Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

представник [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що з 29 липня 2010 року сторони перебувають у шлюбі, однак протягом тривалого часу їх життя погіршилося, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, втрачено почуття любові, через що шість років вже разом не проживають, не ведуть спільного господарства та сімейного життя, шлюбних стосунків не підтримують. Представник вказує, що позивач та відповідач мають різне бачення ролі чоловіка та дружини у сім`ї, адже зрозуміли, що є зовсім різними людьми, а відтак подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Також зазначає, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з матір`ю; претензій щодо визначення місця проживання дитини та участі у її вихованні сторони не мають. Оскільки подружнє життя між сторонами не склалося через протилежні погляди на життя, сім`ю та шлюб, в результаті яких між ними склалися неприязні відносини, а відтак подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому просить розірвати шлюб між ними. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак її представник подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без їх участі за наявними у справі документами, проти заочного розгляду справи не заперечив. У судове засіданні відповідач [PERSON] також не з`явився, подав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнав позовні вимоги та просив не надавати строк для примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, а також подані сторонами заяви, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 29 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 278; прізвище після реєстрації шлюбу у чоловіка « [PERSON] », у дружини « [PERSON] ». Від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 09 жовтня 2010 року. Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та розходження поглядів на шлюб і сім`ю; зі змісту заяви видно, що сторони шість років спільно не проживають. Відтак питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, а неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їх дітей, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved