Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

03.02.2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти\~на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] ,\~ [INFO] \~та сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, натомість подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просить їх задоволити в повному обсязі. Справу просить розглянути без її участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони по\~справі перебували\~у шлюбі,\~який зареєстровано 09.04.2002\~року у відділі реєстрації актів цивільного громадянського стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 30. З`ясовано також,\~що за\~час перебування\~в шлюбі\~у них\~народилося троє\~дітей,\~з яких\~одна дитина\~вже повнолітня,\~а також: син [PERSON] ,\~ [INFO] \~та син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~які на\~даний час\~є неповнолітніми. Батьками записані\~ [PERSON] \~і [PERSON] ,\~що підтверджується свідоцтвами\~про народження\~дітей,\~копії яких\~долучені до\~матеріалів справи (а.с.6-7). На даний час сторони вже є розлучені згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.01.2022 року, але яке ще не вступило в законну силу. Доведено також,\~що позивач разом\~з неповнолітніми\~дітьми проживає\~за адресою [ADDRESS] , що підтверджується\~витягом, виданим адміністратором відділу оформлення та видачі паспортів УНАП Надвірнянської міської ради за № 20557 від 28.01.2022 року (а.с.8). Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Наведене не спростовано відповідачем по справі [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, закріплено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком\~до 6\~років з 1\~січня 2022\~року становить\~-\~2100\~гривень, з 1\~липня 2022\~року - 2201\~гривню, з 1\~грудня 2022\~року -\~2272\~гривні;\~для дітей\~віком від\~6\~до 18\~років:\~з 1\~січня 2022\~року -\~2618\~гривень, з 1\~липня 2022\~року -\~2744\~гривні, з 1 грудня 2022 року - 2833 гривні. З врахуванням\~всіх обставин\~справи,\~встановленого законом\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~неповнолітніх дітей\~відповідного віку,\~матеріального становища\~дітей,\~а також\~матеріального стану\~платника аліментів,\~який є\~фізично здоровою\~особою,\~може працювати,\~зважаючи на\~те,\~що обов`язок\~утримувати дітей\~є рівною\~мірою обов`язком\~як матері,\~так і\~батька,\~суд прийшов\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~підлягають до\~задоволення і\~розмір аліментів\~може бути\~визначений судом\~в твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~по 2000\~грн. на кожну\~дитину,\~на утримання\~неповнолітніх дітей: сина [PERSON] ,\~ [INFO] \~та сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , щомісячно, до досягнення ними повноліття. На підставі п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України 992 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави. На підставі\~ст.ст.180,\~182,\~184\~СК України,\~

Outcome: approved