Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22.12.2021 року, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. (реєстр №26343) про стягнення з нього на користь ТОВ ФК «Фінансова компанія управління активами» невиплачених коштів у сумі 32567,43 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.12.2021 року приватний нотаріус Солонець Т.М. вчинила виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №26343, згідно якого пропонується стягнути з нього на користь відповідача невиплачені кошти у сумі 32567,43 гривень. За заявою відповідача Головний державний виконавець Городенківського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) Драганчук Н.В. 15.02.2022 року відкрила виконавче провадження №68633419 з примусового виконання спірного виконавчого напису, в межах якого проводяться виконавчі дії. Позивач зазначає, що з 22.02.2017 року законодавство не передбачає можливості вчинення виконавчого напису на нотаріально непосвідченому договорі,в тому числі, кредитному. У зв`язку з тим, що не працює Реєстр виконавчих проваджень, не може дізнатися, на якому з боргових документів було вчинено виконавчий напис. Також виконавець не надав позивачу копії виконавчого документа. Жодних документів, в тому числі, договорів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, позивач не підписував, також не вчиняв дій, передбачених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, не має боргів перед відповідачем чи іншою особою, а тому не існує підстав для вчинення виконавчого напису нотаріуса. Крім цього, ні відповідач, ні інша зацікавлена особа, не направляла позивачу вимоги-повідомлення про погашення заборгованості, а також інформацію про відступлення прав вимоги за договорами, на яких може бути вчинено виконавчі написи, на користь відповідача. 27.12.2016 року Городенківський районний суд розглянув цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до позивача про стягнення 39643,07 гривень заборгованості за кредитним договором від 05.01.2013 року, однак у позові відмовлено за безпідставністю. Вважає, що наведені обставини свідчать про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, а саме оригіналу нотаріально посвідченого договору. Вчинена нотаріальна дія не відповідає закону та порушує права позивача. Також позивач подав заяву про забезпечення позову. Ухвалою від 10.03.2022 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою від 11.03.2022 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою від 25.03.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; витребувано від приватного нотаріуса належним чином засвідчені копії матеріалів справи за оспорюваним виконавчим написом. Судове засідання 27.04.2022 не відбулося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Від відповідача - ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. судові повістки повернулися без вручення. Позивач у судове засідання 16.05.2022 не з`явився, хоча повідомлений про розгляд справи належним чином, про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. До початку судового засідання 16.05.2022 позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання 16.05.2022 повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення на адресу судової повістки, також суд повторно надіслав копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Відповідач причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов та жодних клопотань чи заяв до суду не подав.Вимоги ухвали про витребування доказів Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» не виконано. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. у судове засідання не з`явилась, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з копіями доданих до неї документів повернулися із відміткою «вибув». Письмових пояснень по суті спору на адресу суду не надходило. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Головний державний виконавець Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) Драганчук Н.В. у судове засідання не з`явилась. 12.04.2022 на адресу суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження [PERSON] та подано клопотання про розгляд справи без участі представника Городенківського відділу ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Cудом встановлено, що 22 грудня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №26343, яким стягнула за період з 25.10.2021 по 22.12.2021 року включно з боржника [PERSON] невиплачені у строк грошові кошти на користь ТзОВ «Фінансова Компанія управління активами», якому АТ КБ «ПриватБанк» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №РВ-2021-26/10 від 26.10.2021 року за кредитним договором №SAMDN51000095789370 від 04.07.2013 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] . Сума заборгованості складається з: заборгованості за тілом кредиту - 19353, 99 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 13163, 44 грн; плати за вчинення виконавчого напису, що становить 50 грн. Загальна заборгованість боржника становить 32567, 43 гривень. 15.02.2022 року Головним державним виконавцем Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Драганчук Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68633419 з примусового виконання виконавчого напису №26343 від 22.12.2021. Також 15.02.2022 року Головним державним виконавцем Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Драганчук Н.В. винесено постанови про арешт майна боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника, у виконавчому провадженні ВП № 68633419 з примусового виконання виконавчого напису №26343 від 22.12.2021. На вимогу суду від Городенківського відділу ДВС у Коломийському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) надійшли матеріали виконавчого провадження, серед яких знаходиться виписка з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №SAMDN51000095789370 від 04.07.2013 за період з 26.10.2021 по 22.12.2021 року. Підставою звернення позивача до суду став виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. щодо стягнення заборгованості із [PERSON] . За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав, шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. У ст. 87 Закону України «Про нотаріат» зазначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, яка набрала законної сили з моменту проголошення, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 зробила наступний правовий висновок «…постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Приватний нотаріус неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23». Таким чином, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, зокрема, недотриманням під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На спростування викладеного стороною відповідача не надано суду докази того, що виконавчий напис від 22.12.2021 року був вчинений на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, що є обов`язковим з 22.02.2017. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження N 61-22900св18). При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі N 357/12818/17, від 27.08.2020 року у справі N 554/6777/17 (з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30.09.2019 року (справа N 357/12818/17), від 15.01.2020 року (справа N 305/2082/14-ц). В матеріалах справи відсутні докази про те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису з`ясовував питання існування заборгованості, її розмір, що зазначений у виконавчому написі. Крім цього, відповідач не надав доказів направлення боржнику [PERSON] повідомлення з вимогою сплатити борг та факт отримання ним такого повідомлення. Крім цього, у матеріалах справи немає доказів, що підтверджують відступлення права вимоги АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором на підставі договору факторингу №РВ-2021-26/10 від 26.10.2021 року. Також, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження факту подання ним, як стягувачем, нотаріусу документів на підтвердження безспірної заборгованості [PERSON] . Не надано суду документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, а сам по собі факт існування виконавчого напису не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі; чи повідомлявся [PERSON] про наявність такої заборгованості (направлення вимоги про усунення порушень). Суд вважає, що нотаріус Солонець Т.М., при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку із чим виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку з вищевикладеним, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 957,20 грн, та сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 478, 60 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved