Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Нікопольської філії Товариства з обмеженою відповідальність "СВІТ АВТО ПЛЮС", [PERSON] , третя особа Територіальний сервісний центр № 1245 (на правах відділу м. Нікополь) Регіонального сервісного центру ГСМ МВС в Дніпропетровській області, про визнання недійсними договору комісії, договору купівлі-продажу автомобіля, визнання права власності на автомобіль. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з йому на праві власності належав автомобіль марки "FORD MONDEO», 2003 року випуску, чорного кольору, VIN - [NUMBER] , з колишнім державним номером [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого вперше на його ім`я ТЦС № 1243 Регіонального сервісного центру ГСМ МВС в Дніпропетровській області від 11.10.2019 року. З метою продажу вказаного автомобіля, йому стало відомо що власником належного йому автомобіля є [PERSON] на підставі договору комісії № 7301/20/000888 від 07.10.2020 року, укладений нібито між ним та Нікопольською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ АВТО ПЛЮС». Однак вказаний договір він не укладав. 05.11.2020 року він звернувся до Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про кримінальне правопорушення та слідчим до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення за № 12020045430000236 від 05.11.2020 року за ч. 2 ст. 190 КК України. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що належний йому на праві власності автомобіль було перереєстровано на [PERSON] . Перереєстрація права власності на нового власника була проведена в Територіальному сервісному центрі № 1245 ( на правах відділу м. Нікополь) Регіонального сервісного центру ГСМ МВС в Дніпропетровській області на підставі Договору купівлі-продажу № 7301/20/000888 від 07 жовтня 2020 року, укладеного суб"єктом господарювання Нікопольська філія ТОВ «СВІТ АВТО ПЛЮС» в особі Карагозян В.С. (продавець) та [PERSON] (покупець). В Договорі купівлі-продажу було зазначено, що продавець транспортного засобу діяв на підставі Договору комісії № 7301/20/000888 від 07.10.2020 року, укладеного суб"єктом господарювання Нікопольською філією ТОВ «СВІТ АВТО ПЛЮС» та ним. Згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/104-21/17455-ПЧ від 31.05.2021 року - "Підпис від імені [PERSON] у стовбці "Комітент" графі "(прізвище, ініціали, підпис уповноваженої особи)" у договорі комісії № 7301/20/000888 від 07.10.2020 року виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Вказує, що таким чином відбулося відчуження належного йому на праві власності автомобіля без його відому та згоди, з підробкою його підпису. Його волевиявлення на підписання договору комісії та продажу автомобіля [PERSON] не було і тому вчинений правочин щодо відчуження майна суперечить вимогам чинного законодавства. Договір купівлі-продажу автомобіля є похідним від Договору комісії і вказані вище обставини являються підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля. При таких обставинах його порушене право, як власника рухомого майна, підлягає захисту шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, поновлення права власності та скасування державної реєстрації права власності за відповідачем [PERSON] . Ухвалою суду від 15 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подавали. Представники третіх осіб до суду надили письмові пояснення на позовну заяву. Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання, не повідомили причини неявки, не подали відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 11.10.2019 [PERSON] на праві приватної власності належав автомобіль марки "FORD MONDEO», 2003 року випуску, чорного кольору, VIN - [NUMBER] , з державним номером [NUMBER] . Згідно Договору комісії № 7301/20/000888 від 07 жовтня 2020 року, Нікопольська філія ТОВ «СВІТ АВТО ПЛЮС», надалі Комісіонер, в особі Карагозян Віталія Суреновича та [PERSON] , надалі Комітент, укладено договір, предметом якого, згідно якого, Комісіонер зобов"язується за дорученням Комітента за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу "FORD MONDEO», 2003 року випуску, чорного кольору, VIN - [NUMBER] , з державним номером [NUMBER] , зареєстрований за Власником (Комітентом за Договором комісії) транспортного засобу від 11.10.2019 року (надалі - транспортний засіб) за ціною не нижче узгодженої Сторонами, а саме: 162240,00 грн. ( а.с. 16). Крім того, судом встановлено, що 07 жовтня 2020 року, між суб`єктом господарювання Нікопольська філія ТОВ «СВІТ АВТО ПЛЮС», який є комісіонером на підставі укладеного з власником транспортного засобу Договору комісії № 7301/20/000888 від 07 жовтня 2020 року, надалі Продавець в особі Карагозян В.