Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебувала із відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2002року, який згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 26.02.2014року, - розірвано. Зазначає, що за час спільного подружнього життя у них (сторін) народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Покликається на те, що діти проживають разом з нею, позивачкою, та перебувають на її вихованні і утриманні, оскільки відповідач самоусунувся від батьківського обов`язку щодо утримання своїх дітей. Зазначає, що між ними не досягнуто домовленості щодо добровільної сплати аліментів на утримання дітей. Стверджує, що їй (позивачці) невідоме місце праці відповідача [PERSON] , однак останній неофіційно працює на різних роботах по ремонту квартир, їздить на заробітки за кордон, відповідно такий в змозі утримувати своїх дітей, однак цього не робить. Вказує, що зароблені кошти витрачає на власні потреби. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 6000 грн. (по 2000 гривень на кожну дитину), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 12.11.2021р. відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Так, 14.01.2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява відповідача [PERSON] , згідно якої останній звернувся до суду даним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, зокрема просить суд винести рішення, яким стягувати із [PERSON] на його користь аліменти на утримання дитини дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування поданого зустрічного позову відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] покликався на те, що дійсно із [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2002року, який згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 26.02.2014року, - розірвано (справа №448/1654/13-ц). Зазначає, що за час спільного подружнього життя у них (сторін) народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Покликається на те, що не заперечує проти вимог позивачки за первісним позовом про стягнення з нього аліментів на утримання синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однак щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , заперечує з огляду на наступне. Вказує, що після розірвання шлюбу між ними (сторонами), їхня спільна дочка [PERSON] , [INFO] , залишилась проживати із ним (відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом), що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї, і перебуває на його повному утриманні та вихованні. Зазначає, що дочці [PERSON] повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини, а він (позивач за зустрічним позовом) самостійно не в змозі забезпечити такий рівень, оскільки на даний час не працює, заробляє на життя тимчасовими підробітками та не має доходу, а також не утримує допомоги по безробіттю чи інші види соціальної допомоги, має незадовільний стан здоров?я. Покликається на те, що матір дитини (позивачка за первісним позовом) [PERSON] є здоровою, працездатною та може сплачувати аліменти на її утримання. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з позивачки за первісним позовом (відповідачки за зустрічним позовом) [PERSON] на його користь аліменти на утримання дитини дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою повноліття. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 07.02.2022року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Окрім цього, здійснено перехід із спрощеного позовного провадження у загальне із призначенням підготовчого провадження. Позивачка за\~первісним позовом\~та відповідачка\~за зустрічним\~-\~ [PERSON] в\~судовому засіданні\~зазначила,\~що зменшує\~свої первісні\~позовні вимоги,\~зокрема просить\~стягувати з\~відповідача [PERSON] \~на її\~користь аліменти\~на утримання\~дітей,\~а саме: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, ствердила, що визнає заявлені відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом, [PERSON] позовні вимоги про стягнення з неї на його користь аліменти на утримання їхньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом, - [PERSON] в судовому засіданні вказав, що визнає заявлені зменшені позовні вимоги [PERSON] та не заперечує проти стягнення із нього на користь останньої аліментів на утримання їхніх дітей: сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, вказав, що підтримує свої заявлені зустрічні позовні вимоги про стягнення з колишньої дружини [PERSON] на його користь аліментів на утримання їхньої дочки [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] адвокат Борисенко В.В. в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя та просив їхні позовні вимоги задовольнити. Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно з ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 14 вересня 2002р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 26.02.2014 року, - розірвано (справа ЄУН 448/1654/13-ц). Від подружнього життя в сторін народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , яка уже досягнула повноліття, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дочка сторін, - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом та перебуває на його утриманні, що підтверджується поданим актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї. Сини сторін, - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю [PERSON] , позивачкою за первісним позовом та відповідачкою за зустрічним позовом, та перебувають на її утриманні. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] є працездатним, офіційно ніде не працевлаштований, однак має нерегулярний мінливий дохід, добровільно не надає кошти на утримання синів, не піклується про їх матеріальне забезпечення. Також, відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] має незадовільний стан здоров?я, хворіє, що підтверджується довідкою КП «Судововишнянська міська лікарня» Судововишнянської міської ради Львівської області №61 від. 08.10.2021р. Позивачка за\~первісним позовом\~та відповідачка\~за зустрічнимпозовом [PERSON] є фізично здоровою, працездатною, офіційно ніде не працевлаштована, однак має нерегулярний мінливий дохід, добровільно не надає кошти на утримання дочки, не піклується про її матеріальне забезпечення. Вказані обставини також підтверджуються такими доказами по справі, зокрема: копіями свідоцтв про народження дітей сторін; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 26.02.2014 р.; витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №2720; копіями паспортів сторін; іншими матеріалами справи. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Змістом ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» з 01.01.2022р. по 30.06.2022 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2100 грн., з 01.07.2022р. 2201 грн., а з 01.12.2022р. 2272 грн. Розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років відповідно становить: з 01.01.2022р. 2618 грн., з 01.07.2022р. 2744 грн., а з 01.12.2022р. 2833 грн. Стягнення з особи аліментів на утримання дитини у розмірі меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом враховано\~матеріальне становище\~сторін,\~стан здоров`я\~та матеріальний\~стан дітей,\~ті обставини,\~що сини\~сторін [PERSON] \~і [PERSON] \~проживають разом\~з матір`ю\~ [PERSON] ,\~позивачкою за\~первісним позовом\~(відповідачкою\~за зустрічним\~позовом),\~остання несе\~витрати по\~утриманню дітей,\~забезпечує їх\~лікуванням в\~разі потреби,\~займається їх\~вихованням,\~що потребує\~не тільки\~матеріальних витрат,\~а й\~значних моральних\~зусиль,\~а відповідач\~за первісним\~позовом та\~позивач за\~зустрічним позовом\~ [PERSON] \~ухиляється від\~утримання дітей;\~що дочка\~сторін [PERSON] \~проживає разом\~з батьком\~ [PERSON] ,\~відповідачем за\~первісним позовом\~(позивачем\~за зустрічним\~позовом),\~останній також\~несе відповідні\~витрати по\~утриманню дочки,\~забезпечує її\~лікуванням в\~разі потреби,\~займається її\~вихованням,\~а позивачка\~за первісним\~позовом та\~відповідачка за\~зустрічним [PERSON] \~в свою\~чергу ухиляється\~від утримання\~дочки;\~а також\~те,\~що відповідач\~за первісним\~позовом (позивач\~за зустрічним\~позовом)\~ [PERSON] \~має незадовільний\~стан здоров`я,\~офіційно не\~працевлаштований,\~однак є\~працездатним та має на утриманні дочку [PERSON] , такий визнав первісні позові вимоги; позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] є фізично здоровою, офіційно непрацевлаштована, працездатна, має на утримані двох неповнолітніх синів, така визнала зустрічні позовні вимоги. Окрім цього, враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання дитини, що буде забезпечувати її нормальний розвиток, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, а також рівність обов`язку матері та батька по утриманню дітей. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Беручи до уваги усі наведені обставини та враховуючи заяву одержувача аліментів за первісним позовом ( [PERSON] ) про визначення розміру аліментів на утримання дітей саме в твердій грошовій сумі, враховуючи найкращі інтереси дітей, необхідність захисту права дітей на належне утримання, з урахуванням їх віку, стану здоров`я та потреб,

Outcome: approved