Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 5000 грн., починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. У своєму позові позивач вказала, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, є працездатним, що дозволяє йому брати участь в утриманні дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав відзив, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково, просив призначити йому сплату аліментів на сина в розмірі 1/4 його заробітку(доходу), оскільки є офіційно працевлаштованим, не заперечує проти утримання своєї дитини. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ст.141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положення ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України регламентують, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними. Пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дитини. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст.191 СК України). Аналіз наведених норм у сукупному взаємозв`язку свідчить про те, що аліменти на утримання дитини стягуються із того з батьків, хто проживає окремо від дитини, на користь другого з батьків, із ким дитина проживає на відповідній правовій підставі. Положеннями ч.3 ст.181\~Сімейного Кодексу\~України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ч.1 ст.182\~Сімейного Кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Положення ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, ст.181, 182\~Сімейного Кодексу\~України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та, з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Судом встановлено, що сторони мають спільну\~дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області 10 вересня 2019 року(а.с.5). Дитина - [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON] та проживає разом з нею, що підтверджено даними довідки про склад сім`ї за вих.№19.07.01-16/325 від 22 лютого 2022 року, виданої Кривоозерським старостинським округом Кривоозерської селищної ради Миколаївської області(а.с.6). Відповідно до положень ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідач, являючись батьком дитини зобов`язаний утримувати його до досягнення ним повноліття, проте домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто, та він знаходяться на повному утриманні позивача [PERSON] , приймаючи до уваги, що батьки мають рівні права та несуть рівні обов`язки по вихованню та утриманню дитини, приймаючи рішення виключно в інтересах дитини, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 "Закону України "Про судовий збір". Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст.141 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992.40 грн.. На підставі приписів п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного і

Outcome: partial