Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У березні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] \~08 жовтня 2010 року. Позовну заяву мотивує тим, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові, різні погляди на сімейне життя, в результаті чого сторони припинили фактичні шлюбні відносини. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, зазначив, що сторони близько року не проживають разом, він створив нову сім`ю. Збереження шлюбу вважає неможливим. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, підтвердила обставини зазначені позивачем. Також вказала, що шлюб зберегти неможливо. Процесуальні дії у справі 16 березня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом 08 жовтня 2010 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] (до\~реєстрації шлюбу\~-\~ [PERSON] )\~ укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб (арк.спр.7). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (арк.спр. 8). Таким чином виник спір про право на розірвання шлюбу з огляду на наявність у сторін неповнолітньої дитини та неможливість розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України). Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнала, сторони зазначили, що збереження шлюбу є неможливим, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між ними припинені близько року тому, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити їх інтересам, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат Враховуючи заяву позивача, яка занесена до протоколу судового засідання, суд не розподіляє судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору.

Outcome: approved