Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - земельну ділянку площею 3,9189 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради [ADDRESS] , передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 889833, виданий 24.03.2010 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052101520), кадастровий номер - 5122055400:01:002:0378; - земельну ділянку площею 3,0006 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради [ADDRESS] , передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 089059, виданий 22.02.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00363), кадастровий номер - 5122055400:01:002:0435; - земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована по [ADDRESS] , передану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 614668, виданий 30.11.2009 року Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952100978), кадастровий номер - 5122055400:02:003:0057; - земельну ділянку площею 0,0825 га, яка розташована по [ADDRESS] , переданої для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 614669, виданий 30.11.2009 року Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952100977), кадастровий номер - 5122055400:02:003:0056; - житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця на спадкове майно. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.04.2022 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - земельна ділянка площею 3,9189 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради [ADDRESS] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 889833, виданого 24.03.2010 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052101520, кадастровий номер - 5122055400:01:002:0378; - земельна ділянка площею 3,0006 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради [ADDRESS] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 089059, виданого 22.02.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00363, кадастровий номер - 5122055400:01:002:0435; - земельна ділянка площею 0,1500 га, яка розташована по [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 614668, виданого 30.11.2009 року Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952100978), кадастровий номер - 5122055400:02:003:0057; - земельна ділянка площею 0,0825 га, яка розташована по [ADDRESS] , передана для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 614669, виданого 30.11.2009 року Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952100977, кадастровий номер - 5122055400:02:003:0056; - житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлю [NUMBER] , виданого 27.06.1989 року виконавчим комітетом Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.01.2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 06.12.2010 року секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Гончар Є.С., зареєстрованого в реєстрі за № 411, [PERSON] заповіла усе її майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що вона матиме право за законом своїй доньці [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), заповіт [PERSON] від 06.12.2010 року, зареєстрований за № 411 не змінювався та не скасовувався. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 33 від 21.01.2022 року, наданою виконавчим комітетом Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved