Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є студентом першого курсу за освітнім ступенем бакалавр факультету економіки та менеджменту денної форми навчання Поліського національного університету четвертого рівня акредитації. Термін навчання становить з 01.09.2021 по 30.06.2025. Син навчається за рахунок коштів фізичних осіб, стипендію не отримує та страхові внески до пенсійного фонду не сплачує. Вартість навчання у вказаному навчальному закладі складає 78800,00 грн. за весь період навчання. Окрім витрат, пов`язаних з оплатою вартості навчання, позивачка несе витрати на придбання нових підручників, спеціальної навчальної літератури, написання рефератів та курсових, придбання одягу, взуття, на харчування та проїзд. З урахуванням того, що позивачка не має доходів, які були б достатніми для утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 26 січня 2022 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву не подавав. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує, суд, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідившинадані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 18). [PERSON] є студентом першого курсу за освітнім ступенем бакалавр факультету економіки та менеджменту денної форми навчання Поліського національного університету четвертого рівня акредитації. Термін навчання становить з 01.09.2021 по 30.06.2025. Син навчається за рахунок коштів фізичних осіб, стипендію не отримує та страхові внески до пенсійного фонду не сплачує (а.с.11-12,18). Вартість навчання у вказаному навчальному закладі складає 78800,00 грн. за весь період навчання (а.с. 11-12). Окрім витрат, пов`язаних з оплатою вартості навчання, позивачка несе витрати на придбання нових підручників, спеціальної навчальної літератури, написання рефератів та курсових, придбання одягу, взуття, на харчування та проїзд (а.с. 4,17). З довідки - розрахунку від 01.07.2021 виданої Сквирським районним відділом ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 04.05.2021 становила 200980,42 грн. (а.с. 7-10). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з матір`ю (позивачкою) за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Червоненської селищної ради № 1112 від 20.10.2021 та копією Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с. 14). Спірні правовідносини виникли з сімейних відносин та регулюються ст.ст.199, 200 СК України. Згідно ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 12 ч. 1,2,3,4 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судові засідання не з`явився, про наявність поважних причин неявки суд не повідомив, клопотань, відзиву не подавав. Крім того, відповідач не зазначив та не надав суду докази, які спростовували б обставини, викладені у позовній заяві та не надав докази на підтвердження того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися. Враховуючи вищевикладене суд задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в сумі 2000 грн. щомісяця починаючи з 26.01.2022 року та до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2025 року, але не більше ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів, тому суд на підставі ч.2 ст.133, ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved