Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до повноліття дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 квітня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають спільних дітей - [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між сторонами знаходиться в процесі розірвання, діти проживають разом із позивачем. Позивач самостійно не зможе забезпечити дітям належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні Ѕ частини з усіх видів заробітку. Позивач також зазначає, що відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має, має нерухоме майно та його стан здоров`я дозволяє йому працювати. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони з 07 квітня 2012 року перебувають у шлюбі, від якого мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.3, 4, 5). Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, діти проживають з позивачем (а.с.6) та перебувають на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч.1,3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , самостійного доходу не мають; мають задовільний стан здоров`я. Відповідач має задовільний стан здоров`я; матеріали справи не містять відомостей щодо місця роботи відповідача, наявності у нього інших дітей та утриманців, а також стягнень за виконавчими документами. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів у розмірі Ѕ частини заробітку (доходу) є надмірним, і такими, що відповідають як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону будуть аліменти на утримання дітей у розмірі ⅓ частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial