overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

У позовній заяві позивач [PERSON] вказав, що вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2015 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що їхнє сімейне життя з дружиною не склалося. У них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, просить розірвати шлюб з відповідачкою. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, не надав заперечень проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена. Суд, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області на підставі актового запису № 345. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд вважає, що шлюб між цим подружжям підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Сторони не проживають однією сім`єю, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не надала заперечень проти цього. Суд вважає, що зобов`язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

16 листопада 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 14 189,43 грн., 3% річних у розмірі 988,52 грн., інфляційні втрати в сумі 3 119,15 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.05.2021 року між ПАТ «АК «Київводоканал» (правонаступник ПрАТ «АК «Київводоканал») та відповідачем укладено Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, як зазначає позивач, він надавав належним чином та в повному обсязі послуги, проте відповідач не виконує свої зобов`язання за вказаним договором про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість за період з 01.09.2014 року по 30.09.2021 року, яка становить: 14 133,45 грн. - борг за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, 55,98 грн. - заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування, 988,52 грн. - 3% річних, інфляційні втрати в сумі - 3 119,15 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява представника позивача про слухання справи за його відсутності, в якій він зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

11 березня 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява, яка була розподілена судді Кондратенко О.О. На підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва від 02.10.2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа була передана до провадження судді Притули Н.Г. В позовних вимогах з врахуванням заяви від 25.05.2020 року позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 3 845,11 грн., 3% річних у розмірі 131,70 грн., інфляційні втрати в сумі 552,63 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.09.2015 року між ПАТ «АК «Київводоканал» (правонаступник ПрАТ «АК «Київводоканал») та відповідачем укладено Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, як зазначає позивач, він надавав належним чином та в повному обсязі послуги, проте відповідач не виконує свої зобов`язання за вказаним договором про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість за період з 01.09.2015 року по 30.11.2018 року, яка становить: 3 845,11 грн. - борг за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, 131,70 грн. - 3% річних, інфляційні втрати в сумі - 552,63 грн. Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги, просить їх задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином, відзив на позовну заяву не надала. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

05 серпня 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 17 637,34 грн., 3% річних у розмірі 1 652,55 грн., інфляційні втрати в сумі 6 028,59 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.08.2014 року в газеті «Хрещатик» №110 (4510) опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» (правонаступником якого є ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал»), як виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) та опубліковано договір про надання таких послуг. Як зазначає позивач, повідомленням визначено, що фізична особа, яка користується вказаними послугами, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. Разом з тим, як зазначає позивач, відповідач за адресою [ADDRESS] споживає послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), на підставі договору, оскільки після розміщення повідомлення, не надала жодних повідомлень про відмову від надання вказаних послуг та договору. Відповідно до п.1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» взяло на себе зобов`язання з надання відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач - своєчасно сплачувати зазначені послуги в строки та на умовах, передбачених Договором, проте [PERSON] свої зобов`язання за Договором не виконує належним чином, у зв`язку з цим утворилась заборгованість за період з 01.08.2014 року по 31.05.2021 року, яка становить: 17 637,34 грн. - борг за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, 1 652,55 грн. - 3% річних, інфляційні втрати в сумі - 6 028,59 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява представника позивача про слухання справи за його відсутності, в якій він зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином, відзив на позовну заяву не надала. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

16 лютого 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 8 448,46 грн., 3% річних у розмірі 654,42 грн., інфляційні втрати в сумі 1 783,05 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.05.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) №0524233,за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» взяло на себе зобов`язання з надання відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач - своєчасно сплачувати зазначені послуги в строки та на умовах, передбачених Договором. Як визначено п. 3.1 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Разом з тим, як зазначає позивач, відповідач як власник квартири [ADDRESS] , споживає послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за зазначеною адресою, та в порушення умов Договору, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати не виконує, в наслідок чого утворилась заборгованістьза період з 01.05.2016 року по 31.12.2020 року у розмірі 8 440,43 грн. Також, відповідач, має заборгованість з внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірі 8,03 грн. Крім того позивач, на підставі положень ч.2 ст.625 ЦК України просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 654,42 грн. та інфляційні витрати у розмірі 1 783,05 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена судом належним чином, відзив на позовну заяву не надала. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

На підставі частини 6 статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

У жовтні 2021 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в грудні 2022 р. та просив стягнути з відповідача заборгованість за адресою: [ADDRESS] : 25684,68 грн. заборгованість з централізованого опалення за період з 11.09.2018 р. по 01.07.2021 р., та 2270 грн. сплаченого судового збору. Відповідач відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи докази: копії: - повідомлення про заборгованість; довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] ; розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а.с. 5, 6, 7-15) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач зобов`язаний своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції\~2004\~р.,\~що діяв\~у період\~виникнення заборгованості\~до 01.05.2019\~р.,\~та ст.\~21\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції 2017\~р.,\~що діє\~з 01.05.2019\~р.,\~а також п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між\~сторонами виникли\~та існують\~відповідно до\~ст.\~19\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції 2004\~р., та ст. ст. 2, 6, 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., фактичні договірні\~відносини по\~наданню комунальних\~послуг з\~теплопостачання,\~і вони,\~згідно до\~ст.\~ст.\~20,\~21\~ ЗУ\~«Про житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції 2004\~р., та ст. ст. 7, 8, 9, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції 2017\~р.,\~що діє\~з 01.05.2019\~р.,\~ набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідач свої зобов`язання, як споживач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим має заборгованість за надані послуги, за період з 11.09.2018 р. до 01.07.2021 р., а саме 25684,68 грн. заборгованість з централізованого опалення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 2270 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 13, 21, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

У квітні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. Одночасно, просив суд залишити малолітнього сина [PERSON] проживати з ним. Позивач направив на адресу суду заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити заявлені позовні вимоги та заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2018 року. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із [PERSON] .. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірванні шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу дитину слід залишити із позивачем, з яким вона на даний час фактично проживає. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

У квітні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. Одночасно, просив суд залишити малолітнього сина [PERSON] проживати з ним. Позивач направив на адресу суду заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити заявлені позовні вимоги та заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2016 року. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірванні шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу дитину слід залишити із позивачем, з яким вона на даний час фактично проживає. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов`язаної з потребою в наведенні додаткових доказів та їх оцінкою, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 19 липня 2019 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб у Фортечному районному у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 301, однак сімейні стосунки з чоловіком не склалися, вони припинили сімейне життя, спільно не проживають. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя, вони втратили взаємопорозуміння та повагу один до одного. Позивач - [PERSON] згідно заяви просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач - [PERSON] надіслав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб 19 липня 2019 року, який зареєстровано у Фортечному районному у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 301. Відповідно до ст. 105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають разом як подружжя, позивач та відповідач категорично не бажають зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, надалі зберігати сімейні відносини не можливо. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить волі та інтересам сторін,

Outcome: approved