Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до відповідача [PERSON] . Зазначає, що в період часу з червня 2012 року по грудень 2019 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Під час спільного проживання в шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час знаходиться проживає із нею та знаходиться на утриманні позивачки. Посилаючись на норми чинного\~СК України,\~просить стягнути з відповідача, який має можливість сплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій\~грошовій сумі в розмірі 2600 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. 20.04.2022 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого [PERSON] позовні вимоги визнає частково, а саме згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги просить задовольнити частково. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, \~\~прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що під час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] . З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька записані відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України, тобто походження дитини від батька визначено за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Те, що дитина походить від відповідача підтверджується і його відзивом на позов, відповідно до якого [PERSON] не заперечує факту народження сина від нього під час перебування у незареєстрованому шлюбі із позивачкою. З копії довідки Конятинської сільської ради № 294 від 22.02.2022 року вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] [INFO] входить син [PERSON] [INFO] , який проживає із останньою за адресою її реєстрації в [ADDRESS] . З копії довідки Яблуницької амбулаторії загальної практики сімейної медицини №1 від 22.02.2022 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] знаходиться на "Д" обліку та амбулаторному лікування з діагнозом: алергічний дерматит; супутнім діагнозом: хронічний субкомпенсований тонзиліт, цереброастенічний стан, функціональні розлади жовчного міхура, деформація жовчного міхура, дифузний нетоксичний зоб І А ст., дитина потребує постійного лікування. При вирішенні справи судом застосовано наступні\~\~норми права. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 1\~ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Статтею 182 СК України\~та п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена\~статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки. Отже, на підставі викладеного,

Outcome: partial