Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, посилаючись на те, що вони є рідними батьками відповідача [PERSON] на даний момент вони є непрацездатними особами за віком і перебувають на пенсії. [PERSON] отримує пенсію у розмірі 3300грн., [PERSON] отримує пенсію у розмірі 2700 грн. та продовжує вчителювати. Іншого доходу немає. [PERSON] вже тривалий час хворіє, перебуває на диспансерному обліку в Усатівській лікарні. Сукупного доходу в певній мірі їм не вистачає на забезпечення їхніх потреб, зокрема на придбання ліків, оплату житлово-комунальних послуг. На даний час вони не можуть самостійно забезпечити усім необхідним, а тому потребують допомоги від сина. До набуття відповідачем повноліття вони гідно виконували свої батьківські обов`язки по відношенню до сина. На даний час відповідач по справі відмовляється надати їм свою допомогу, тому позивачі звернулись до суду із заявою про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Позивачі до суду не з`явились, але надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали та просили позов задовольнити не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.23). Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову (а.с.25). Адвокат Бикова О.В. у судове засідання не з`явилась але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність її довірителя [PERSON] , позовні вимоги визнаємо повністю (а.с.32). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.12.1976р. видане Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області актовий запис № 121 позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (а.с.12) Відповідно до довідки Усатівської амбулаторії ЗНОМ №1066 від 08.12.2021р. видана сімейним лікарем - [PERSON] в тому що він знаходиться на диспансерному обліку в Усатівській АОПСШ. (а.с.5). Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , позивач [PERSON] є пенсіонером (а.с.4), Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , позивачка [PERSON] є пенсіонеркою (а.с.7), згідно довідки (виписка з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) Нерубайської сільської ради №5692 від 16.12.2021р. виданої [PERSON] про те, що в [ADDRESS] ј частина житлового будинку належить [PERSON] в будинку прописані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.8). Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] знадиться на диспансерному обліку з діагнозом гіпертонік ІІ ст., ІІ ст. кризова течія, та він є пенсіонером. Позивачка [PERSON] також є пенсіонеркою. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Положеннями ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Розглядаючи питання про розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст. 205 Сімейного Кодексу України, дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти на утримання позивача в твердій грошовій сумі щомісячно, починаючи з дня звернення, тобто з 23.12.2019 року, довічно. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах стягнення платежу за один місяць. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог. Враховуючи, що позивачі є пенсіонерами та з огляду на розмір отримуваного доходу потребують матеріальної допомоги, яку має можливість надавати тільки їхній син, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачів щомісячно аліментів у розмірі 2500 грн. на [PERSON] , та на [PERSON] , аліменти у розмірі 3500 грн., починаючи від дня звернення до суду та довічно. Судові витрати розподіляються відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, а отже з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Outcome: approved