Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

11.01.2021 р. Печерським районним судом м. Києва одержано вищезазначену позовну заяву у якій позивач просить визнати недійсним рішення №2 від 26.09.2017 р. складене комісією з житлово-побутових питань Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо надання кімнати [NUMBER], житловою площею 12,8 кв.м. у гуртожику по [ADDRESS] сім`ї старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві підполковника поліції [PERSON] із 2-х осіб. Визнати недійсним ордер на право заняття житлового приміщення (кімнати) [NUMBER] житловою площею 12,8 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] , виданий [PERSON] на 2-х осіб. Зобов`язати Головне управління Національної поліції у м.Києві видати позивачам у справі ордер на кімнату [NUMBER] житловою площею 12,8 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] на сім`ю з 3-х осіб для поліпшення житлових умов. В обгрунтування позовних вимог зазначають, що [PERSON] з 22.04.1999 р. по 25.01.2008 р. проходив службу в ОВС на посаді міліціонера взводу міліції спецального призначення охорони Київського метрополітену ГУМВС України в м. Києві, з 25.01.2008 р. працював на посаді інспектора патрульної служби лінійного управління в метрополітені, підпорядкованому Головному управлінню МВС України в м. Києві. На сьогоднійшній день [PERSON] є інвалідом другої групи. Проживає разом з дружиною та сином. [PERSON] , з 1992 року по сьогоднішній день працює в ВОЗ ГУ МВС України в м. Києві на посаді мед. реєстратора поліклініки (госпіталю). З дня одруження у 1997 році сім`я позивачів проживає у сімейному гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , жилою площею 20,3 кв.м. Ордер № 57 на вказану кімнату у сімейному гуртожитку було видано дружині 28 липня 2005 року на підставі рішення ЖБК УВС Київського міськвиконкому від 07.07.2005 року № 2. Ордер було видано на сім`ю у складі трьох осіб: на дружину (вона ж власник особового рахунку), на позивача та їх сина. 30 вересня 2005 року всіх трьох мешканців кімнати [ADDRESS] було зареєстровано по місцю фактичного проживання у цій кімнаті. На квартирному обліку для поліпшення житлових умов [PERSON] перебуває в Святошинській районній в м. Києві державній адміністрації з 1992 року. Позивачі неодноразово звертались до Головного управління Національної поліції у м. Києві про надання їм вільної кімнати № [NUMBER] у гуртожитку чи іншої кімнати з врахуванням того, що позивач з сином та дружиною мешкають у одній кімнаті. Кімната [ADDRESS] має площу 12,8 кв.м., знаходиться в одному блоці з кімнатою [NUMBER] . Не зважаючи на всі викладені вище обставини, 26 вересня 2017 року відбулось засідання комісії з житлово-побутових питань Головного управління Національної поліції у м. Києві, про що складено протокол № 2, на якому прийнято рішення про надання кімнати № [NUMBER], житловою площею 12.8 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] сім`ї старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві підполковника поліції [PERSON] із двох осіб: їй та її сину [PERSON] . Відповідно, на підставі вказаного рішення відповідачам [PERSON] та її сину було видано ордер на кімнату № [NUMBER] у вказаному сімейному гуртожитку. Позивачі зазначають, що у вказаній кімнаті з 2017 року ніхто не проживає дотепер. Оскільки при видачі ордеру не було дотримано встановленого законом порядку про надання житла в гуртожитку, позивачі просять задовольнити позов. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2021 р. в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у справі. 08.06.2021 р. до Печерського районного суду м. Києва надійшов відзив від [PERSON] , у якому вона повністю заперечує позовні вимоги, посилаючись на законність видачу ордеру. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2021 р. справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.10.2021 р. справу прийнято до свого провадження розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явились, відповідачем [PERSON] подана заява про розгляд справи за її відсутності. 15.02.2022 р. від представника відповідача Головного управління Національної поліції у м.Києві надійшов відзив, у якому представник відповідача повністю заперечує позовні вимоги, зазначаючи, що усі дії посадових осіб суб`єкта владних повноважень ГУНП у м. Києві, що пов`язані з прийняттям рішення щодо надання кімнати в гуртожитку та підготовкою і виданням ордеру на жиле приміщшення були вчиненні з дотриманням вимог законодавства. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає що у задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до ордеру № 57 на кімнату за адресою [ADDRESS] у сімейному гуртожитку було видано [PERSON] 28.07.2005 року на підставі рішення ЖБК УВС Київського міськвиконкому від 07.07.2005 року № 2. До складу сім`ї, зокрема входить і позивач [PERSON] , [PERSON] (а.с.108) Відповідно до протоколу № 2 засідання комісії з житлово-побутових питань Головного управління Національної поліції у м. Києві від 26.09.2017 року, прийнято рішення про надання кімнати № [NUMBER], житловою площею 12.8 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] сім`ї старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві підполковника поліції [PERSON] із двох осіб: їй та її сину [PERSON] . Відповідно, на підставі вказаного рішення відповідачам [PERSON] та її сину було видано ордер на кімнату № [NUMBER] у вказаному сімейному гуртожитку (а.с. 114-115). Відповідно до п.55 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року №470 жиле приміщення Надається громадянинові на всіх членів сім`ї, які перебувають разом з ним на квартирному обліку. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору (ч.1 ст.64 ЖК України). До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч.2 ст. 64 ЖК України). Відповідно до п.65 Правил рішення про надання жилого приміщення може бути переглянуто до видачі ордера, якщо виявляються обставини, які не були раніше відомі й могли вплинути на вказане рішення. Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу Української PCP ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно зі ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до п.10 Правових позицій Верховного суду України від 26.05.2001 щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право) у члена сім`ї наймача, включеного до ордера на заселення жилого приміщення, право користування останнім виникає у зв`язку із включенням до ордера, а не у зв`язку із вселенням у це приміщення. Відповідно до ч.1,2 ст. 59 ЖК України, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 34 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР) передбачено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановленому Радою Міністрів Української РСР в Українською республіканською радою професійних спілок. Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України. Відповідно до ст. 37 ЖК Української РСР облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Частиною 1 статті 39 ЖК Української РСР передбачено, що громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 43 Житлового кодексу Української РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). За змістом ч. 2 ст. 46 ЖК Української РСР громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 ЖК Української РСР до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до ст. 58 ЖК Української РСР єдиною підставою для вселення у житлове приміщення є ордер, який видається виконавчим органом місцевої ради на підставі рішення про надання житлового приміщення у будинках громадського чи державного житлового фонду, ордер на жиле приміщення є адміністративним актом, що видається виконавчим органом місцевого самоврядування до компетенції якого входить вирішення питань, пов`язаних із наданням житлових приміщень. Статтями 58, 59 ЖК Української РСР визначені підстави і порядок видачі ордера та визнання ордера на жиле приміщення недійсним, зокрема, ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Постановою Ради Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок від 11.12.1984 № 470 затверджено Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (далі - Правила). Відповідно до п.п. 8, 15 цих Правил, квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. На квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. За приписами ст.ст. 39-40 ЖК Української РСР та п.п. 20, 21, 28 Правил громадяни беруться на квартирний облік за місцем роботи на підставі спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету, яке затверджується виконавчим комітетом місцевої ради; зняття з квартирного обліку та виключення зі списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житлового приміщення, провадиться тими ж органами, які прийняли або затвердили рішення про взяття на квартирний облік (включення до списку). Згідно з п. 67 Правил рішення про надання жилого приміщення приймає виконавчий комітет місцевої Ради народних депутатів, підприємство, установа, організація, у віданні яких перебуває жилий будинок, у порядку, встановленому цими Правилами. Відповідно до п.п. 69, 70, 72 (розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. З урахуванням наведеного, позивачем не надано належних та допустимих доказів, якими б підтверджувалося неправомірність рішення №2 від 26.09.2017 р., видачі ордеру [PERSON] , не заявлено клопотань про витребування вказаних доказів, та обгрунтування їх необхідності. Один лише факт неодноразових звернень позивачів із заявами про надання у користування житлового приміщення за адресою [ADDRESS] не доводить факту порушення посадовими особами Головного управління Національної поліції у м.Києві вимог закону щодо надання житлового приміщення у користування. Матеріалами справи доведено, що підставою видачі вказаного ордеру стало законне право [PERSON] на отримання житлового приміщення у користування. Таким чином у позовних вимогах про визнання недійсним ордеру слід відмовити. Інші позовна вимога у даній справі фактично є похідною, відтак у її задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed