Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа Побузька селищна рада Голованівського району Кіровоградської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, посилаючись на те, що [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, спадкове майно знаходиться на території Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області та складається з Ѕ частини квартири [ADDRESS] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було укладено 22 липня 1969 року. [PERSON] страждав на психічну хворобу, а тому за рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26 січня 2005 року він був визнаний недієздатним та на підставі цього рішення шлюб було розірвано, актовий запис про розірвання шлюбу №31 від 08.04.2005р., який вчинено відповідно до ст.107 СК України. Але шлюб між ними було розірвано формально [PERSON] та [PERSON] продовжували жити разом. На час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] .. Звернутсь до нотаріальних органів [PERSON] не може так-як в неї не має наразі законних підстав, тому виникла необхідність звернення до суду. У зв`язку з наведеним, заявник проситьвстановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] в смт.Побузьке Голованівського району Кіровоградської області проживав разом із [PERSON] ,як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 08.04.2005 року по день смерті. 01.02.2022р. ухвалою суду заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник заявника та заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю просять заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги викладені в заяві визнає. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що знали покійного [PERSON] з 1999 року, який проживав разом з заявницею [PERSON] , покійний хворів психічною хворобою, лікувався в психіатричному закладі, приблизно років 5-6, з квітня 2005 проживав з заявницею до дня смерті, помер у серпні 2010 року. Суд, заслухавши представника заявника, заявника, пояснення свідків, вивчивши подані заяви та матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.09.2010р., виданого виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 05.12.2008 року №1983 (а.с.11). Заявниця [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 липня 1969 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданного 22.07.1969 року, Надеждівським с/б ЗАГС Голованівського району Кіровоградської області (а.с.12). Відповідно до інформаційного листа від 10.11.2021р. №1009-22.5-30 від 10.11.2021р.Голованівського відділу ДРАЦС у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) слідує, що в архіві відділу є актовий запис про розірвання шлюбу №31 від 08.04.2005р. на [PERSON] та [PERSON] , який складений Голованівським відділом ДРАЦС у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що видане свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] [PERSON] (а.с.13). Рішенням Кіровоградського районного суду м.Кіровограда від 26.01.2005р. [PERSON] 1940 року народження визнано недієздатним і встановлено над ним опіку (а.с.14). Відповідно до домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] прописані [PERSON] та [PERSON] (а.с.15-17). Відповідно до довідки Побузької лікарської амбулаторії виданої 10.12.2020р. [PERSON] хворів з червня 2010р. по 29.08.2010р. та знаходився у важкому стані, потребував стороннього догляду [PERSON] (а.с.18). Статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.5 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» N 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У п. 21 вищевказаної Постанови зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Факт про встановлення якого просить заявник має для неї юридичне значення, оскільки дає право на спадкування після смерті [PERSON] . Аналіз поданих заявником письмових доказів у сукупності з показаннями свідків доводять суду факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 08.04.2005 року по день смерті [INFO] . Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки (можливість оформлення права на спадщину) та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, на підставі зібраних у справі та досліджених доказів, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] постійно проживала та вела спільне господарство зі спадкодавцем [PERSON] по день його смерті - [INFO] , тобто на час відкриття спадщини, тому вважає за необхідне заяву задовольнити . Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вказаний факт має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даного факту необхідне заявнику для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину за законом. Викладене підтверджується матеріалами справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved