Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення в сумі 22224,95 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами ЖК України, зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Так, позивачем на виконання своєї статутної мети здійснюється постачання теплової енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до квартири відповідача здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку, які є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію. Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, але боржник не здійснювала у повному обсязі оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість. Від представника позивача надійшла до суду заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що 06.05.2022 року є неробочим днем у КПТМ "Криворіжтепломережа". Відповідач належним чином повідомлена, в судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та про застосування строків позовної давності, в обґрунтування якої зазначає, що про наявність заборгованості дізналася лише коли отримала копію позовної заяви. Суд не бере до уваги заяву представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку з неробочим днем, оскільки справа слухається у спрощеному порядку, отже присутність представника позивача не є обов`язковою. Крім того, від відповідача по справі надійшли до суду пояснення та заява. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що згідно з довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» (а.с. 5) та довідки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС в Дніпропетровській області від 21.12.2021 року (а.с. 16) відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надаються КПТМ «Криворіжтепломережа», особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості (а.с. 6-7), сума боргу відповідача за період з 01.02.2016 року по 01.08.2021 року становить 22224,95 грн. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (стаття 3 ЦК України), дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю й повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно із статтею 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~9\~листопада 2017\~року №\~2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII), Законом України\~«Про теплопостачання»\~від 02.06.2005\~р.\~№ 2633-IV (далі - Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~липня 2005\~року №\~630 (далі - Правила). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої статті 7\~Закону №\~2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону № 2189-VIII). Відповідно до частини шостої статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством. Нарахування за опалення по житловим квартирам в будинках, в яких не встановлено будинковому засобу обліку теплової енергії, виконується виходячи з вартості опалення в поточному місяці та опалювальної площі квартири. Виходячи з тарифу за 1Гкал кожного місяця виконується розрахунок фактичних витрат теплової енергії\~(з\~урахуванням фактичної\~температури зовнішнього\~повітря за\~поточний місяць\~згідно довідки\~авіаційної метеорологічної\~станції м.\~КривогоРогу) та вартість опалення 1 кв.м. опалювальної площі. Крім того, відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16) визначено, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. З отриманої судом відповіді в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована у період виникнення заборгованості з 01.02.2016 року по 01.08.2021 року адресою: [ADDRESS] , а отже являється споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються КПТМ «Криворіжтепломережа». Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, однак відповідач, будучи зареєстрованою у житловому приміщенні у спірному періоді, оплату за отримані послуги не здійснювала, внаслідок чого утворилась заборгованість, тому позов підлягає частковому задоволенню з урахування заяви відповідача про застосування строку позовної давності. Вирішуючи питання про застосування до позовних вимог строку позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто упродовж дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом. Згідно із ст. 257, ст. 260\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст.\~261\~ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається зі ст.\~267\~ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. З дослідженого розрахунку заборгованості встановлено, що Відповідач не здійснювала погашення (періодичні платежі) заборгованості. Позивачем не обрунтовано звернення до суду поза межами строку позовної давності, суд вважає що заява відповідача про застосування строку позовної давності до заявлених вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» підлягає задоволенню, а з відповідача слід стягнути заборгованість за період з 20.12.2018 - 01.08.2021 року, що становить 12608,39 грн.(22224,95-9616,56=12608,39) Щодо вимог про стягнення заборгованості за теплову енергію за період з 01.02.2016 року по 20.12.2018 року слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності на підставі ч.4 ст. 267 ЦК України. Здійснюючи розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд виходить з наступного. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У грудні 2021 року Позивач звернувся до суду із позовною заявою, та відповідно до квитанції було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн. (а.с.1). Враховуючи, що суд прийшов до висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги про заборгованість в сумі 12608,39 грн. Таким чином пропорційність задоволених вимог становить 56,73 %. Оскільки, вимоги позивача задоволено частково, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовних вимог підлягає стягненню згідно пропорційно задоволених вимог в розмірі 1287,77 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial