду щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують чи спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом воно вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. При цьому, п.6 вказаної постанови визначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно з висновком експерта судово-медичної експертизи зразків рідкої крові №32 від 23.03.2022 року, проведеної експертом КУ Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99%; таким чином, батьківство практично доведене /а.с.50-55/. Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа № 3451/05 «Калачова проти Російської Федерації», § 34, від 7 травня 2009 року). Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Таким чином, в ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач позов визнає, в силу об`єктивних причин не міг бути записаний батьком дитини, при цьому висновком експерта підтверджено батьківство відповідача щодо дитини [PERSON] і він є кровно спорідним з дитиною, а тому суд, виходячи із інтересів неповнолітньої дитини, вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Разом з тим, виходячи із принципу диспозитивності, беручи до уваги те, що позивач не заявляла вимог щодо розподілу судових витрат, то судом це питання не вирішується.

Outcome: approved