Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 26.05.2018 у Надвірнянському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 119. У шлюбі у них народиласть дочка [PERSON] - [INFO] . На даний час вони проживають окремо, а їхня сім`я носить формальний характер. Вона звернулася до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою про розірвання шлюбу. Зазначає, що на даний час неповнолітня донька проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач не допомагає їм матеріально, не бере жодної участі в утриманні та вихованні їхньої дитини. На даний час вона не працює, оскільки здійснює догляд за неповнолітньою дочкою. Власного житла вона не має, проживаю у будинку своєї матері. Відповідач є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхньої спільної дитини, не має. Тому вважає, що відповідач як батько дитини зобов`язаний надавати матеріальну допомогу дитині і має можливість сплачувати аліменти на її утримання. Стислий виклад позицій сторін: В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача на користь позивача сплачені нею витрати на правничу допомогу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, однак він не погоджується з розміром аліментів, визначеним позивачем, оскільки він постійно в добровільному порядку надає кошти на утримання дитини, і буде в подальшому добровільно надавати кошти на утримання дитини. Зазначив, що твердження позивача про те, що він не надає кошти на утримання дитини та не бере жодної участі в утриманні та вихованні дитини, не відповідають дійсності. Просив визначити аліменти у мінімальному розмірі, встановленому законом. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.04.2022 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.05.2018 у Надвірнянському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 119 (а.с. 4). У шлюбі у них народиласть дочка [PERSON] - [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 5). Як вбачається з акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 15.03.2022 № 74, складеного старостою Парищенського старостинського округу, та довідки про склад сім`ї від 15.03.2022 № 73, виданої Парищенським старостинським округом, позивач [PERSON] разом з неповнолітньою дитиною зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , в будинку матері, не працює, здійснює догляд за дитиною до трьох років. Чоловік [PERSON] з сім`єю не проживає (а.с. 6-7). Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має змогу надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 2100 гривень. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, вік дитини, матеріальний стан позивача, яка не працює, здійснює догляд за дитиною до трьох років, інших доходів не має, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвиту та здоров`я дитини, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно не працює, проживає на тимчасові заробітки, задовільний стан його здоров`я, відсутність у нього інших утриманців, обов`язку обох батьків утримувати дитину, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити частково і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи положення ст. 191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 18.03.2022. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 992 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved