Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Рух справи 29.11.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 25.11.2021, за підписом позивача, в якій ставиться питання про визнання виконавчого напису № 8651 від 19.10.2021, що вчинений приватним нотаріусом Золотих О.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ріальто» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 17 613,40 грн таким, що не підлягає виконанню. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично передано судді по реєстру 30.11.2021. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06.12.2021 вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні). Клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло. Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/). Обґрунтування позову В позові вказується, що про існування оскаржуваного виконавчого напису позивач дізнався 12.11.2021 з Єдиного реєстру боржників. Позивач вважає, що виконавчий напис про стягнення заборгованості за нотаріально не засвідченим кредитним договором має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з огляду на скасування судом п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, який було внесено Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014, яка в цій частині визнана незаконною та нечинною судовими рішеннями у справі № 826/20084/14, що набрали законної сили і є обов`язковими. Також позивач зазначає про порушення ст.ст. 88, 89 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1, 3.4 та інших норм глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України - умов безспірності заборгованості та передчасність її стягнення. Крім того, позивач звертає увагу на: - те, що паперова копія електронного документа не є його оригіналом, а вчинення напису на копії договору законодавством не передбачено; - недотримання письмової форми кредитного договору; - невизначеність розміру процентів та неустойки з відповідними правовими наслідками; - відсутність оригіналу договору. Водночас, позивач вказує, що кредитор має право нарахування позичальнику процентів та неустойки виключно в межах строку кредитування, а після його закінчення має право на стягнення сум, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Позивач заперечує проти нарахованих стягувачем сум, зокрема, процентів та неустойки, які не були погоджені у письмовій формі і не були доведені до відома позивача стягувачем. Разом з тим, позивач зазначає, що оскільки він з ТОВ «ФК «Ріальто» ніяких кредитних договорів не укладав, то якщо вважати, що відповідач набув право вимоги від іншого кредитора (товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ»), у такому випадку має місце прострочення кредитора та недоведеність переходу права вимоги, оскільки закон покладає на нового кредитора обов`язок повідомлення боржника про відступлення права вимоги та звільняє боржника від обов`язку виконання зобов`язання, сплати процентів та неустойки за період прострочення кредитора. Щодо правової позиції відповідача 11.01.2022 від ТОВ «ФК «Ріальто» надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своїх вимог ТОВ «ФК «Ріальто» посилається на те, що відповідно до укладеного договору № 210305-35491-2 від 05.03.2021 (далі - Кредитний договір) між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» Відповідач/Товариство/Кредитодавець) (скорочене найменування - ТОВ «ФК «Фінанс Інновація) та [PERSON] , позивач отримав кредит у розмірі 3 000,00 грн, строком на 15 днів, шляхом переказу на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «РАЙФФАЙЗЕІ АВАЛЬ», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Відповідач вказує, що 17.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» (скорочене найменування - ТОВ «ФК «РІАЛЬТО») укладено відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-З відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 210305-35491-2 від 05.03.2021 перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». Зазначає, що кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації позивача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.uа та підписання Кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Зауважує, що на підставі ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, в зв`язку з не виконанням позивачем зобов`язань за Кредитним договором, відповідач подав до приватного нотаріуса Золотих О.О. заяву про вчинення виконавчого напису на стягнення заборгованості по Договору № 210305-35491-2 від 05.03.2021 з позивача. При цьому, станом на 05.01.2022 заборгованість за Договором № 210305-35491-2 від 05.03.2021 року становить 17 613,40 грн, та складається з: -3 000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; -13 913,40 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; -700,00 грн - заборгованість по витратам за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Відповідач зазначає, що станом на 26.07.2021 нарахування процентів позивачу було зупинено та зафіксовано розмір заборгованості, розмір заборгованості не змінився з дати вчинення виконавчого напису, з урахуванням того, що не відбувалися погашення, що відображено у розрахунку заборгованості. Вказує, що оскільки позивач не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, то наведені позивачем доводи в обґрунтування позовної заяви не можуть бути підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо правової позиції нотаріуса 11.02.2022 від приватного нотаріуса Золотих О.О. надійшли письмові пояснення за змістом яких вказується на те, що діючим законодавством України передбачено, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором, можливо вчиняти дії для захисту свого порушеного права, в тому числі звертатися до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Зазначається, що оскаржений виконавчий напис вчинено ним на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Вказує, що відповідний виконавчий напис ним вчинено в рамках діючого законодавства України на підставі наступних документів: -заява вих. № 775957-РН від 27.09.2021; -заява-договір № 210305-35491-2 від 05.03.2021 з додатками; -засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; -довідка про укладення договору. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. В матеріалах справи наявна роздруківка договору № 210305-35491-2 від 05.03.2021, укладеного між [PERSON] та ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» (а.с. 127) з якого вбачається, що: - надана сума кредиту: 3 000,00 грн (п. 1.1); - процентна ставка за користування Кредитом - 1,99% від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 726,35%) користування Кредитом у межах строку, визначеного в п. 1.3 цього Договору (п. 1.2); - строк надання Кредиту та строк дії Договору становить 15 днів але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у Кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання Кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1.3). Вбачається, що вказаний договір укладено в електронній формі та відміток про нотаріальне посвідчення не містить. 19.10.2021 приватним нотаріусом Золотих О.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8651 (а.с. 52), за змістом якого: - Запропоновано звернути стягнення громадянина України, яким є [PERSON] , дата народження [INFO] , реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER] , який є боржником за договором № 210305-35491-2 від 05.03.2021, укладеним з ТОВ « ФК «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», ідентифікаційний код юридичної особи 41146462, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 є ТОВ «ФК «РІАЛЬТО», ідентифікаційний код юридичної особи 43492595 (Новий Кредитор), далі іменоване - Стягувач; - Строк платежу за Договором № 210305-35491-2 від 05.03.2021 настав. Боржником допущено прострочення платежів; - Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.03.2021 по 24.09.2021; - Сума заборгованості становить 16 913,40 грн, що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3 000,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 13 913,40 грн. -За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, розмірі 700,00 грн, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача; -Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 17 613,40 грн. Постановою від 09.11.2021 держвиконавця Рибальченко М.М. відкрито виконавче провадження ВП № 67439685 щодо примусового виконання вказаного виконавчого напису № 8651 від 19.10.2021 (а.с. 53-54). Звертаючись до суду з позовом у даній справі [PERSON] посилається на те, що при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки, виконавчий напис вчинений за відсутності доказів про безспірність заборгованості, а також нотаріально посвідченого кредитного договору. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595). Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Пунктом 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку, визнано незаконними та нечинними, а саме: Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 рішення суду залишено без змін. Суд враховує в якості рекомендаційних/консультаційних роз`яснень викладене у п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» за змістом якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 (в редакції постанови КМУ від 29.11.2001). Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Суд враховує, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 19.10.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Слід зазначити, що з наявного в матеріалах справи договору № 210305-35491-2 від 05.03.2021, на підставі якого вчинено оскаржений виконавчий напис, вбачається, що його було укладено в електронній формі, відміток про нотаріальне посвідчення такий договір не містить. Таким чином, подані відповідачем для вчинення виконавчого напису документи не відповідали вказаним вимогам Переліку. Отже, оскільки укладений з позивачем договір від 05.03.2021, який наданий нотаріусу для вчинення оскарженого виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, то наявні підстави для визнання відповідного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з зазначеним. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), де, зокрема, зазначено наступне: «укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Пізніше таку правову позицію підтвердила і Велика Палата Верховного Суду, яка в п.п. 93-95 постанови від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) вказала, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на наведене, вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис на підставі договору, який не був нотаріально посвідчений, з огляду на що, позов підлягає задоволенню. Крім того, судом береться до уваги, що у постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У постанові від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла аналогічного висновку, викладеного вищевказаній постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). При цьому, у справі, яка переглядається, відповідачем не доведено, що сума заборгованості була такою, як зазначено у оскарженому виконавчому написі нотаріуса. Разом з цим, з матеріалів справи не вбачається, що при винесенні оскарженого виконавчого напису приватний нотаріус вчинив дії щодо перевірки безспірності заборгованості. Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 362,00 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви (908,00 грн, а.с. 20) та заяви про забезпечення позову у справі (454,00 грн, а.с. 25). Враховуючи викладене,

Outcome: approved