Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Войтович Є.М., звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник Запоріжжя» про визнання права власності. В обґрунтування позову зазначивши, що [INFO] помер [PERSON] , власник квартири [ADDRESS] . За життя вказану квартиру [PERSON] заповідав позивачу. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. №684/02-31 від 12.04.2021 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкоємцем не надано документа, що посвідчує право власності на квартиру. Така ситуація склалася через те, що документом, який посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на квартиру є рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя у справі 2-3409/2002 від 04.12.2002 року, у якому було допущено описку щодо адреси квартири. Враховуючі викладені обставини, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, оскільки в нього відсутні в повному обсязі документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, необхідні для видачі свідоцтва. З урахуванням зазначеного [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання; витребувано з архіву Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя засвідчену копію рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04.12.2002 року у справі №2-3409/2002 за позовом [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник» про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування; витребувано у Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк Ірини Іванівни належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 10 грудня 2021 року на виконання ухвали суду від 06 грудня 2021 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя надано копію рішення у справі 2-3409/2002 за позовом [PERSON] до ЖБК «Будівельник» про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. 31 грудня 2021 року на виконання ухвали суду від 06 грудня 2021 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. надано копію спадкової справи №128/2020, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 25.01.2022 задоволено клопотання позивача [PERSON] та залучено до участі у вказаній справі у якості співвідповідача Територіальну громаду м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. 28.04.2022 до суду від Територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради надійшов відзив на позовну заяву у якому вона просить суд прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Ухвалою суду від 29 квітня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, разом з тим позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач ОСББ «Будівельник Запоріжжя» будучі належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим від голови правління ОСББ «Будівельник Запоріжжя» до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначив про те, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача Територіальної громади в особі Запорізької міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у відзиві на позовну заяву зазначив про те, що просить розгляд справи провести за його відсутності та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим 22 вересня 2020 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №1178. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. 12 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 28 вересня 2020 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., на підставі заяви позивача [PERSON] було заведено спадкову справу № 128/2020 після померлого [INFO] [PERSON] . Згідно заповіту від 25.08.2020 року, зареєстрованого в реєстрі № 420, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Остренко А.В., [PERSON] на випадок своєї смерті, все належне майно де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалось та все те, що буде належати спадкодавцю на день смерті та на що він за законом має право, заповів - позивачу у справі [PERSON] . При зверненні до нотаріуса позивач просив видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В порядку ст.46 Закону України «Про нотаріат» приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. направлено запит щодо надання копії документів, що посвідчують право власності на квартиру [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи №128/2020 від 28.09.2020 року згідно відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації за вих. №2391 від 30.03.2021 року в матеріалах інвентаризаційної справи на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS] не містяться. 12 квітня 2021 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. винесено постанову №684/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що [PERSON] не було подано документи, що посвідчують право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Тобто у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняв, однак свідоцтво про спадщину на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] не видавалось, оскільки відсутній документ, що, посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5\~передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2). Статтею 392 ЦК України\~встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень частини 1 статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як встановлено з матеріалів справи документом, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] є рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04.12.2002 року, яким визнано право власності за [PERSON] на вказану квартиру в порядку спадкування. Рішення набрало законної сили 08.01.2003 року. У вказаному рішенні суду від 04.12.2002 року було допущено описку в адресі квартири. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25 жовтня 2021 року виправлено описку допущену в рішенні Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04.12.2002 року у цивільній справі 2-3409/2002 року за позовом [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу «Будівельник» про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. Згідно вищевказаної ухвали суду від 25 жовтня 2021 року по тексту рішення вважати вірною адресу квартири за якою визнано право власності в порядку спадкування «квартира [ADDRESS] ». Ухвала суду від 25.10.2021 року набрала законної сили 09.11.2021 року. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав (на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів (виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Ц[К та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ІІК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову І практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу П «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. З урахуванням зазначеного та виходячи з того, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] , є обґрунтованими, підтверджують наявними в матеріалах справи доказами, а тому підлягають задоволенню. Разом з цим, суд зазначає наступне. Так, позивачем у даній справі у якості відповідачів зазначено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «будівельник Запоріжжя» та Територіальну громаду м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Для правильного вирішення питання щодо\~визнання відповідача неналежним\~недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати\~відповідача неналежним,\~крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати\~відповідача неналежним\~суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного\~відповідача. У постанові від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц Верховний Суд вказав, що у справах про визнання права власності у порядку\~спадкування\~належним\~відповідачем\~є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на\~спадкування,\~неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним\~відповідачем\~є відповідний орган місцевого самоврядування. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до\~неналежного відповідача\~є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку про те, що у задоволені позовних вимог [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник Запоріжжя» про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] , який помер [INFO] слід відмовити у зв`язку з тим, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник Запоріжжя» є неналежним відповідачем у даній справі. Разом з цим, позовні вимоги [PERSON] до Територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , підлягають задоволенню, оскільки Територіальна громада м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради є належним відповідачем у даній справі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved