Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому зазначив, що рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2019 року, ухваленого по цивільній справі № 178/513/19 за позовом [PERSON] до Крниичанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання дійсним договору довічного утримання та визнання права на земельну частку (пай), позовні вимоги задоволено. Визнано дійсним договір довічного утримання (догляду), укладений 25 вересня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] ; Визнано за [PERSON] після померлого [INFO] [PERSON] згідно договору довічного утримання (догляду), укладеного 25 вересня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] , право на земельну частку (пай) у розмірі 6,04 умовних кадастрових гектарів на землях колишнього КСП ім.Суворова, яка знаходиться в адміністративних межах Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ДП № 015453, виданого Криничанською районною державною адміністрацією, та зареєстрованого у Книзі реєстрації на право на земельну частку (пай) за № 176. На виконання вказаного рішення суду Криничанською селищною радою винесено рішення від 24 вересня 2019 року № 27-84/ VII «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянину [PERSON] » Розроблену технічну документацію із землеустрою [PERSON] подано для затвердження до Криничанської селищної ради Дніпропетровської області. Рішенням Криничанської селищної ради Дніпропетровської області від 23 січня 2020 року № 43-89/VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність громадянина [PERSON] », технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,4754 га, кадастровий номер 1222055100:03:001:0329 було затверджено та вказану земельну ділянку передано у власність [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку проведено 11 лютого 2020 року. У той час, постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 у справі № 178/513/19 за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури рішення Криничанського районного суду від 16 липня 2019 року скасовано, в позові [PERSON] про визнання права на земельну ділянку - відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили та не оскаржувалося в касаційному порядку. З урахуванням викладеного прокурор в інтересах держави звернувся до суду з цим позовом та просить визнати недійсним та скасувати рішення Криничанської селищної ради VII скликання № 43-89/VII від 23 січня 2020 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність [PERSON] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», з одночасним припиненням речових прав за [PERSON] на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,4754 га, кадастровий номер 1222055100:03:001:0329 (номер запису 35486306); Витребувати із незаконного володіння та користування відповідача земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 5,4754 га, кадастровий номер 1222055100:03:001:0329 у власність територіальної громади в особі Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, а також стягнути з відповідача 4540 гривень судового збору. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений. Дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив наступні обставини. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 56 ЦПК України передбачено право прокурора звертатися до суду в інтересах держави. У позовній заяві прокурор обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. В рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України вказав, що прокурор або його заступник, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави. Ці дії включають подання прокурором до суду позовної заяви, його участь у розгляді справи за позовною заявою, а також участь у розгляді судом будь-якої іншої справи за ініціативою прокурора чи за визначенням суду, якщо це необхідно для захисту інтересів держави. \~ \~ \~ \~Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2019 року, ухваленого по цивільній справі № 178/513/19 за позовом [PERSON] до Крниичанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання дійсним договору довічного утримання та визнання права на земельну частку (пай), позовні вимоги задоволено. Визнано дійсним договір довічного утримання (догляду), укладений 25 вересня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] ; Визнано за [PERSON] після померлого [INFO] [PERSON] згідно договору довічного утримання (догляду), укладеного 25 вересня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] , право на земельну частку (пай) у розмірі 6,04 умовних кадастрових гектарів на землях колишнього КСП ім.Суворова, яка знаходиться в адміністративних межах Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ДП № 015453, виданого Криничанською районною державною адміністрацією, та зареєстрованого у Книзі реєстрації на право на земельну частку (пай) за № 176. На виконання вказаного рішення суду Криничанською селищною радою винесено рішення від 24 вересня 2019 року № 27-84/ VII «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянину [PERSON] » Розроблену технічну документацію із землеустрою [PERSON] подано для затвердження до Криничанської селищної ради Дніпропетровської області. Рішенням Криничанської селищної ради Дніпропетровської області від 23 січня 2020 року № 43-89/VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність громадянина [PERSON] », технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,4754 га, кадастровий номер 1222055100:03:001:0329 було затверджено та вказану земельну ділянку передано у власність [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку проведено 11 лютого 2020 року. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 у справі № 178/513/19 за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури рішення Криничанського районного суду від 16 липня 2019 року скасовано, в позові [PERSON] про визнання права на земельну ділянку - відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили та не оскаржувалося в касаційному порядку. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів особи відповідно до положень п. 10 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 21, 393 ЦК України, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 155 ЗК України є визнання незаконним та скасування правового акту індивідуальної дії, виданого органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Враховуючи зазначене, слід дійти висновку, що рішення Криничанської селищної ради від 23 січня 2020 № 43-89/VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі земельної ділянки у власність громадянину [PERSON] », прийняте на підставі скасованого рішення Криничанського районного суду від 16 липня 2019 року у справі № 178/513/19, є протиправним та підлягає скасуванню. Окрім того, згідно зі ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2019 року по справі № 178/513/19, яке скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року, та на підставі рішення Криничанської селищної ради від 23 січня 2020 року № 43-89/VII, в реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно Державним реєстратором за [PERSON] 11 лютого 2020 року зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,4754 га, номер запису 35486306. Отже, оскільки наявними в матеріалах справи документами встановлено факт неправомірності набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку, запис № 35486306 від 11 лютого 2020 року Державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,4754 га, кадастровий номер 1222055100:03:001:0329, розташовану на території Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, є таким, що підлягає скасуванню з одночасним припиненням речових прав. Відповідно до ч. 1 ст.\~125\~ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ч. 1 ст.\~126\~ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до пункту 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком (далі за текстом -Порядок № 1127). Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» \~державній реєстрації підлягає право власності, а також речові права, похідні від права власності. Згідно із ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Частина 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2)\~виготовлення електронних\~копій документів,\~поданих для\~державної реєстрації\~прав,\~шляхом сканування\~(у\~разі подання\~документів у\~паперовій формі)\~та їх\~розміщення у\~Державному реєстрі\~прав;\~ встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5)\~прийняття рішення\~про державну\~реєстрацію прав\~(у\~разі відсутності\~підстав для\~зупинення розгляду\~заяви,\~зупинення державної\~реєстрації прав,\~відмови у\~проведенні державної\~реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пункту 57 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 № 1141, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні/скасуванні відповідних записів, виключно у випадках, передбачених законом. Пунктом 49 вказаного Порядку підстава для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, відомостей про скасування рішення державного реєстратора, скасування записів Державного реєстру прав за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав вноситься з переліку документів, поданих для скасування та відображених у відповідній заяві. Частина 1\~статті 15\~ЦК України\~закріплює право\~кожного на\~захист свого\~права в\~разі його\~порушення. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд. \~ \~ \~ \~Таким чином, оскільки рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2019 року скасовано судом апеляційної інстанції, яким одночасно відмовлено в задоволенні позову [PERSON] , є правовою підставою для визнання недійсним та скасування рішення Криничанської селищної ради VII скликання № 43-89/VII від 23 січня 2020 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та передачу земельної ділянки у власність [PERSON] », з одночасним припиненням речових прав за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,4754 га, кадастровий номер 1222055100:03:001:0329 (номер запису 35486306), а також витребування із незаконного володіння та користування [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 5,4754 га, кадастровий номер 1222055100:03:001:0329 у власність територіальної громади в особі Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області. Наведене дає суду підставу для задоволення позовних вимог та за правилами ст. 141 ЦПК України суд покладає обов`язок на відповідача по сплаті судових витрат 4540 гривень судового збору на користь позивача.

Outcome: approved