Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області 13 січня 2021 року звернулася із вищевказаним позовом представник позивача [PERSON] та просила суд ухвалити судове рішення яким визнати виконавчий напис №838 від 09 травня 2019 року, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонтіївною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» заборгованості 41023,96 грн. за кредитним договором № 10933-25-13-2 від 13 грудня 2013 року таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовувала тими обставинами, що у вересні 2020 року з Автоматизованої системи виконавчих проваджень позивач [PERSON] дізнався, що у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни перебуває на виконанні виконавчий напис № 838 виданий 09 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інни Леонтіївни про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» заборгованості у розмірі 41023,96 грн. На адвокатський запит приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. були направлені копії матеріалів виконавчого провадження № 59189722, зокрема: заяви ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» № 227/ПВ/19 від 09 травня 2019 року про примусове виконання рішення, копія виконавчого напису № 838 виданий 09 травня 2019 року, виданого приватним нотаріусом КМНО Шевченко Інною Леонтіївною, 25-13-2 від 13 березня 2013 року. З наданих копій документів вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонідівною було вчинено виконавчий напис № 838 виданий 09 травня 2019 року в якому запропоновано задовольнити вимоги стягувача за кредитом в розмірі 41023,96 грн. Згідно з даними оспорюваного виконавчого напису зазначена сума була надана ПАТ «Банк «Київська Русь», який відступив право вимоги за договором № UA-EA-2018-06-22-000031-b/26 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 09 серпня 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» за кредитним договором № 10933-25-13-2 від 13 грудня 2013 року укладеного між ПАТ «Банк» Київська Русь» та [PERSON] . Строк за який проводиться стягнення 09 серпня 2018 року по 22 квітня 2019 року. За рахунок стягнення заборгованості нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги стягувача ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» за кредитом у розмірі 41023,96 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту в розмірі 30984,90 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 10039,06 грн. Також стягнуто витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 700 грн. Вважає, що під час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом Шевченко І.Л. не дотримано вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», оспорюваний виконавчий напис вчинено не на передбаченому Переліком борговому документі кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений за відсутності доказів безспірності заборгованості. А тому оспорюваний виконавчий напис не підлягає виконанню. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Частиною 8\~ст. 279 ЦПК України\~передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи\~також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Згідно з вимогами ст.\~55\~Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. Відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином, суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що 09 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонтіївною було вчинено виконавчий напис № 838, яким було стягнуто з позивача [PERSON] на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» заборгованості у розмірі 41023,96 грн. (а.с. 22). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. від 22 травня 2019 року було відкрито виконавче провадження ВП № 59189722 (а.с. 25-26). Відповідно до постанови винесеної 05 червня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 27). Згідно із змістом оспорюваного виконавчого напису, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. було стягнуто з позивача [PERSON] за Кредитним договором № 10933-25-13-2 від 13 грудня 2013 року, укладеним з ПАТ «Банк «Київська Русь», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення Прав Вимоги за кредитним договором № UA-EA-2018-06-22-000031-b/42 року є Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», заборгованості у розмірі 41023,96 грн. Стягнення заборгованості проведено за період з 09 серпня 2018 року по 22 квітня 2019 року у сумі 41023,96 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 30984,90 грн., прострочена заборгованість за відсотками 10039,06 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату в розмірі 700,00 грн. Загальна сума, що зазначена до стягнення в оспорюваному виконавчому написі 41723,96 грн. Спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. За загальним правилом ст. ст. 15,16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з п. п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Із матеріалів справи не вбачається на підставі яких первинних документів\~\~приватний нотаріус вчинив виконавчий напис. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому заборгованість боржника повинна бути саме безспірною. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перревірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (Постанова ВП Верховного Суду від 27 березня 2019 року справа № 137/1666/16-ц, постанова Верховного Суду від 22 травня 2020 року справа № 674/918/17). Як визначила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, комісії припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, і з огляду на вказані висновки, сума заборгованості за виконавчим написом не є безспірною. Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ Фінанс» є правонаступником ПАТ «Банк «Київська Русь» по кредитному договору із позивачем, а також яку саме суму заборгованості [PERSON] вони отримали. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про відсутність безспірної заборгованості між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 34, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 18 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved