Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

10 лютого 2020 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення шкоди, в якій позивач просить стягнути з відповідача на її користь 7 000 грн. у відшкодування шкоди, завданої злочином. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається, на те, що вона була потерпілою у кримінальному провадженні за №12019240180000007 відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із заподіянням їй умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Внаслідок протиправних дій відповідачки позивачці було спричинено тілесні ушкодження у вигляд підшкірних крововиливів обох навколоорбітальних ділянок, осадження шкіри правої навколоорбітальної ділянки, забою м`яких тканин носа, перелому кісток носа, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. На проведення лікування позивачка витратила значну суму коштів. Через отримані тілесні ушкодження позивачка тривалий час була вимушена дотримуватися постільного режиму і протягом перших тижнів у неї відбувалися сильний головний біль, сильний біль в області носа, розпухле обличчя, з яким страшно вийти на вулицю. І на даний час після нанесення тілесних ушкоджень у неї відбуваються часті головні болі, яких раніше не було. Також зазначає, що внаслідок перелому кісток носа вона була вимушена провести їх вирівнювання в ЛОР відділенні Хмельницької міської лікарні, оскільки залишення їх в такому положенні могло привести до знівечення обличчя. Позивачка зазначає, що нанесення їй тілесних ушкоджень і наступні дії заподіяли їй глибоку травму, завдали великої моральної, психологічної шкоди. В зв`язку із чим, її переслідує почуття страху, незахищеності, тривоги і приниженість як особистості. Останнім часом боїться вільно ходити вулицею, зустрітися з відповідачкою. Відповідачка надала їй розписку від 11.06.2019 року, згідно якої зобов`язалась сплатити їй суму матеріальної та моральної шкоди в розмірі 7 000 грн. впродовж трьох місяців. Оскільки строк повернення завданої шкоди сплив 11 вересня 2019 року, а відповідачка не відшкодувала завдану їй шкоду, позивачка змушена звертатись до суду за стягненням погодженої відповідачкою суми грошових коштів на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином у сумі 7 000 грн. 13.02.2020 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області дану позовну заяву прийнято до провадження з проведенням її розгляду за правилами спрощеного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивачки адвокат Стецькова-Бондар Л. Ф. подала заяву про зменшення позовних вимог та стягнення з [PERSON] матеріальної та моральної шкоди в розмірі 3 500 грн. у зв`язку із частковою сплатою відповідачкою шкоди. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Зі змісту ухвали вбачається, що цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення шкоди було залишено без розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Деражняського районного суду Хмельницької області від 11 червня 2019 року, яка не оскаржувалася потерпілою [PERSON] , [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 46 КК України. Кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрито у зв`язку з відмовою потерпілої [PERSON] від обвинувачення у формі приватного обвинувачення на підставі примиренням винного з потерпілим. Матеріали справи містять розписку від 11 червня 2019 року, відповідно до якої [PERSON] зобов`язалася відшкодувати потерпілій [PERSON] матеріальну та моральну шкоду у сумі 7000 грн. впродовж 3 місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з роз`ясненнями, що викладені у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Враховуючи вищенаведене, заявлені [PERSON] вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, тобто в сумі 3 500 грн. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. підлягає стягненню дохід держави з відповідачки. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial