Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовною заявою до\~Могилів-Подільської міської ради Вінницької області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлової квартири [ADDRESS] ; та житлової квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] здійснив особисте розпорядження щодо свого майна на випадок своєї смерті у вигляді заповіту, яким належну йому квартиру [ADDRESS] , заповів [PERSON] . Спадщину позивач прийняла шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з ненаданням доказів належності її до кола спадкоємців та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач проживала з спадкодавцем у незареєстрованому шлюбі, здійснювала постійний догляд як за членом сім`ї, допомагала йому у побуті, купувала ліки, здійснювала з 2000 року і по даний час здійснює оплату комунальних послуг, за свій кошт здійснила поховання, тобто їх пов`язувало спільне проживання, побут, наявність взаємних прав та обов`язків. Інших близьких родичів у покійного, окрім неї, не було. Встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини їй необхідно для оформлення спадкових прав. А тому позивач вимушена була звернутися з даним позовом до суду, просить встановити юридичний факт в тому, що [PERSON] проживала з [PERSON] , який помер [INFO] , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини однією сім`єю з 2000 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS] . Визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності: на житлову квартиру [ADDRESS] , що належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2-37 від 26.01.2009; та на житлову квартиру [ADDRESS] , що належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.12.1993. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона з початку 1996 року проживала з [PERSON] по день його смерті в незареєстрованому шлюбі однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. З часу спільного проживання [PERSON] виховував разом з нею її сина від першого шлюбу [PERSON] , та замінив йому батька. Квартиру, яка була оформлена на [PERSON] він заповів їй, а квартиру [ADDRESS] , яку він успадкував після смерті матері [PERSON] по [ADDRESS] він не заповів, так як квартира була оформлена на ім`я його матері. За час спільного проживання вони періодично проживали як в належній їй квартирі по [ADDRESS] , так і в квартирі належній [PERSON] та утримували їх. Після смерті матері [PERSON] , вони також утримували належну їй квартиру, так як він був спадкоємцем після смерті матері. По 2000 рік вона працювала економістом на Могилів-Подільському машинобудівному заводі, а [PERSON] по 2008 рік на Могилів-Подільському пивзаводі. На виробництві [PERSON] отримав травму, після цього хворів, періодично лікувався. [PERSON] поховала вона, а також здійснила поховання його матері. Ні дружини, ні дітей на час смерті у [PERSON] не було. Мати [PERSON] померла в 2007 році, батько [PERSON] в 1985 році. Після смерті [PERSON] , вона на початку 2019 року звернулась до нотаріуса щодо оформлення спадщини після його смерті, однак їй було усно відмовлено в оформленні спадщини після його смерті, так як між ними офіційно не були оформленні відносини, та були відсутні правовстановлюючі документи на зазначені квартири. Вона та [PERSON] не оформлювали офіційно свої відносини як подружжя, так як це було пов`язане з тим, що її син від першого шлюбу - [PERSON] отримував соціальну допомогу від держави по втраті годувальника. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги уточнила та просила їх задовольнити. В зв`язку з цим просила встановити юридичний факт в тому, що [PERSON] проживала з [PERSON] , який помер [INFO] , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини однією сім`єю з 2000 року по день його смерті за адресами: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; та [ADDRESS] . А також визнати за позивачем право власності на вище вказані квартири. Пояснила, що позивачу, належала квартира по [ADDRESS] , [PERSON] по [ADDRESS] ; а також матері [PERSON] належала квартира по [ADDRESS] , який він успадкував після її смерті. За час свого спільного проживання, вони періодично проживали в зазначених квартирах та фактично доглядали за ними та утримували їх. Це було пов`язано з тим, що належна [PERSON] квартира не мала зручностей, але коло неї була невелика земельна ділянка, яку вони обробляли, тримали живність, зазначена земельна ділянка знаходилась біля річки. Тому в основному, в ній як на дачі вони проживали влітку. Квартира, яка належала позивачу мала зручності, а тому в ній вони в основному проживали взимку. При цьому ці квартири знаходились неподалік одна від одної і за ними потрібен був догляд. Після смерті матері [PERSON] вони доглядали також і за її квартирою, яку успадкував [PERSON] , та сплачували за неї комунальні послуги. Також вони періодично проживали і в даній квартирі. Просить не брати як докази по справі довідки, які видані головами квартальних комітетів на ім`я позивача, так як відповідачем вони ставляться під сумнів. Оцінка видання таких довідок та їх законність не є предметом даного позову. Також просила судові витрати залишити за позивачем. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з підстав зазначених у відзиві на позов, та не брати до уваги копії довідок надані представником позивача, оскільки вони не можуть бути належними доказами, так як є сумнів в законності їх видання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що позивач це її подруга, з якою вона знайома з 2012 року. З 1995/1996 року [PERSON] стала спільно проживати з [PERSON] однією сім`єю та вести з ним спільне господарство. Їй достеменно відомо, що вони періодично проживали по [ADDRESS] ) та по [ADDRESS] . В останні роки життя [PERSON] хворів. Наскільки їй відомо, у [PERSON] був син від першого шлюбу, який помер приблизно в 2004 році. Поховання [PERSON] та його матері здійснювала позивач. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що позивач це мати його товариша [PERSON] , з яким він товаришує з 2014 року, а знає його з 10 років. Позивач проживала з [PERSON] спільно однією сім`єю з 1995/1997 року по день його смерті, вели з ним спільне господарство. В основному він був у них по двох адресах по [ADDRESS] . Він привозив їм дрова, викошував траву, приходив до них в гості. [PERSON] був для [PERSON] як батько, і він його таким вважав. Поховання [PERSON] здійснювали позивач та [PERSON] . На оглянутих в суді фотокартках він ствердно зазначив, що на них зображенні позивач з [PERSON] та їх родичі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що позивач по справі це його мати. [PERSON] та його мати проживали в цивільному шлюбі з 1995 року, вели спільне господарство, проживали як одна сім`я. На той час йому було 14 років. Його рідний батько помер в 2009 році, на той час йому виповнилося 9 років. В 2000 році він вступив в університет в м. Тернополі і з того часу більше знаходився в цьому місті. Його сестра також проживає та працює в м. Тернопіль. А тому, в них були плани, враховуючи, що мати та [PERSON] фактично тут залишалися самі, вони планували продати тут належне їм майно та купити якесь житло під м. Тернопіль, щоб вони були поруч та вони могли їм допомагати. [PERSON] в 2006 році отримав травму хребта на роботі та отримав 3 групу інвалідності, потребував лікування. В 2007 році померла мати [PERSON] , яку вони називали бабусею [PERSON] . Мати та [PERSON] в основному проживали періодично в належних їм квартирах по [ADDRESS] вони тримали кури, кролі, обробляли город. Ще за життя матері [PERSON] її квартиру хотіли оформити на нього. [PERSON] ховали його мати та [PERSON] . В [PERSON] був син, який трагічно загинув ще за його життя, і з яким стосунки він не підтримував. Наскільки йому відомо, [PERSON] та його мати офіційно не оформили свої стосунки, що було пов`язано з наданням соціальної допомоги від держави. На оглянутих в суді фотокартках, які датовані 1996 роком він ствердно зазначив, що на них зображенні позивач з [PERSON] , він, його сестра з чоловіком та племінницею, мати [PERSON] та їх родичі. Заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного: згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлової квартири [ADDRESS] ; та житлової квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.01.2009, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.02.2009, копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.5,6,7). Згідно довідки КП «Могилів-Подільське МБТІ» від 30.04.2021 №638, згідно архівних даних станом на 31.12.2012 квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на підставі правовстановлюючого документа: свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 26.01.2009 державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Малярчук Т.М., зареєстрованого в реєстрі за №2-38, та зареєстрованого в КП «Могилів-Подільське МБТІ» 02.02.2009, номер запису на паперових носіях 47 (а.с.8). Позивач бажає отримати свідоцтво про право на спадщину, однак, не може цього зробити, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та необхідно встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як зазначено в позовній заяві, позивач є спадкоємцем за заповітом від 09.10.2008 (а.с.43) на житлову квартиру [ADDRESS] ; та спадкоємцем четвертої черги за законом на житлову квартиру [ADDRESS] . Інших спадкоємців, крім позивача, немає. Представником позивача в судовому засіданні було зазначено, що друга квартира не була охоплена заповітом, оскільки право власності на неї було набуто спадкодавцем пізніше. Викладене підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру та матеріалами спадкової справи (а.с.31-33,34-46). Згідно довідки КП «Могилів-Подільське МБТІ» №553 від 16.04.202, згідно архівних даних станом на 31.12.2012 квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на підставі правовстановлюючого документа: свідоцтва про право власності на житло виданого 27.12.1993 Бюро приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету міської ради народних депутатів міста Могилева-Подільського, згідно з розпорядженням №1386 від 11.12.1993, зареєстрованого в КП «Могилів-Подільське МБТІ» 07.08.2008, номер запису на паперових носіях 97. Відбувалася зміна нумерації будинку та назви вулиці з « [ADDRESS] » на « [ADDRESS] » (а.с.83). З поданих стороною позивача довідок квартальних комітетів: «Карпівський» №114 від 18.11.2021, «Вокзальний» №154 від 21.11.2021 (а.с.84,85), вбачається, що позивач та померлий [PERSON] проживали разом однією сім`єю тривалий час до дня його смерті. Враховуючи ту обставину, що представник відповідача поставив під сумнів, що дані довідки є підробленими та суперечать одна одній, видані в незаконний спосіб, про що подав також пояснення голів квартальних комітетів (а.с.108,109), а також клопотання представника позивача не брати їх до уваги при ухваленні рішення, враховуючи позицію відповідача, суд не бере їх до уваги як докази, так як їх законність не є предметом позову. Згідно довідки МКП «Житловокомунгосп» №33 від 21.02.2022 (а.с.112), [PERSON] проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на день його смерті [INFO] . Позивач також надала наявні в неї документи; заяву на припинення надання послуг, розрахункові книжки за надання послуг за зазначеною адресою (а.с.86-98), з який вбачається, що після смерті матері позивача, сплачувались [PERSON] комунальні послуги за утримання квартири. Крім того факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю до дня його смерті підтверджується наданими фотокартками (а.с.125). У\~статті 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(статті\~1218,\~1231 ЦК України\~). Згідно з частиною другою\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми\~статті 1268 ЦК України\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно заявнику для підтвердження права на спадщину за законом, оскільки відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За приписами частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення із спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2\~ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 392\~ЦК України\~передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст. 321, 328, 331, 392, 1216, 1218, 1220, 1258, 1259, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст.3 СК України та

Outcome: approved