Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

18 серпня 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 08 листопада 2019 року у розмірі 100\~000 грн. Позивач посилається на те, що 08 листопада 2019 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого відповідач отримала у борг грошові кошти у розмірі 100\~000 грн для придбання автомобіля і зобов`язалася повернути борг протягом 30 днів з дати укладення договору, тобто до 08 грудня 2019 року включно. Станом на день звернення позивача до суду борг за договором позики не повернутий. 20 жовтня 2021 року на запит суду надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача [ADDRESS] . 29 жовтня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відзиву на позов не надійшло. Сторонами не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Як передбачено статтями 1046-1048 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що 08 листопада 2019 року між позикодавцем [PERSON] та позичальником [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір позики, за умовами якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 100\~000 грн, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Сума позики (готівкові грошові кошти) передаються позичальнику виключно для мети придбання позичальником автомобіля. Позика надається позичальнику в день підписання договору і підлягає поверненню протягом 30 днів з дати укладення договору. Договір позики є безвідсотковим, тобто відсотки за користування позикою не нараховуються і не утримуються. Підписання цього договору позичальником засвідчує отримання ним від позикодавця всієї суми позики в день підписання договору (а.с.6). Крім того на підтвердження виконання умов договору [PERSON] була написана розписка, за змістом якої відповідач підтвердила, що нею були отримані від [PERSON] готівкові кошти за договором позики у розмірі 100\~000 грн, які вона зобов`язується повернути протягом 30 календарних днів, починаючи з дати укладення договору позики (а.с.7-8). Таким чином між сторонами був укладений належним чином договір позики. Оригінали розписки та договору позики були долучені до матеріалів справи за клопотанням позивача від 16 листопада 2021 року. Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), як визначено частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України. Договором позики від 08 листопада 2019 року встановлено, що борг підлягає поверненню протягом 30 календарних днів з дати укладення договору, таким чином кінцевою датою повернення боргу є 08 грудня 2019 року. Станом на 16 листопада 2021 року борг не повернуто, як видно з клопотання позивача про долучення оригіналів доказів. Тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача боргу за договором позики від 08 листопада 2019 року у розмірі 100\~000 грн підлягають задоволенню. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1000 грн, що складає один відсоток ціни позову, згідно квитанції № 0.0.2119027962.1 від 11 травня 2021 року (а.с.1). У зв`язку із задоволенням позовних вимог сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved