Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

24 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] , третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину квартини в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2021 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2021 року клопотання [PERSON] про витребування доказів було задоволено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2022 року підготовче засідання було закрито і справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2022 року вирішено питання про розгляд справи у заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 жовтня 1995 року, виданого ВАТ ДМЗ ім. Петровського, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/5 частини спірної квартири, яку прийняли [PERSON] і відповідач у рівних частинах по 1/10 частині квартири. [PERSON] стала власником 3/10 частин квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належні їй 3/10 частини квартири. За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті, заповіла позивачеві. 25 березня 2021 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 25 травня 2021 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , звернувся відповідач. Постановою Другої дніпровської держнотконтори від 21 жовтня 2021 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири, яка належала [PERSON] , у зв`язку з тим, що позивачем не надано документи, що підтверджують право власності на спірне майно. Зазначив, що останніми роками між відповідачем і померлою [PERSON] склалися напружені відносини, тому позивач забезпечив догляд останній, забравши її до себе. Відповідач не надає свідоцтво про право власності на житло, чим перешкоджає [PERSON] реалізувати своє право на спадщину за законом. Тому позивач просив суд визнати за ним право власності на 3/10 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач у своїй заяві до суду позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного розгляду не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся в порядку ч. 4 ст. 130 ЦПК України, про причини своєї неявки судові не повідомив. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора у своїй заяві до суду справу просила розглядати за відсутності її представника та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25 березня 1951 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 8), від якого мають двох синів: [PERSON] , [INFO] (а.с. 9), і [PERSON] , [INFO] (а.с. 55 оберт). На підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 04 березня 1999 року квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] (а.с. 20). Згідно з відомостями КП «ДМБТІ» Дніпровської міської ради станом на 31 грудня 2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 березня 1999 року належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] (а.с. 57 оберт). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частину спірної квартири. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 грудня 2002 року, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 2-3908, спадщину отримали [PERSON] і [PERSON] у рівних частинах (а.с. 19). 17 травня 2018 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Черняком С.М. і зареєстрованим у реєстрі за № 652, яким усе належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, усі майнові права і обов`язки, які належатимуть їй на день смерті, заповіла [PERSON] (а.с. 54). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 51). 25 березня 2021 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 50 оберт). 20 травня 2021 року відповідач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 54 оберт-55), яка надійшла до Другої дніпровської державної нотаріальної контори 25 травня 2021 року. Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської держнотконтори про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] (а.с. 62-63). Підставою відмови нотаріус вказала ненадання спадкоємцем правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на зазначене майно. Згідно з ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] 23 березня 2021 року звернувся до Другої дніпровської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 50 оберт). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відсутні. Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо спадкового майна, відповідач перешкоджає позивачеві у реалізації його права на спадщину за заповітом та не надає до нотаріальної контори оригінал свідоцтва про право власності на житло. Таким чином, суд приходить до висновку, що отримати спадщину на спірне майно, окрім, як в судовому порядку позивач не має можливості, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 3/10 частини квартири, належних спадкодавцеві на момент смерті. Тому позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право у поза судовому порядку, а за таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1\~761 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved