Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

22 грудня 2021 року [PERSON] здав на пошту позов до ТОВ «Коджен Б», в якому вказує, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5920686000:02:004:0034, площею 3,2343 га, яка знаходиться на території Нововирківської сільської ради Сумського району. 20 січня 2015 року він уклав з ТОВ «Коджен Б» договір оренди вказаної земельної ділянки, відповідно до умов якого сума орендної плати встановлювалася в розмірі: 2014 рік - 3%, 2015 рік - 4%, 2016 рік - 5% від нормативної грошової оцінки землі станом на 2014 рік, без вирахування податків та інших платежів, і в подальшому дана оцінка приймається за базову при визначенні відсотків по оплаті. Також було узгоджено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексу інфляції, а орендна плата вноситься до 01 жовтня поточного року, у разі несвоєчасної виплати орендної плати справляється пеня в розмірі 0,02% від несплаченої суми за кожен день прострочення. За 2020 рік ТОВ «Коджен Б» нарахувало йому 11420 грн. 50 коп. орендної плати, після вирахування податку він отримав 9364 грн. 72 коп. Але сплата орендної плати відбувалася із запізненням у грудні місяці. За 2021 рік йому було нараховано лише частину орендної плати в сумі 5096 грн. 10 коп., які з вирахуванням податку йому були сплачені знову з порушенням строків лише 30 листопада 2021 року. Сума невиплаченої орендної плати без вирахування податку складає 6324 грн. 40 коп. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Коджен Б» на його користь вказану суму заборгованості, а також пеню за 60 днів прострочення сплати орендної плати в сумі 136 грн. 80 коп. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 28 грудня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 22 лютого 2022 року до суду надійшли пояснення на позовну заяву, в яких представник відповідача ТОВ «Коджен Б» - Мальована І.Ю. вказує на те, що позов є необґрунтованим, оскільки товариство переплатило позивачу 17448 грн. 91 коп. орендної плати (а. с. 48-51). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник - адвокат Будаков В.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Мальована І.Ю. проти задоволення позову заперечувала. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 5920686000:02:004:0034, площею 3,2343 га, розташована на території Нововирківської сільської ради Сумського району (а. с. 11). 20 січня 2015 року між [PERSON] і ТОВ «Коджен Б» було укладено договір оренди землі, на підставі якого [PERSON] передав товариству в оренду строком на 12 років по 19 січня 2027 року зазначену земельну ділянку (а. с. 6-8). Відповідно до пунктів 5, 9-11, 14 вказаного договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 66592 грн. 17 коп. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі: 2014 рік - 3%, 2015 рік - 4%, 2016 рік - 5% від нормативної грошової оцінки землі станом на 2014 рік, без вирахування податків та інших платежів, і в подальшому дана оцінка приймається за базову при визначенні відсотків по оплаті. Розмір орендної плати на 2014 рік становив 1997 грн. 77 грн. без вирахування податків та інших обов`язкових платежів. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься до 1 жовтня поточного року. У разі невнесення орендної плати в строки, визначені цим договором, справляється пеня в розмірі 0,02% несплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно з довідками ТОВ «Коджен Б» [PERSON] були нараховані такі суми орендної плати: за 2018 рік - 9980 грн. 50 коп., з яких 1796 грн. 49 коп. ПДФО; за 2019 рік - 11420 грн. 39 коп., з яких 2055 грн. 67 коп. ПДФО; за 2020 рік - 11420 грн., 50 коп., з яких 2055 грн. 69 коп. ПДФО (а. с. 12-14). У своїй позовній заяві позивач зазначив, що орендну плату за користування земельною ділянкою за 2021 рік орендар сплатив не в повному обсязі, на підтвердження чого надав суду виписку з його рахунку в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з якої вбачається, що 30 листопада 2021 року ТОВ «Коджен Б» переказало йому орендну плату за 2021 рік без ПДВ у сумі 4178 грн. 80 коп. (а. с. 15). Згідно з листом Головного управління Державної податкової служби в Сумській області від 10 січня 2022 року відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів та даних розрахунків, поданих ТОВ «Коджен Б» до органів ДПС за І, ІІ, ІІІ квартали 2021 року, дохід за ознаками «106» (від надання земельної частки (паю) лізинг, оренду або суборенду) та «195» (від надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю в лізинг, оренду, суборенду, емфітевзис) фізичній особі [PERSON] у зазначених податкових періодах не нараховувалися та не виплачувалися, відповідні податки не нараховувалися та не виплачувалися. Інформація про доходи за ІV квартал 2021 року може бути надана через 50 днів після його закінчення (а. с. 31). Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Відповідно до ч. 1 ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. У разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: мети правочину, змісту попередніх переговорів, усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш у правовідносинах між собою), звичаїв ділового обороту; подальшої поведінки сторін; тексту типового договору; інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України. З урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10 березня 2021 року в справі №607/11746/17. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 632 ЦК України). Тлумачення ч. 2 ст. 632 ЦК України свідчить, що в цій нормі закріплено принцип стабільності (або відносної неможливості зміни) встановленої сторонами ціни, що є проявом обов`язковості виконання умов договору (ст. 639 ЦК України). У частині 2 ст. 632 ЦК України допускається наявність винятків, які можуть бути встановлені договором або законом. При цьому в законі або ж договорі обов`язково мають бути визначені як випадки зміни ціни, так і умови такої зміни. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 19 серпня 2019 року в справі №395/499/16-ц. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). У ст. 629 ЦК України закріплено один з фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном (ч. 3 ст. 762 ЦК України). Аналіз ч. 3 ст. 762 ЦК України дозволяє стверджувати, що договором найму або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Це правило розраховано на те, щоб на майбутнє можна було змінювати або навіть забезпечити автоматичну зміну розміру плати за користування. Зокрема, сторони в договорі найму можуть встановити, що: розмір плати за користування за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць; плата за користування підлягає індексації. Індексація проводиться наймачем шляхом множення розміру орендної плати, визначеного в договорі, на коефіцієнт індексації, що розраховується як добуток індексів інфляції за 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому виплачується плата за користування. Подібні висновки викладено в постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року в справі №540/544/18. Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»). Згідно з ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (ч. 3 ст. 509 ЦК України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі №180/1735/16-ц. У даній справі судом встановлено, що зміни в письмовій формі до договору оренди сторони не вносили. У пункті 10 договору оренди землі зазначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Тому з урахуванням принципу належного виконання зобов`язання орендар був зобов`язаний сплачувати орендодавцеві орендну плату за 2021 рік з індексом інфляції, як про це домовилися сторони в договорі. Суд вважає, що з урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності і тлумачення умов договору оренди землі, зокрема, пунктів 10 та 11 (періоду внесення орендної плати), на користь його дійсності, чинності та виконуваності, коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати за 2021 рік як добуток індексів інфляції з січня по вересень 2021 року включно, оскільки орендна плата вноситься за один рік до 1 жовтня поточного року, а сторони не передбачили в договорі оренди, що при обчисленні розміру орендної плати враховується сукупний індекс інфляції з 2015 року. Вказаний розрахунок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року в справі №540/544/18. Таким чином, розмір орендної плати за 2021 рік повинен становити 3580 грн. 11 коп. (66592 грн. 17 коп. х 5% = 3329 грн. 61 коп.; 3329 грн. 61 коп. х 1,013 х 1,01 х 1,017 х 1,007 х 1,013 х 1,002 х 1,001 х 0,998 х 1,012). Товариство сплатило позивачу за 2018 рік - 9980 грн. 50 коп., з яких 1796 грн. 49 коп. ПДФО; за 2019 рік - 11420 грн. 39 коп., з яких 2055 грн. 67 коп. ПДФО; за 2020 рік - 11420 грн., 50 коп., з яких 2055 грн. 69 коп. ПДФО (а. с. 12-14), а за 2021 рік 4178 грн. 80 коп. без ПДВ (а. с. 15). При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що хоча орендну плату за 2021 рік було сплачено 30 листопада 2021 року, а не до 1 жовтня, як це передбачено умовами договору, але в [PERSON] не виникло право на отримання пені, про стягнення якої заявлено в позові, оскільки за попередні роки орендну плату було сплачено в більшому розмірі, ніж це передбачено умовами договору. Доводи представника позивача - Будакова В.М. про те, що за 2021 рік ТОВ «Коджен Б» повинно сплатити [PERSON] 11420 грн. 50 коп. орендної плати, оскільки саме таку суму було нараховано товариством у 2020 році, суд вважає безпідставними, оскільки вони суперечать умовам договору оренди землі. З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed