Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Позивач ПрАТ "УСК «Княжа Вієнна Іншурас Груп» звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 21.11.2019 року у м.Києві на вул.Набережно-Хрещатицька, 49 сталась ДТП за участю автомобіля «DAF 75 CF 250» д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Chevrolet Lacetti» д.р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «DAF 75 CF 250», д.р.н. [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ 8527954. Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 30.12.2019 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та крім цього, постановою від 30.12.2019 встановлено, що [PERSON] самовільно покинув місце ДТП. У зв`язку з тим, що [PERSON] самовільно залишив місце ДТП, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Посилаючись на норми статтей 993 ЦК Українита 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просив суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ "УСК «Княжа Вієнна Іншурас Груп» завдані збитки в порядку регресу в розмірі 3 446 грн.11 коп., а також стягнути з нього сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 27.01.2022 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленям учасників справи. Позивач не направив в судове засідання свого представника, так в прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача та винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, також був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань, відзиву чи заперечень до суду не подав та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. Матеріали справи містять підтвердження про направлення відповідачу рекомендованого повідомлення про вручення поштою повістки в судові засідання. При цьому слід зазначити, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. (позиція КГС ВС у справі № 911/3142/19 від 18.03.2021р). На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 21.11.2019 року о 19 год.30 хв. у м.Києві на вул.Набережно-Хрещатицька, 49 сталась ДТП за участю автомобіля «DAF 75 CF 250» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Chevrolet Lacetti» д.р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого водій, будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди. Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 30.12.2019 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення. (а.с.16). Відповідно до ч.3 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Матеріалами справи також встановлено, що згідно полісу №АМ 8527954 від 12.05.2019 (а.с.24), на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «DAF 75 CF 250» д.р.н. [NUMBER] була застрахована у страховій компанії позивача ПРАТ "УСК «Княжа Вієнна Іншурас Груп». Строк дії Договору з 13.05.2019 по 12.05.2020. Встановлено, що 24.01.2020 року на адресу ПРАТ "УСК «Княжа Вієнна Іншурас Груп» надійшло повідомлення та заява [PERSON] про виплату страхового відшкодування (а.с.11). Встановлено, що ПрАТ "УСК «Княжа Вієнна Іншурас Груп» на підставі страхового акту №200000275110 від 27.01.2020 та розрахунку суми страхового відшкодування (а.с.24,25) здійснила виплату потерпілому [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 3 446 грн.11 коп., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР009650 від 29.01.2020 року. (а.с.27). 14.06.2021 року ПРАТ "УСК «Княжа Вієнна Іншурас Груп» звернулась до [PERSON] , з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу №10161/ІНС на суму 9 238 грн. 26 коп., однак звернення було залишено останнім без уваги (а.с.28). При вирішенні вказаного спору суд виходить з наступного. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1166 Цивільного Кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно, до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з абз. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, що спричинив ДТП, якщо останній після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце події. У зв`язку з тим, що відповідач самовільно залишив місце ДТП, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. Оскільки позивач, відповідно до Закону здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і останній після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце події, то відповідно до ст. ст. 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, абз. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач має право на відшкодування збитків. З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень щодо позовних вимог ПРАТ "УСК «Княжа Вієнна Іншурас Груп», а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 3 446 грн.11 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп., що підтвержується платіжним дорученням №ЗР 117195 від 08.12.2021 року (а.с.30). На підставі ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved