Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-01 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом в якому просить: - встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право власності на квартиру [ADDRESS] ; на депозитний вклад в АБ «Південний», договір №252956/2005 від 06.10.2017, рахунок № [NUMBER] , депозитний вклад в АБ «Південний», договір №287153/2005 від 15.12.2017, рахунок № [NUMBER] , пенсійний рахунок в ПАТ «Державний ощадний банк України» №5167490130952675. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який проживав разом з дружиною, позивачкою [PERSON] , та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала покійному на підставі Договору купівлі продажу від 18.09.2003 року, Депозитний вклад в АБ «Південний», договір №252956/2005 від 06.10.2017 рахунок №26209020365961, депозитний вклад в АБ «Південний», договір №287153/2005 від 15.12.2017, рахунок № [NUMBER] , пенсійний рахунок в ПАТ «Державний ощадний банк України» № [NUMBER] . В зв`язку з тим, що [PERSON] на момент смерті чоловіка [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] прийняти спадщину після смерті чоловіка виявилося не можливим. Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіт не залишав. Відповідачка [PERSON] вчасно не відмовилась від прийняття спадщини, однак не заперечує проти позову, про що надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позивач є спадкоємцем першої черги. З метою оформлення спадкових прав за законом після смерті [PERSON] , позивач звернулась до державного нотаріуса Чорноморської міської державної нотаріальної контори Манахової Е.В., але їй письмово було роз`яснено, що для отримання спадщини після смерті [PERSON] , необхідно звернутись до суду. Позивач із спадкодавцем [PERSON] уклали шлюб 25.07.1969 року, актовий запис №243 у міському ЗАГС м.Сургана Приморського краю проживали однією сім`єю з 1969 року по час смерті, мали спільний бюджет, вели спільне господарство: спільно харчувались, купували майно для спільного користування, вели спільні витрати на житло, його ремонт. В останні роки життя спадкодавця позивач його доглядала, забезпечувала належним лікуванням і доглянула спадкодавця до його смерті, а тому з метою захисту свого права звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, підтримує викладені в заяві обставини та просить задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та повідомила, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.08.2018. [PERSON] з 25 липня 1969 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. А згідно копії свідоцтва про народження [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Спадкодавцю на день смерті належало спадкове майно у вигляді: квартири за адресою: [ADDRESS] , депозитний вклад в АБ «Південний», договір №252956/2005 від 06.10.2017, рахунок № [NUMBER] , депозитний вклад в АБ «Південний», договір №287153/2005 від 15.12.2017, рахунок № [NUMBER] , пенсійний рахунок в ПАТ «Державний ощадний банк України» №5167490130952675, що належали покійному на підставі Договору купівлі продажу від 18.09.2003 року, та договорів банківських вкладів. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] спадкова справа не відкривалась, спадкодавець заповіт не залишав, що підтверджується Повідомленням державного нотаріуса Чорноморської міської державної нотаріальної контори Одеської області Манахової Е.В. від 09.04.2021. При зверненні до державного нотаріуса Чорноморської міської державної нотаріальної контори Одеської області Волощук С.І. у видачі свідоцтва на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду, що підтверджується роз`ясненням щодо оформлення спадкових прав. Позивач постійно проживала, вела спільне господарство зі своїм чоловіком [PERSON] та проживали разом в квартирі\~за адресою:\~ [ADDRESS] , що підтверджується актом, заявою відповідача [PERSON] та письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що вони знають багато років позивачку [PERSON] та знали її чоловіка [PERSON] , так як є сусідами, і їм відомо, що позивач із спадкодавцем постійно проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство: спільно харчувались, купували майно для спільного користування, вели спільні витрати на житло, його ремонт. В останні роки життя спадкодавця позивач його доглядала, забезпечувала належним лікуванням. За правилами статей 1216,\~1217\~ЦК України спадкування є перехід прав обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.2 ст.1223\~ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до ч.1, 2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідност.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно п.21\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»,\~при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч.1ст.1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2\~ст.315 Цивільного процесуального Кодексу, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст.392\~ЦК власник\~майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою собою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд враховує, що в Постанові №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» в п.5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК України) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК України). А в\~п.6\~цього ж\~Пленуму прописано,\~що «Незалежно\~від часу\~прийняття спадщини\~вона належить\~спадкоємцеві з\~часу відкриття\~спадщини (частина\~п`ята\~статті 1268\~ЦК України),\~проте,\~право власності\~на нерухоме\~майно у\~разі прийняття\~спадщини виникає\~у спадкоємця\~з моменту\~державної реєстрації\~речового права\~на нерухоме\~майно (стаття\~19\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень»).\~Разом із\~тим,\~суди повинні\~розмежовувати право\~на спадщину\~як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). При таких обставинах, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved