Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] разом з нею. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони з 23.07.2011 перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.11.2018 розірвано. У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживають разом із позивачем. При цьому, у відповідача є нова сім`я та більшу частину часу він проживає за межами України, у зв`язку із чим з дітьми не зустрічається та тісних контактів не підтримує. Тому враховуючи, що в процесі життя виникають неодноразові ситуації, які потребують прийняття рішення стосовно дітей обома батьками та з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді від 29.06.2021 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.08.2021 матеріали справи надіслано до органу опіки та піклування Виконавчого комітету Тернопільської міської ради для надання висновку у спорі щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. 20.12.2021 дана справа повернулася до суду з органу опіки та піклування з висновком щодо визначення місця проживання дитини. 22.12.2021 було здійснено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи між суддями згідно розпорядження №281 від 22.12.2021, яким головуючим суддею визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащука П.Я. Ухвалою судді Стельмащука П.Я. від 24.12.2012 прийнято дану справу до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Стельмащука П.Я. від 01.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, попередньо звернувшись до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до\~ч.\~1\~статті 280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Виконавчого комітету Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника органу опіки і піклування за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~ Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі із 23.07.2011, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.11.2018 у справі №607/21809/18 розірвано. У даному шлюбі в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 10.01.2013), дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Тернопільським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 26.09.2017). [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із довідок про реєстрацію місця проживання особи №14658/28-03 від 23.01.2018 та №10431573/28-03 від 19.05.2021 виданих відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради. Згідно довідки №5 виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «С.Будного, 20» 05.05.2021, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , до складу її сім`ї, зареєстрованих за вказаною адресою, входять син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №ЛТД00000006 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Ріа Козятин ЛТД» 17.06.2021, [PERSON] працює у ТзОВ «Редакція газети «Ріа Козятин ЛТД» з 20.01.2021, на даний момент займає посаду журналіста мультимедійних видань, дохід за період з 20.01.2021 по 31.05.2021 склав 25.251,71 грн. Відповідно до висновку органу опіки і піклування щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1126 від 09.12.2021, орган опіки і піклування, враховуючи бажання матері визначити місце проживання дітей разом з нею, створення належних умов проживання для дітей за адресою [ADDRESS] , неявку батька [PERSON] на засідання комісії, беручи до уваги пропозиції комісії з питань захисту прав дитини, рекомендує визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст.15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженою резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959 р., дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли існують виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Пленум Верховного Суду України у п.18 постанови №\~11\~від 21.12.2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» також роз`яснив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Згідно до ч.1 ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до ст.\~157\~СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 89\~ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В ході судового розгляду судом не здобуто доказів які б негативно характеризували [PERSON] в розумінні статті 161 Сімейного кодексу України, Натомість в матеріалах справи міститься достатньо доказів, які вказують на створення для дітей належних умов життя, виховання та розвитку. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з їх матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень.

Outcome: approved