Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Звернувшись до суду з позовом позивач зазаначає, що 30.07.2021 року його було звільнено із займаної посади директора ОКП "МА Рівне" на підставі п.2 ст.36 КЗпП України. Перед позивачем у відповідача станом на 25.08.2021 року існував борг по виплаті заробітної плати у розмірі 210263,47 грн., який було погашено 22.09.2021 року. У зв`язку з невиплатою роботодавцем належних позивачу сум під час звільнення, відповідач ОКП "МА Рівне" повинно виплатити позивачеві його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача компенсацію втрати чатини доходів у зв`язку з їх несвоєчасною виплатою. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача 86065,76 грн., з яких: 83462,40 грн. - середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, 2603,36 грн. - сума компенсації втрати частини доходів, а також судові витрати по справі в сумі сплаченого судового збору. 17.11.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 05.04.2022 року закрито підготовче судове засідання, призначено розгляд справи по суті. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явився, згідно із заявою вх 5741 від 04.05.2022 р. просить справу розглянути без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився жодного разу, про причини неявки суд не повідомив. Судом було вжито заходів для належного повідомлення представника відповідача про час і місце розгляду справи. Від представника відповідача 30.12.2021 року до суду надійшов відзив, в якому він просить суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог повністю, оскільки: відповідачем проведено повний розрахунок з позивачем, а строк затримки розрахунку при звільненні становив лише 36 днів, тобто був незначним; на позивача, як директора ОКП "МА Рівне", був покладений обов`язок забезпечити своєчасність виплати заробітної плати усім працівникам, у т.ч. і йому при звільненні, а тому належне виконання позивачем своїх обов`язків перебуває у прямому зв`язку із виникненням заборгованості по заробітній платі; відповідач не визнає проведені позивачем у позові розрахунки загалом, а лише наголошує на їх неправильності. Суд, встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач працював на посаді директора ОКП "МА Рівне" на підставі контракту та був звільнений з роботи 30.07.2021 року наказом №57-к від 30.07.2021 року на підставі п.2 ст.36 КЗпП України за закінченням дії контракту, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] . Частиною 1 ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. При цьому суми коштів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, зазначаються без утримання прибуткового податку й інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника. В день звільнення станом на 30.07.2021 року позивачеві належало до виплати 210263 грн. 47 коп., що підтверджується довідкою від 25.08.2021 №439, виданою ОКП "МА Рівне". Розрахунок з ним в день звільнення відповідач не провів, а провів лише 22.09.2021 року, що вбачається з виписки по картковому рахунку позивача. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Спору стосовно належних до виплати сум не було, а тому відповідач зобов`язаний виплатити позивачеві середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Відповідач вважає, що відсутня його вина, оскільки виплата не була проведена вчасно через відсутність коштів. Проте суд вважає, що посилання відповідача є безпідставними. Відповідно до\~ст.\~9\~Цивільного Кодексу\~України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Відповідальність за невиплату з вини власника належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України регулюється ст.117 Кодексу Законів про працю України і саме положеннями цієї норми закону необхідно керуватися при вирішенні спору. Відсутність коштів у відповідача для розрахунку не є підставою для звільнення його від відповідальності за затримку виплати розрахункових при звільненні працівника. Отже, вина власника не виключається при фінансових труднощах підприємства чи відсутності грошей на розрахунковому рахунку. Судом встановлено, що кількість відпрацьованих робочих днів в період з травня 2021 року по червень 2021 року 25 робочих днів, у тому числі: ?травень 2021 р. 18 робочих днів, ?червень 2021 р. 7 робочих днів. Вищевказане підтверджується розрахунковими листками за травень 2021 та червень 2021 року, долученими представником відповідача до відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч.,3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100, сума заробітної плати за останні два повних робочих місяці складає: 40451,25 грн. + 17508,78 грн. = 57960,03 грн. (травень-червень 2021 року). Таким чином дохід за останні два місяці склав 57960,03 грн. за 25 робочих днів. Середній заробіток = 57960,03 /25=2318,40 грн. Кількість робочих днів, належних до оплати за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.08.2021 року по 22.09.2021 року складає 36. Відтак, сума середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні становить: 36х2318,40=83462,40 грн. Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно ст. 2 вищевказаного Закону компенсація громадянам втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти, зокрема, і заробітну плату. Згідно п. 2, 3, 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. \~ \~ \~ \~Розрахунок компенсації, наданий позивачем: Період 2021 рокуІндекс інфляції, %Індекс інфляції цілі числаВеличина приросту споживчих цін до дати погашення заборгованостіСума заборгованостіСума компенсації січень 1,0496708,76327,73 лютий 1011,011,03828350,721090,53 березень101,71,0171,02132997,90696,49 квітень100,71,0071,01432563,25456,18 травень101,31,0131,00132563,2532,43 червень100,21,002 14094,56 липень100,11,001 62985,03 серпень99,80,998 Всього 210263,472603,36 З наданого суду позивачем розрахунку компенсації втрати частини доходів, який не оспорений відповідачем, слідує, що сума компенсації становить 2603,36 грн. Даний розрахунок суд визнає обґрунтованим. Таким чином, позовні, вимоги в цій частині підлягають до задоволення з урахуванням позицій сторін. Зважаючи на наведене суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно частини шостої\~статті 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.2 ЗУ "Про оплату праці" структуру заробітної плати складають інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. \~ \~ \~ \~Компенсація втрати частини доходів входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці»,\~Закон України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати»), тому за дану позовну вимогу позивач звільнений від сплати судового збору. Премія також входить у структуру заробітної плати. \~ \~ \~ \~Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за період затримки виплати сум, належних при звільненні, то підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за цю вимогу на підставі п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», немає. У свої постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, провадження № 12-301гс18, Велика Палата Верховного Суду вказала, що за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Враховуючи, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено суму судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за період затримки виплати сум, належних при звільненні в розмірі 957 грн., вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, і враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення компенсації втрати частини доходів, на підставі пункту 1 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved