Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, про усунення перешкод в користуванні допоміжним приміщенням багатоквартирного будинку, приведення його до попереднього стану та надання доступу до нього. На підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що їй, [PERSON] , на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (Свідоцтво про право власності на квартиру від 09.10.2020), а також квартира [ADDRESS] (Договір купівлі-продажу квартири від 07.12.2019). Відповідачці, [PERSON] , на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] у будинку (Свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.12.2020). Після придбання вищевказаних квартир позивачка з`ясувала, що відповідачка самовільно переобладнала у ванну кімнату та приєднала до своєї квартири допоміжне приміщення багатоквартирного будинку площею близько 17 кв.м, таким чином обмеживши користування даним приміщенням її як співвласника. Вимоги привести приміщення у попередній стан ігнорувалися. Після звернення до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Дрогобицької міської ради позивачка отримала відповідь від 03.06.2021 №150, згідно якої встановлено самовільне перепланування квартири [PERSON] , площа якої збільшилася з 39,9кв.м до 56,5кв.м. Через порушення відповідачкою права позивачки на безперешкодне користування спільним майном багатоквартирного будинку вона змушена завернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 10.08.2021 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 08.09.2021 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги заперечила з тих підстав, що позивачка при купівлі квартири повинна була знати, де розміщені її приватні, а де комунальні приміщення. Саме такий стан існував на час купівлі нею квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . Відповідь ДАБК не встановлює особу, якою було здійснено перепланування квартири відповідачки. А реєстраційні дані не вказують на приєднання до її квартири додаткової площі. Також, що позивачка не надала жодного доказу, що приміщення на мансарді належать до допоміжних. В судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідачка приблизно 2 роки тому закрила дах і встановила там ванну. А під нею у них розташовані лічильники. Її представник позов підтримав, із посиланням на рішення КСУ просив задоволити вимоги, усунути перешкоди у користуванні спірними допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Відповідач та її представники [PERSON] та [PERSON] позов заперечили, просили відмовити у задоволені позовних вимог. Зазначали, що позивачка знала про ситуацію в будинку, коли набувала квартири в ньому. Прихопила собі підвальне приміщення. В їх довірителька нічого не добудовувала і не переобладнувала. Мирову угоду не вдалося укласти. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивачці, [PERSON] , на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 09.10.2020 комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради. Загальна площа квартири 33,8кв.м, житлова - 17,5кв.м. Також позивачці належить квартира [ADDRESS] у даному будинку на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 07.12.2019, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою М.М. Загальна площа квартири 33,3кв.м, житлова - 17,5кв.м. Відповідачці, [PERSON] , на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2020. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, загальна площа квартири 39,9кв.м, житлова - 17,3кв.м. Квартира складається з однієї житлової кімнати та кухні. 10.09.2020 року [PERSON] звернулася із письмовою заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні спільним майном, з метою врегулювати відносини. 28.04.2021 [PERSON] звернулася із заявою до відділу ДАБК щодо перевірки законності дій [PERSON] із самовільного влаштування ванни на горищі багатоквартирного будинку та зобов`язання привести мансарду до попереднього стану. 03.05.2021 Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Дрогобицької міської ради розглянувши заяву [PERSON] від 28.04.2021, надав їй відповідь за №150 у якій повідомив, що з виходом на місце, посадовими особами відділу ДАБК у межах повноважень у присутності гр. [PERSON] (матері [PERSON] ) та за участю заявниці встановив, що в будинку [ADDRESS] на другому поверсі квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . Загальна площа квартири становить 56,5кв.м. До проведення самовільного перепланування загальна площа становила 39,9кв.м. 05.07.2021 Комунальне підприємство Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» надало відповідь №395 з копією технічного паспорта квартири [ADDRESS] та копією мансардного поверху будинку. Згідно технічного паспорта квартира під літ. «А-1» знаходиться на мансарді будинку та складається з приміщень: коридору площею 2,4кв.м, вбиральні - 1,9кв.м, кладової - 7,5кв.м, кухні - 13,9кв.м, кладової - 7,7кв.м, житлової кімнати - 17,9кв.м, кладової - 5,2кв.м. Загальна площа квартири 56,5кв.м, житлова - 17,9кв.м. Згідно плану мансарди будинку [ADDRESS] , вона складається з приміщень: №3-1 площею 2,4кв.м, №3-2 - площею 1,9кв.м, №3-3 - площею 7,5кв.м, №3-4 - площею 13,9кв.м, №3-5 - площею 7,7кв.м, №3-6 - площею 17,9кв.м, №3-7 - площею 5,2кв.м. Із матеріалів інвентаризаційної справи №3088 будинку [ADDRESS] , яка витребовувалась судом, вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.06.1999 року загальна площа квартири [ADDRESS] становить 39,9 кв.м., і складається з однієї житлової кімнати площею 17,3 кв.м. і кухні. Ця сама інформація щодо технічних характеристик квартири [ADDRESS] зазначена й у договорі купівлі-продажу квартири від 03.08.2001 року. Згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 10.01.2020, квартира складається з приміщень: коридору площею 2,4кв.м, вбиральні - 1,9кв.м, кладової - 7,5кв.м, кухні - 13,9кв.м, кладової - 7,7кв.м, житлової кімнати - 17,9кв.м, кладової - 5,2кв.м. Загальна площа квартири 56,5кв.м, житлова - 17,9кв.м. Тобто, наявне збільшення площі. Додатково, у матеріалах інвентаризаційної справи №3088, на а.с.184 міститься Акт поточних змін від 10.01.2020, з якого вбачається, що виявлено зміни. Приміщення [ADDRESS], 2, 5, 7 не ввійшли в приватизацію квартири, збільшена загальна площа квартири. Жодних інших документів щодо встановлення порядку користування чи приватизації цих приміщень, в матеріалах інвентаризаційної справи №3088 не містилося, стороною відповідачки - суду не представлялося. З наведеного слідує висновок про те, що ці приміщення [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] та [ADDRESS] були самовільно захоплені власником квартири [ADDRESS] , оскільки в договорі купівлі-продажу квартири від 03.08.2001 року - такі не зазначені. Крім того, співвласниками квартир цього будинку [ADDRESS] є виключно позивачка і відповідачка. Тому, й виключаються будь-які сумніви на предмет неправомірних дій якої-небудь третьої сторони. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. В ч. 1 ст. 5 цього ж Закону, зазначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Згідно з ч.2 ст.382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. За статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна. Співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників (пункт 1 частини першої та частина друга статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Відповідно до пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №14-рп/2011 від 09 листопада 2011 року у справі № 1-22/2011 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Відповідно до чч.1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачка одноособово користується допоміжними приміщеннями на мансарді, а саме приміщеннями, позначеними на плані мансарди багатоквартирного будинку [ADDRESS] під №3-1 площею 2,4кв.м, №3-2 - площею 1,9кв.м, №3-7 - площею 5,2кв.м, обмеживши доступ до них позивачці, яка також є їх співвласником відповідно до положень ЦК України та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Позивачка бажає користуватися допоміжним приміщенням під №3-7 - площею 5,2кв.м для зберігання своїх речей, в якому [PERSON] облаштувала ванну кімнату. На підставі наведеного, суд вказує на те, що права позивачки на вільне користування допоміжним приміщенням є порушеними, а відтак підлягають захисту шляхом приведення його до попереднього стану та надання [PERSON] вільного доступу до них. Враховуючи викладене та

Outcome: approved