Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 травня 2020 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 40-034-003, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 42300 грн. на споживчі потреби зі сплатою 56 % річних, строком на 36 місяців. В рамках укладеного кредитного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок IBAN: [NUMBER] . Посилається на те, що відповідач взяв грошові кошти, але не повертає їх позивачеві та не сплачує процент за їх користування, в результаті чого виникла заборгованість\~ станом на 23 вересня 2021 року в сумі 31533 грн. 37 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в направленій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки на адресу його місця проживання та реєстрації, та шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача на офіційному сайті Смілянського міськрайонного суду Черкаської області. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції, клопотання від нього про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2\~ ст. 247 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як встановлено з оглянутого судом кредитної заяви № 905400827 та договору про споживчий кредит № 40-034-003 від 18 травня 2020 року відповідач оформив в АТ «Державний ощадний банк України» кредит в розмірі 42300 грн. на споживчі потреби зі сплатою 56 % річних, строком на 36 місяців (а.с. 17-30). Банк взяті\~ по договору\~ обов`язки\~ виконав та надав відповідачу кредит, а [PERSON] свої обов`язки належним чином не виконує, не сплачує кредит та проценти у\~ встановлені договором\~ та графіком\~ строки. Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.(ч. 1 ст. 612 ЦК України) Згідно ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.(ст. 599 ЦК України). Статтею 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, встановлені договором. Так, ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено до ч. 2\~ ст. 1050 ЦК України,\~ якщо\~ договором встановлений\~ обов`язок\~ позичальника\~ повернути позику\~ частинами ( з розстроченням),\~ то в разі прострочення\~ повернення\~ чергової частини\~ позикодавець має право\~ вимагати\~ дострокового повернення\~\~ частини\~ позики,\~ що залишилася,\~ та сплати процентів. Крім того, згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи індекс інфляції та трьох відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора. їхня суть полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та знеціненні грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору. Отже, право кредитора щодо вимоги сплати 3% річних та інфляційних нарахувань пов`язане насамперед з наявною сумою боргу з грошового зобов`язання. Факт отримання відповідачем кредитних коштів не спростований останнім та об`єктивно підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості, згідно якого позивач станом на 23 вересня 2021 року нарахував відповідачу заборгованість в загальному розмірі 31533 грн. 37 коп., яка складається із: заборгованості по кредиту в розмірі 25647 грн. 75 коп.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом в розмірі 4813 грн. 29 коп.; 3% річних від несвоєчасного погашення боргу\~ в розмірі 352 грн. 23 коп.; 3% річних від несвоєчасного погашення процентів за користування кредитом в розмірі 92 грн. 67 коп.; втрат від інфляції від несвоєчасного погашення боргу в розмірі 415 грн. 79\~ коп.;\~ втрат від інфляції від несвоєчасного погашення процентів за кредитом в розмірі 211 грн. 64 коп. (а.с. 35-38). Оскільки [PERSON] порушив умови\~ договору і прострочив\~ повернення\~ кредиту з нього слід стягнути\~ заборгованість по кредитному договору в розмірі \~ 31533 грн. 37 коп. Так як, позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.\~\~\~\~ На підставі наведеного,

Outcome: approved