Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] пред`явили до суду позов до відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою по [ADDRESS] . Обґрунтовують позов тим, що відповідно до довідки про склад сім`ї від 04 жовтня 2021 року, виданої ПП «Вікторія-М» вони зареєстровані за вказаною адресою разом з відповідачем, однак більше п`ятнадцяти років відповідач у даній квартирі не проживає, її речі і майно у ній відсутні, вона не здійснює оплату за комунальні чи інші послуги, що свідчить про те, що вона втратила право на користування цим житловим приміщенням. Факт відсутності [PERSON] у даному житловому приміщенні підтверджується актами та квитанціями, долученими до позовної заяви. З цих підстав позивачі просили визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування зазначеною квартирою. Ухвалою судді від 02 березня 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання 12 квітня 2022 року о 12 годині 50 хвилин, яке, у зв`язку з неявкою учасників справи, відкладено на 12 травня 2022 року на 16 год. 12 травня 2022 року від представника позивачів - адвоката Петровець Л.Р. надійшла заява, у якій вона просила проводити розгляд справи за її та позивачів відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечила. Від позивачів надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, які були отримані ними після відкриття провадження у справі, із доказами направлення їх копій відповідачу. Клопотання позивачів задоволено, копії наданих ними доказів долучено до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилась, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі згідно з поданою їх представником письмовою заявою не заперечили проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Згідно з довідкою №336 від 04 жовтня 2021 року, виданою ПП «Вікторія-М», [PERSON] , [INFO] (заявник), [PERSON] , [INFO] (мати), та [PERSON] , [INFO] (батько), зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . У довідці також зазначено, що вказана квартира перебуває у державній власності. Як підтверджено актами ПП «Вікторія-М» №47 від 11 березня 2020 року, № 49 від 16 березня 2020 року та №50 від 17 березня 2020 року, складеними комісією у складі інженера [PERSON] , майстрів дільниць [PERSON] та [PERSON] , №225 від 20 грудня 2021 року та №227 від 22 грудня 2021 року, складеними комісією у складі майстра дільниці [PERSON] та бухгалтера [PERSON] , №183 від 22 вересня 2021 року, складеним комісією у складі майстра дільниці [PERSON] та бухгалтера [PERSON] , №32 від 13 квітня 2022 року та актом від 21 квітня 2022 року, складеними комісією у складі головного інженера Лотоцької Г.Д та начальника ремслужби [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , але фактично там не проживає. Із дублікатів квитанцій від 16 жовтня 2021 року (код квитанції 9248-0365-5759-0792), 21 вересня 2021 року (код квитанції 9245-5385-3591-0494), 21 серпня 2021 року (код квитанції 9242-4278-1732-0840), 11 липня 2021 року (код квитанції 9238-3318-3278-4468), 14 червня 2021 року (код квитанції 9235-5277-0740-6680), 17 травня 2021 року (код квитанції 9232-3486-6976-8223), 15 квітня 2021 року (код квитанції 9229-6555-1616-4635), 16 березня 2021 року (код квитанції 9226-6529-0245-9470), 01 січня 2021 року (код квитанції 9219-2414-2001-4579), 22 жовтня 2020 року (код квитанції 2121-3995-3008-4873), 10 вересня 2020 року (код квитанції 2079-2838-2636-4773), вбачається, що оплату комунальних послуг та квартплати за квартиру [ADDRESS] , систематично здійснює позивач [PERSON] . До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Згідно зі ст. 64 Житлового кодексу УРСР члени сім`ї\~наймача,\~які проживають\~разом з\~ним,\~користуються нарівні\~з наймачем\~усіма правами\~і несуть\~усі обов`язки,\~що випливають\~з договору\~найму жилого\~приміщення.\~Повнолітні члени\~сім`ї\~несуть солідарну\~з наймачем\~майнову відповідальність\~за зобов`язаннями,\~що випливають\~із зазначеного\~договору. До\~членів сім`ї\~наймача належать\~дружина наймача,\~їх діти\~і батьки.\~Членами сім`ї\~наймача може\~бути визнано\~й інших\~осіб,\~якщо вони\~постійно проживають\~разом з\~наймачем і\~ведуть з\~ним спільне\~господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст.\~71\~ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Випадки, у яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість передбачені ч. 3 ст. 71 ЖК УРСР. Згідно зі ст.72\~ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного\~Суду України\~у п.\~10\~Постанови №2\~від 12\~квітня 1985\~року «Про\~деякі питання,\~що виникли\~в практиці\~застосування судами\~Житлового кодексу\~України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є наймачами квартири [ADDRESS] , однак відповідач [PERSON] упродовж 2020 2022 р.р. в зазначеній квартирі не проживає. Судом не здобуто жодних доказів про поважність причин відсутності відповідача у вказаному житловому приміщенні понад шість місяців. За таких обставин судом установлено, що [PERSON] відсутня за вказаною адресою понад шість місяців без поважних на це причин, тому відповідно до ч. 1 ст.\~71\~ЖК УРСР вона втратила право на користування спірним житлом, відтак позов [PERSON] та [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення. У зв`язку з задоволенням позову відповідно до ст.\~141\~ЦПК України із відповідача [PERSON] в користь позивачів слід стягнути понесений судовий збір. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 64, 71, 72 ЖК УРСР,

Outcome: approved