Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею; -відповідно до рішення Хустського районного суду від 21 жовтня 2016 року шлюб між ними розірвано; -згідно рішення Хустського районного суду від 16 грудня 2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 800грн. на кожну дитину щомісячно; -у зв`язку із значним зростанням цін на продукти харчування, різного роду товари та послуги, інфляцію, розмір аліментів, які відповідач сплачує на її користь, є досить низькими; діти підростають, у зв`язку з чим змінюються і їх матеріальні потреби; збільшуються витрати на одяг, взуття, засоби гігієни та інші потреби, необхідні для їх належного догляду та розвитку; також вона витрачає багато коштів на додаткові заняття та секції дітей, для належного їх емоційного та розумового розвитку; -зараз вона несе значно більші витрати на їх утримання та виховання, ніж у попередні роки, і в той же час рівень її доходів не змінився; -вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей до 2500грн. на кожну дитину, так як вона на даний час не в змозі повністю забезпечити та задовольнити потреби дітей, необхідні для їх утримання, звернулася до суду з позовом та просить: збільшити встановлений рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2014 року розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 800грн. до 2500грн. щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву /а.с.27/, згідно якої позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу в її відсутність. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.23-26/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивачки та відповідача, без фіксування судового процесу. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано рішенням Хустського районного суду від 21 жовтня 2016 року /а.с.10/, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с.6-7/, які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні /а.с.11/. Рішенням Хустського районного суду від 16 грудня 2014 року з [PERSON] було вирішено стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 800грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 3 жовтня 2014 року, до досягнення ними повноліття /а.с.8-9/. Відповідно до ст.192 СК України: розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ні позивач, ні відповідач не надали суду ніяких доказів про обставини, які враховуються при збільшенні розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України: зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені цим Кодексом. Але при цьому суд враховує те, що, відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України: обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Неповнолітнім дітям сторін на теперішній час виповнилося 7 та 9 років відповідно, а тому вони мають потреби у достатньому матеріальному забезпеченні. Загальновідомою є та обставина, що економіко-фінансова обстановка у державі є нестабільною та такою, де постійно має місце підвищення вартості життя. Хоч держава і визначила мінімально прожитковий мінімум, але такий за високих цін на товари споживання є далеко не достатнім для дітей відповідного віку. За цих обставин, суд погоджується з тим, що витрати позивача на утримання неповнолітніх дітей, яким виповнилося 7 та 9 років, є значно вищими, ніж вона їх може забезпечити /харчування, одягання, лікування, забезпечення розумового, духовного, морального і соціального розвитку/. А звідси, дані обставини не підлягають доказуванню, оскільки вони є природними потребами. Крім того, суттєво збільшився розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років в період часу з 16 грудня 2014 року /день ухвалення Хустським районним судом рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей - по 800грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття/, коли прожитковий мінімум на дітей сторін /тоді віком до 6 років/ був встановлений в розмірі 1102грн., до теперішнього часу, коли прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років встановлено в розмірі 2618грн.. Ця обставина є також загальновідомою, а тому не підлягає доказуванню. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що в судовому засіданні встановлено факт погіршення матеріального стану позивача. Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що: -відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2022 року - 2618грн.; -в теперішній час мінімальний рекомендований розмір аліментів на кожну дитину віком від 6 до 18 років становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /тобто на теперішній час - 2618грн./; -позивачка не надала суду ніяких доказів поліпшення матеріального стану відповідача до такого стану, щоб він мав можливість сплачувати аліменти по 2500грн. на кожну дитину щомісячно /як вона просить в позовній заяві/, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, до якого необхідно їх збільшити, слід задовольнити частково, змінивши розмір стягуваних аліментів, встановлений рішенням Хустського районного суду від 16 грудня 2014 року, та стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 2000грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. На думку суду ніяких причин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати на користь позивачки аліменти у такому визначеному збільшеному розмірі - по 2000грн. на кожну дитину щомісячно, не встановлено. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992грн.40коп., від сплати якого позивачка звільнена. Відповідно до абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial