Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 липня 2010 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1484. Обґрунтовує позов тим, що в шлюбі мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Стосунки з дружиною погіршились, фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. Вважає подальше збереження сім`ї неможливим, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 07 квітня 2022 року прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання позивач не з`явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання відповідач не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву про визнання позову, просить розглядати справу у її відсутності, відновлювати дошлюбне прізвище не бажає. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом, 29.07.2010 сторони зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1484 (а.с.4, 13). В шлюбі мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). З`ясовано, що сторони тривалий час не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, втратили почуття любові та поваги одне до одного. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини не суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 908 грн., згідно з квитанції №0.0.2503675448.1 від 01 квітня 2022 року, банк отримувача Казначейство України, отримувач УКуСихів.рм.Львів, р/р [NUMBER] , МФО 899998, КОД ЄДРПОУ 38007636. З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 496,2 грн. На підставі ст.ст.105, 109, 112 СК України,

Outcome: approved