Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

У грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачкою. Дитині встановлена інвалідність, пов`язана з наслідками аварії на ЧАЕС, оскільки вона має захворювання: нефробластома лівої нирки з метастазами в обидві легені, бластемний тип, IV стадія. З таким діагнозом дитина потребує постійного стороннього догляду, піклування та лікування. Для забезпечення їй належного рівня життя потрібно близько 10000 гривень щомісяця. Ці витрати пов`язані з потребою у необхідному одязі, харчуванні, придбанні засобів гігієни, ліків, канцелярських та інших товарів для належного рівня виховання, товарів для повноцінного розвитку дитини, коштів на медичне обстеження, постійне лікування, своєчасне оздоровлення. Позивачка отримує пенсію за віком в розмірі 2200 гривень щомісяця та соціальну допомогу на дитину в розмірі 3201,70 гривень. Всі комунальні платежі позивачка здійснює самостійно, також витрачає кошти на своє лікування через постійні нервові стреси. Відповідач працює в гаражному кооперативі «Протон» та отримує заробітну плату, також отримує пенсію в розмірі більше ніж 7000 гривень, а тому на думку позивачки має достатній дохід, щоб допомагати дитині у тому розмірі, в якому вона просить стягнути аліменти на її утримання. 31 січня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частки від його доходу (заробітку) щомісяця. Відзив обґрунтований тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 23 грудня 2021 року зупинене провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (справа № 377/711/21) та надано сторонам строк шість місяців для примирення. Після встановлення дочці діагнозу: нефробластома лівої нирки з метастазами в обидві легені, бластемний тип, IV стадія, та проведення операції, протягом шести років вона проходила курс амбулаторного лікування. На даний час дочка таке лікування не проходить, а лише перебуває на обліку у сімейного лікаря. Відповідач не ухиляється від обов`язку матеріального утримання дочки. Суму щомісячних витрат на дитину в розмірі 10000 гривень відповідач вважає необґрунтованою та не підтвердженою належними доказами. Він не працює в гаражному кооперативі «Протон», єдиним його доходом є пенсія в розмірі близько 7000 гривень. Також відповідач є ветераном війни в Афганістані та учасником бойових дій в зоні ООС. По вересень 2021 року він особисто сплачував кошти за житлово-комунальні послуги, в якій вони мешкають. Відповідач потребує істотних витрат, пов`язаних з його станом здоров`я, оскільки має захворювання: варикозна хвороба нижніх кінцівок ІІ ступеню. Також у нього є проблеми із зубами. За вказаних обставин може сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі ј частки від всіх його доходів щомісяця, що становить близько 1750 гривень. 22 лютого 2022 року від позивачки до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вона позовні вимоги підтримала та просила задовольнити за обставин, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що дочка потребує нагляду дитячого онколога Київського обласного онкологічного диспансеру один раз на рік, «Д» нагляду нефролога, протирецидивного лікування пієлонефриту, санаторно-курортного лікування два рази на рік, консультації імунолога, щеплень відповідно до віку, лікувальної фізичної культури, масажу два рази на рік, для чого необхідні суттєві матеріальні витрати. Відповідачем не надано доказів на підтвердження надання дитині фінансової допомоги. Надані довідки про стан здоров`я відповідача не заслуговують на увагу, оскільки лікування зубів потребує майже кожна людина, а звернення до хірурга лише свідчить про намагання відповідача зменшити розмір аліментів за рахунок хвороб, що набуті за віком. Зміст наданої відповідачем характеристики від Української спілки ветеранів Афганістану не може бути взятий до уваги, оскільки ні голова правління СМГО УСВА, ні заступник не можуть оцінювати поведінку відповідача в родині. У призначене судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 травня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 20 травня 2000 року (а.с. 10 ). Як вбачається з відзиву на позовну заяву, ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 23 грудня 2021 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу ( справа №377/711/21) провадження у справі зупинено та надано сторонам строк шість місяців для примирення. Вказані обставини позивачкою не заперечувались. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, матір`ю - позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 листопада 2005 року (а.с. 11). Як видно із довідок Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 07.10.2021, 24.12.2021, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом із матір`ю [PERSON] , позивачкою у справі, за адресою: [ADDRESS] (а. с.16-17). Згідно з довідками Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 04.01.2022 26.01.2022 відповідач був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 12.03.2002 по 19.11.2021 (а.с.35, 49). Згідно з експертним висновком №1050 від 15 липня 2009 року, виданим Комунальним закладом «Київська обласна лікарня» Київської обласної ради, [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз та інвалідність у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з наслідками аварії на ЧАЕС: нефробластома лівої нирки з метастазами в обидві легені, бластемний тип, ІV стадія. Висновок дійсний до 05 листопада 2023 року ( а.с. 20). Відповідно до виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 16 лютого 2022 року, виданої КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, з вказаним діагнозом дитина спостерігається онкологом «Київського обласного онкологічного диспансеру» та в Національному інституті раку. Також спостерігається педіатром з приводу основного захворювання і хронічного пієлонефриту єдиної правої нирки та їй надані лікувальні рекомендації: нагляд онколога «КООД» один раз на рік; «Д» нагляд нефролога, протирецидивне лікування пієлонефриту; санаторно-курортне лікування два рази на рік, консультація імунолога, щеплення відповідно до віку; ЛФК, масаж два рази на рік ( а.с.67). [PERSON] , [INFO] , має статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що підтверджено посвідченням серії [NUMBER] від 20 грудня 2005 року та вкладкою до нього за № [NUMBER] ( а. с. 19). Із позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи даний спір згідно із встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з такого. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як вбачається із змісту ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов`язку по утриманню дитини, він вирішується у судовому порядку. Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За правилом ч. 2 цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України « Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з довідки про доходи відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №0762 7977 4627 1773 від 15 грудня 2021 року та пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 02 жовтня 2019 року, позивачка перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду України в Київській області і отримує пенсію за віком в розмірі 2200 гривень. Сума її пенсії за період з 01.06.2021 по 30.11.2021 складає 13200 гривень (а.с.12, 21). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 05 серпня 2004 року позивачка має статус особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 категорії, у зв`язку з чим перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області та отримує щомісячну компенсацію витрат на продукти харчування, розмір якої становить 207,60 гривень. За період з 01 червня 2021 року по 30 листопада 2021 року [PERSON] отримала 1245,60 гривень (а. с. 13, 26). З 06.05.2009 позивачці призначено допомогу на дитину з інвалідністю, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, та надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, [PERSON] , [INFO] , розмір яких за червень 2021 року становить 3054,95 гривень та з липня по листопад 2021 року - 3201,70 гривень щомісяця. Загальна сума доходу за період з 01 червня 2021 року по 30 листопада 2021 року становить 19063,45 гривень ( а.с. 14,95). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 3281 від 23 грудня 2021 року позивачці на дочку [PERSON] , [INFO] , з 01.06.2006 призначено компенсацію дітям, постраждалим від аварії на ЧАЕС, грошову компенсацію замість санаторно-курортної путівки з 01.06.2021 по 30.06.2021. За період з 01 червня 2021 року по 30 листопада 2021 року позивачка отримала компенсацію дітям, постраждалим від аварії на ЧАЕС, в сумі 283,28 гривень та грошову компенсацію замість санаторно-курортної путівки в сумі 619 гривень (а.с. 25). Доказів щодо стану здоров`я та пов`язаних з цим суттєвих витрат позивачки матеріали справи не містять, тому суд не бере до уваги доводи останньої про те, що через постійні нервові стреси вона вимушена витрачати кошти на своє лікування, та відхиляє їх. Згідно з довідкою про доходи відділу обслуговування громадян ( сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №5203922297211887 від 21 січня 2022 року відповідач перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду України в Київській області і отримує пенсію за віком, розмір якої з серпня по листопад 2021 року становив 7079,93 гривні щомісяця та з грудня 2021 року по січень 2022 року - 7107,93 гривні. Сума пенсії відповідача за період з 01.08.2021 по 31.01.2022 складає 42535,58 гривень (а.с.50). Інших доказів на підтвердження розміру доходів відповідача сторонами не надано. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив доводи позивачки про те, що він працює в гаражному кооперативі «Протон» та отримує заробітну плату. В ході судового розгляду справи вказані доводи позивачки не знайшли свого підтвердження, а тому суд вважає їх необґрунтованими та відхиляє. Відповідач має статус ветерана війни та учасника бойових дій, що підтверджено посвідченням серії [NUMBER] від 08 лютого 2019 року ( а.с.48). У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що має захворювання: варикозна хвороба нижніх кінцівок ІІ ст., що підтвердив випискою із медичної карти амбулаторного хворого КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради від 25 січня 2022 року, відповідно до якої [PERSON] встановлено діагноз: варикозна хвороба нижніх кінцівок ІІ ст. та призначено лікування ( а.с.53). Також на підтвердження наявності захворювання зубів відповідач надав довідку лікаря - стоматолога КНП «Славутицька міська лікарня » Славутицької міської ради, в якій зазначено про потребу [PERSON] у протезування зубів (а.с. 54). Проте дану довідку суд не бере до уваги, оскільки вона не містить дату її видачі лікарем, що позбавляє суд можливості встановити обставини дійсної необхідності відповідача у протезуванні зубів станом на час судового розгляду даної справи. Доказів того, що відповідач несе значні витрати у зв`язку з наявністю у нього захворювання, матеріали справи не містять. Суд не бере до уваги надані відповідачем копію сторінки його трудової книжки із записами про заохочення та його характеристику, видану Славутицькою міською громадською організацією Української спілки ветеранів Афганістану від 25 січня 2022 року за № 3/22 ( а.с.51,52). Вказані докази не мають значення для розгляду та вирішення даної справи, тому що не підтверджують обставини, визначені ст.182 СК України, які враховуються судом під час визначення розміру аліментів. Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі Ѕ частини з усіх видів його доходів ( заробітку) на утримання неповнолітньої дочки, обґрунтовуючи вказаний розмір переважно тим, що дитина має потреби через свій стан здоров`я, а також необхідністю здійснення витрат на придбання одягу, харчування, засобів гігієни, канцелярських товарів тощо. На підтвердження вказаних витрат позивачка надала копії чеків за 2021-2022 рік на загальну суму 1350 гривень та 13988,07 гривень ( а.с. 29-30, 68-75). Суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ст.185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тобто витрати, що несе позивачка через стан здоров`я дитини, викликані особливими обставинами, і по суті є додатковими витратами на утримання дитини. Отже позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину [PERSON] , [INFO] . У позовній заяві позивачка зазначила, що самостійно несе витрати на комунальні послуги. У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що по листопад 2021 року він також сплачував комунальні послуги за адресою їхнього проживання. Проте доказів на підтвердження зазначених обставин матеріали справи не містять. В той же час суд враховує той факт, що позивачка має обов`язок щодо сплати комунальних послуг за адресою її місця проживання з дочкою. Як встановлено судом, позивачка здійснює догляд за дитиною з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим отримує надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю, яка відповідно до ст.3 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» призначається, зокрема, одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які не працюють, не навчаються (крім заочної форми навчання), не проходять службу, не займають виборну посаду і фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю. Зазначені обставини свідчать про те, що позивачка не працює з поважних причин. Доказів того, що позивачка працює та отримує заробітну плату, матеріали справи не містять. Таким чином, при визначенні розміру аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, суд бере до уваги рівність обов`язку обох батьків щодо утримання своєї дитини, стан здоров`я дитини, якій встановлено інвалідність, задовільний стан здоров`я позивачки, оскільки доказів іншого суду не надано, стан здоров`я відповідача, матеріальне становище дитини, яка проживає разом з матір`ю, позивачкою у справі, яка отримує дохід у виді пенсії за віком у розмірі 2200 гривень, компенсацію витрат на продукти харчування в сумі 207,60 гривень, всього 2407 гривень щомісяця, а також допомогу на дитину з інвалідністю, захворювання якої пов`язане з Чорнобильською катастрофою, та надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, усього в сумі 3201,70 гривень щомісяця, грошову компенсацію дітям, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС в сумі 283,28 гривень та замість санаторно-курортної путівки в сумі 619 гривень, яка була призначена їй у період з 01.06.2021 по 30.06.2021, матеріальне становище відповідача, який має дохід у виді пенсії, розмір якої становить 7107,93 гривень щомісяця. За вказаних обставин суд вважає правильним позов задовольнити частково та визначити аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в її утриманні. В іншій частині позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішенні спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент ( VandeHurk v.theNetherlands,19 April 1994 §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені (Boldea v. Romania, 15 February 2007 §30). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Seryavin and others v.Ukraine, №4909/04, § 58, ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову (50%), а позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів відповідно до ст.5 Закону України « Про судовий збір», тому відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Outcome: partial