Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Іллінецького районного суду Вінницької області із зазначеним позовом в якому вказав, що [INFO] померла баба позивача та мама відповідача, [PERSON] , яка за життя склала заповіт, відповідно до якого: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, та все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Позивач зазначає, що в встановлений законодавством строк після смерті баби він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини по поважній причині, оскільки лише на початку лютого 2022 році дізнався від своєї матері про наявність заповіту. Позивачу було відмовлено у заведенні спадкової справи оскільки в спадковому реєстрі відсутня інформація про заведену спадкову справу, та не надано доказів проживання в одному будинку із спадкодавцем на час його смерті. Так, як позивач вважає, що пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини по поважним причинам, позивач звернувся до суду із позовом та просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у три місяці з часу ухвалення рішення по справі та встановити факт родинних стосунків з [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в частині залишення без розгляду вимогу про встановлення факту родинних відносин, також просить суд вирішити справу у його відсутність, змінені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву, якою просить розгляд справи провести у її відсутність, змінені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що змінені позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, виходячи з наступного. Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, судом установлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] в м.Іллінці Іллінецького району Вінницької області у віці 76 років померла [PERSON] (а.с.11), тому після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на день смерті майно. [PERSON] , як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] звернувся в усній формі до приватного нотаріуса щодо прийняття у спадщину зазначеного майна, однак листом приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Таранюк Т.Є. вих №104/01-16 від 22 лютого 2022 року (а.с.13) йому повідомлено, що для оформлення спадкових прав після смерті баби [PERSON] йому необхідно звернутися до суду, для встановлення факту родинних відносин чи інші докази, що встановлюють факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Довідкою про реєстрацію місця проживання із спадкоємцем, виданою управлінням економічного розвитку та інвестицій Іллінецької міської ради від 15.02.2022 №798 (а.с.14) встановлено, що [PERSON] на день смерті (час відкриття спадщини) проживав разом із спадкоємцем [PERSON] , що померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Факт родинних відносин покійної [PERSON] та позивача у справі [PERSON] , а саме, що останній є її внуком, а його мама є донькою покійної підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (а.с.15), де у графі мати вказано [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 30 вересня 1985 року (а.с.16), де у графі мати зазначена [PERSON] та відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 06 червня 1982 року (а.с.17), після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 1217 спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як вбачається із копії заповіту посвідченого 16 травня 2006 року приватним нотаріусом Іллінецького районного нотаріального округу Гончар Т.М. за реєстровим №887 (а.с.12) покійна [PERSON] заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, та все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право [PERSON] . Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Враховуючи, що позивач [PERSON] не знав про наявність заповіту та дізнався про нього лише у 2022 році, тобто після спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини, тому суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, а вимоги позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини такими, що підлягають задоволенню та визначає позивачу додатковий строк у три місяці для подання до заяви про прийняття спадщини після смерті баби. Оскільки відповідач не заперечує щодо зменшення позовних вимог, тому змінені позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. На підставі вищевикладеного суд вважає необхідним змінений позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved