Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

покликаючись на відсутність згоди відповідача утримувати сина сторін у зв`язку з його навчанням, яке потребує значних матеріальних витрат та відсутність можливості самостійно утримувати сина, позивач у поданій до суду 31 січня 2022 року позовній заяві просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 усіх видів доходу, але не менше рекомендованого законодавством України прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 лютого 2022 року і до закінчення його навчання або до досягнення ним 23 років за умови продовження навчання. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення частково, а саме в розмірі 1/6 частки від його доходу, оскільки у нього перебуває на утриманні малолітня дитина та непрацююча дружина у зв`язку із її перебуванням у відпустці для догляду за дитиною, а також витратами зі сплати комунальних послуг. У відповіді на відзив позивач не погоджується з твердженням відповідача про те, що розмір аліментів, що складає 1/4 частки усіх видів доходу є необґрунтованими та надмірними для відповідача. Зазначає, що у довідці Білокриницької сільської ради не вказано, що [PERSON] є членом родини відповідача. Стверджує, що позивач не має власного житла, проживає в будинку своєї матері та крім сина має на утриманні непрацездатну матір [PERSON] , а вартість оренди квартири у Львові, де навчається її син, є більшою за її доходи. Пояснює, що відповідач є працездатним, працюючим, отримує пенсію підполковника, має власне житло, автомобіль. У поданій до суду заяві відповідач просить суд при визначенні розміру аліментів врахувати те, що він має іншу сім`ю, малолітню дитину та сплачує всі комунальні послуги. Учасників судового розглдяу відповідно до ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи. Особа, на утримання якої стягуються аліменти - син сторін до суду не з"явився, зі слів матері, перебуває на навчанні в м.Львові, проживає в казармі та не може з"явитися до суду. Відповідач просить суд розглянути без його присутності у зв`язку із зміною графіку роботи, що пов`язане із проведенням весняно-польових робіт. Враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторони, інтереси дитини, дійшов висновку про можливість розглянути справу у відсутність осіб, які не з"явилися до суду. У судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Зазначає, що у зв"язку з її заробітною платою у 9 тис. грн. не може самостійно навіть оплатити проживання сина у м.Львові під час його навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ, оскільки з липня 2022 року йому необхідно зняти квартиру. Стверджує, що батько дитини платив на утримання сина до його повноліття аліменти у розмірі 2 600 грн. щомісячно, а до повнолітття доньки платив 1/3 доходу, заборгованості ніколи не було, що свідчить про те, що така сума для нього не є обтяжливою. Представник позивача адвокат Голуб І.Г. позовні вимоги підтримує та просить задоволити позов повністю. Суд, заслухавши позивача та її представника, показання свідка - доньки сторін, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до таких висновків Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивач скористалась правовою допомогою. Як встановлено судом, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 18 лютого 2004 року. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09 березня 2013 року, актовий запис за № 182 від 29 жовтня 2009 року. [PERSON] через деякий час після подачі позову став повнолітнім та з 09 серпня 2021 року перебуває на посаді курсанта 1-го курсу факультету № 1 Інституту з підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції ЛьвДУВС за спеціальністю "Право", за державним замовленням (денна форма навчання), згідно навчального плану, термін навчання: до липня 2025 року. За період з 09 серпня 2021 року по 31 грудня 2021 року загальна сума доходу [PERSON] становить 986 грн. 32 коп., що підтверджується довідкою про доходи №4/10-9 від 17 січня 2022 року, виданою Львівським державним університетом внутрішніх справ. Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 липня 2020 року. Згідно довідки Білокриницької сільської ради від 09 березня 2022 року № 133 з 2015 року [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] проживають без реєстрації по [ADDRESS] . [PERSON] з 17 вересня 2020 року перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Матеріалами справи підтверджується сплата відповідачем комунальних послуг за газ, світло, розподіл газу з грудня 2021 року по березень 2022 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що є дочкою сторін, повідомила, що [PERSON] перебуває на утриманні їх матері, навчається у Львові, що потребує значних коштів на оплату проживання, батько після досягнення сином повноліття коштів на утримання сина не надає, добровільно погоджувався платити аліменти з службової пенсії, а не з усіх видів доходу, але мама на це не погодилася. До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомоги. Такий обов`язок незалежно від форми навчання виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку дитина втрачає право на утримання. 2) продовження ними навчання. СК не конкретизує, в якому навчальному закладі така особа буде продовжувати навчання. Отже, для отримання права на батьківське утримання дитина може навчатися в будь-якому навчальному закладі будь-якої форми власності. 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, тому, якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає. 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року №037-VIII ч.2 ст.182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналогічні вимоги містяться і в абз.4 п.17 даної Постанови. Щодо максимального розміру аліментів, що стягуються з боржника, то відповідно до ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків. Визначений ст.13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Вимога позивача про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини є законою і передбачена ст.183 СК України, відповідно до якої частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, є фізично здоровим чоловіком і може працювати та виконувати обов`язок по утриманні своєї дитини. При цьому, суд враховує перебування на утриманні відповідача його малолітньої доньки та її матері, яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Враховуючи, що син сторін у справі досяг повноліття та продовжує навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має дохід, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову. Водночас, визначаючи розмір аліментів, суд виходить з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідача, тому вважає за можливе стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/5 всіх видів його заробітку. Щодо порядку і строку виконання рішення, то сторонам повідомляється таке. Відповідно до ч.1 ст.192\~СК України розмір аліментів на дитину може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Аналогічна вимога міститься і у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 року. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки позивач просить стягувати аліменти з 03 лютого 2022 року, суд стягує з відповідача аліменти з указаної дати. Згідно з п.1 ч.1 ст.430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач не сплачувала судовий збір при подачі вказаного позову, суд при ухваленні рішення відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~присуджує стягнення з відповідача судового збору в прибуток держави у розмірі, визначеному на день подачі позову. З огляду на викладене,

Outcome: approved