Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02 березня 1999 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності їй та членам її сім*ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Його частка у спільній сумісній власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] перейшла по спадкуванню за законом у рівних частках їхнім спільним синам, співвласникам квартири: [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємцям першої черги. [INFO] помер її син - [PERSON] . Отже на данний час співвласниками квартири за адресою [ADDRESS] є [PERSON] та її син [PERSON] . На даний час у квартирі за адресою: [ADDRESS] , окрім неї зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] є колишньою дружиною сина позивачки - [PERSON] та зареєструвала своє місце проживання у квартирі на прохання останнього після реєстрації шлюбу. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [PERSON] . Однак рішенням Шевченківського районного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Одразу після розірвання шлюбу у 2013 році [PERSON] разом із дітьми виїхала за кордон, де проживає по даний час і не підтримує з позивачкою ніякого зв*язку. [PERSON] вселилася та зареєструвалася в квартирі за адресою: [ADDRESS] . на підставі договору найму житлового приміщення №56 від 03.08.2006 року. У період з 2006 року по 2013 рік вона проживала за вказаною адресою періодично, а у 2013 році виселилась із житлового приміщення та не проживає там по теперішній час. Відповідач не проживала за вищевказаною адресою майже 10 років. Зазначає, що відповідачі не проживають за адресою своєї реєстрації вже майже 10 років, що підтверджується актом №184 від 25 листопада 2021 року. На даний час позивач не може користуватись своїм правом власності відносно квартири. Покинувши зареєстроване місце проживання, відповідачі участі в його утриманні не беруть та не вживають дій по зняттю з реєстрації. Реєстрація відповідачів в належному позивачці домоволодінні перешкоджає в оформленні субсидії на оплату житлово кумунальних послуг,вартість яких розраховується, в тому числі, і виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Окрім того, в майбутньому у неї можуть виникнути труднощі при здійсненні свого права власності житла при відчуженні нерухомості. Цим об*єктивно порушуються права позивача як власника. Просить визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до початку розгляду судом справи спрямувала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча неодноразово повідомлялись судом про час та місце розгляду даної справи в суді в передбаченому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності та постановити заочне рішення. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, в яких достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.3, п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247, ст.280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23 липня 2008 року.(а.с.16). Позивач [PERSON] та її син [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 02 березня 1999 року. (а.с.15). [INFO] помер син позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.17). [PERSON] , [PERSON] належить квартира в [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.(а.с.18). В квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване у житловому приміщенні (а.с.20). [PERSON] вселилася та зареєструвалася в квартирі за адресою: [ADDRESS] ., що підтверджується договором найму №56 від 03.08.2006 року та довідкою адресно -довідкового підрозділу ДМС в Чернівецькій області .(а.с.23, 32). [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою : [ADDRESS] , але не проживають, що підтверджується актом від 25 листопада 2021 року, завіреним директором КП "Містосервіс" ( а.с.24). [PERSON] , як власник квартири за адресою : [ADDRESS] , дав згоду на зняття з реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що вбачається з наданої ним заяви (а.с.25). Відповідно до ст.41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За наведених обставин, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підтверджені належними, допустимими доказами, а відтак такими що підлягають задоволенню, зокрема відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слід визнати таким, що втратили право користування спірним житлом.

Outcome: approved