С. та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки "FORD MONDEO», 2003 року випуску, чорного кольору, VIN - [NUMBER] , що надісланий на виконання ухвали суду про забезпечення доказів. Факт перереєстрації транспортного засобу марки "FORD MONDEO», 2003 року випуску, чорного кольору, VIN - [NUMBER] , власником якого зазначено [PERSON] , стверджується також копією облікової картки № [NUMBER] від 07.10.2020 року. Як вбачається із матеріалів справи, на підставі заяви [PERSON] від 06.11.2020 року, слідчим Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 12020045230000236 про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 190 КК України, що стверджується Витягом з ЄРДР від 06.11.2020. Фабула обставин: 05.11.2020 року до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла письмова заява від [PERSON] , за фактом того, що невстановлена особа, шляхом зловживання довірою заволоділа його майном, а саме автомобілем марки "FORD MONDEO», 2003 року випуску, чорного кольору, VIN - [NUMBER] , з державним номером [NUMBER] , тим самим спричинивши йому майнову шкоду. Надалі, в межах кримінального провадження № 12020045230000236, експертами Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України було проведено судову-почеркознавчу експертизу. Згідно висновку експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/104-21/17455-П від 31.05.2021 вбачається, що підпис від імені [PERSON] у стовбці "Комітент" графі "(прізвище, ініціали, підпис уповноваженої особи)" у договорі комісії № 7301/20/000888 від 07.10.2020 року виконаний не [PERSON] , а іншою особою ( а.с. 17-21). Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ч.3 ст.12, ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Частиною 2 ст.202 ЦК України визначено, що правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно ч.4 ст.202 ЦК України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, до яких належать: 1) Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2) Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3) Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4) Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5) Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.6) Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Правочини поділяються за ступенем недійсності на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недійсними за певних умов (оспорювані). Згідно із ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з вимогами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Згідно з ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Оцінюючи висновок експерта № СЕ-19/104-21/17455-П від 31.05.2021 проведений в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 12020045230000236 від 06.11.2020, суд зазначає, що він відповідає положенням ст.102 ЦПК України, містить інформацію щодо предмета доказування, підстав вважати, що копія висновку отримана з порушенням порядку немає, тому такий доказ є належним та допустимим. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду № 61-18128св18 (№ 761/12898/16-ц) від 11.10.2018 р. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] власник автомобіля марки "FORD MONDEO», 2003 року випуску, чорного кольору, VIN - [NUMBER] , з державним номером [NUMBER] , не приймав участі в укладанні договору комісії № 7301/20/000888 від 07 жовтня 2020 року, його підпис відсутній в договорі, який підтверджує відчуження автомобіля, тому договір купівлі-продажу автомобіля № 7301/20/000888 від 07 жовтня 2020 року укладеного суб"єктом господарювання Нікопольська філія ТОВ «СВІТ АВТО ПЛЮС» в особі Карагозян В.С. та [PERSON] є недійсним в силу положень ч. з ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. Отже, оскільки в частині визнання недійсним договору купівлі - продажу позов підлягає задоволенню, тому державна реєстрація права власності [PERSON] на автомобіль марки "FORD MONDEO», 2003 року випуску, чорного кольору, VIN - [NUMBER] , підлягає скасуванню. Як вбачається із ч. 1 ст. 317 ЦК України, змістом права власності є права власника щодо володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України). Відповідно до закріпленого в ст. 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Статтею 330 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ст.ст. 19, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами не спростувано доводи і докази сторони позивача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Згідно із ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2622,00 грн..

Outcome: approved