overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.08.2009 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1846. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 08.08.2009 року вони перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаємопорозуміння, внаслідок чого вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.04.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с. 20-21). 26.01.2022 року відповідач подав до суду заяву у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 23). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, шлюб між сторонами було зареєстровано 08.08.2009 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1846 (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначено в позовній заяві та визнано відповідачем, сторони проживають окремо, шлюбних стосунків тривалий час не підтримують, спільного господарства не ведуть, тобто шлюб існує формально. Таким чином подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Крім цього, положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що також кореспондується з частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір». Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню решта сплаченого ним судового збору в сумі 496 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 24 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується судовими повістками, які направлялися рекомендованими листами, про що в матеріалах справи маються відповідні квитанції АТ «Укрпошта» та довідками про доставку sms повідомлень, згідно з якими він отримав sms-повідомлення про дати слухання справи 21 січня 2021 року та 04 квітня 2022 року, відзиву на позов відповідач не подавав, а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 27 листопада 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося ,сімейні обов`язки з ведення спільного господарства припинені. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що сім`я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що відповідач є її батьком. Батько після розірвання шлюбу з матір`ю позивачки сплачував аліменти на утримання позивачки до досягнення нею повноліття. В даний час позивач досягла повноліття та навчається в Криворізькому професійному будівельному ліцею на третьому курсі денної форми навчання і потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати, тому позивач просить стягнути аліменти з відповідача на її утримання на час навчання. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється донькою відповідача, про що мається свідоцтво про народження позивачки серії [NUMBER] , видане 02.02.2004 року Ганнівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, де батьком дитини вказано [PERSON] (а.с.4). Відповідач розірвав шлюб з матір`ю позивачки [PERSON] в 2007 році. Після розірвання шлюбу позивач залишилася проживати разом з матір`ю(а.с.5). \~ \~ \~ \~Відповідач на утримання позивачки до досягнення нею повноліття сплачував аліменти. На даний час позивач є повнолітньою та навчається в Криворізькому професійному будівельному ліцею на третьому курсі денної форми навчання, що підтверджується довідкою №325 від 18.11.2021 року(а.с.6), і потребує матеріальної допомоги. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Так як позивач є повнолітньою, продовжує навчання, тому правовідносини між сторонами у відповідності до ст.201 Сімейного кодексу України, регулюються ст.ст.187,189-192 і 194-197 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина виникає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження навчання і потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги. У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання доньки, яка навчається, з нього необхідно стягнути аліменти на користь позивача в розмірі однієї чвертівсіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання доньки до 28.06.2022 року. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа №308/11868/20 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визнання будівництва самочинним. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2022 року у задоволені позову відмовлено.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до Здолбунівського районного суду Рівненської області з позовною заявою в якій просить визнати право власності на спадкове майно за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на таке майно: - 1/2 земельної ділянки, площею 0,1567 га, яка знаходиться в [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010859600241, кадастровий номер 5622683800:01:001:0019. Грошова оцінка земельної ділянки складає 2587, 67 грн. -1/2 земельної ділянки, площею 0,3994 га , яка знаходиться в [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010859600242, кадастровий номер 5622683800:01:001:0018; - 1/2 земельної ділянки, площею 0,2500 га , яка знаходиться в [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010859600240, кадастровий номер 5622683800:01:001:0017. [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи без її участі. Здовбицька сільська рада не заперечує щодо позовних вимог та просить суд розглянути справу без їх участі. [PERSON] подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті котрого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на право на земельну частку (пай), розміром 1,63 в умовних кадастрових гектарах в землі КСП спілці власників селянських господарств «Новосілківська» в с. Новосілки-Гостинні на території Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області. За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому позивач будучи спадкоємцем майна чоловіка за законом, звернулася у державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину; однак їй було відмовлено в оформленні права на земельну частку (пай) через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на майно, Сертифікату на право на земельну частку (пай). Оскільки іншого порядку переходу такого права немає, позивач просить судовим рішенням визнати її власником даного спадкового майна. До суду позивач не з`явилася, подала заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутності; представник відповідача Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області до суду не прибув, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Разом з тим згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Також відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки як установлено судом визнання відповідачем позову не суперечить закону та із звернення №127/02-16 від 31.01.2022р., а також із поданих позивачем даних не встановлено підстав, що порушують права, свободи чи інтереси інших осіб; позивач звернулася до суду із таким спором, бо іншого порядку переходу права немає і такий є законним на підставі наведених вище норм і наявних у справі доказів, а тому такий позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту що трудова книжка колгоспника серії №2055 від 13.02.1979 та довідка сільськогосподарського ТОВ «Уйварі» №16 від 20.09.2021 належать [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особи ГУ ПФУ в Закарпатській області в судове засідання не з`явилася. Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заяву задовольнити, виходячи з наступного. За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ст. 315 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. п. 1, 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи\~\~про встановлення родинних відносин між фізичними особами та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, від встановлення факту родинних відносин, залежить можливість оформлення спадщини після смерті батьків передбаченої законом. Провівши аналіз вищевказаних документів у їх сукупності, зіставивши їх дані, суд прийшов до висновку, що що трудова книжка колгоспника серії №2055 від 13.02.1979 та довідка сільськогосподарського ТОВ «Уйварі» №16 від 20.09.2021 дійсно належать [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] тобто факт підлягає встановленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

12 жовтня 2021 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач та відповідач звернулись до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 14 серпня 2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №612. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у лютому 2021 року надійшов вищезазначений позов, в якому позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ВАЙСВІ ДІДЖИТАЛ» безпідставно набутих коштів у розмірі 56\~120,60 грн. та вирішити питання судових витрат. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульського В.І. від 15.03.2021 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Доводи позивача викладені у позові. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що між позивачем та відповідачем 07.02.2020 було укладено договір, згідно умов якого [PERSON] взяв на себе зобов`язання з розробки програмного забезпечення інтернет-додатку під робочою назвою « [INFO] » в строк з 10.02.2020 до 10.03.2020, а ТОВ «ВАЙСВІ ДІДЖИТАЛ», відповідно, сплатити суму у розмірі 2\~000,00 доларів США. На виконання умов вказаного договору та на прохання [PERSON] , ТОВ «ВАЙСВІ ДІДЖИТАЛ» було сплачено 2\~000,00 доларів США. З огляду на те, що [PERSON] не було виконано зобов`язання за договором, тобто не вчинено розробку програмного забезпечення інтернет-додатку під робочою назвою « [INFO] » та виходячи з того, о останній відмовляється повернути отримані кошти, позивач

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Київського районного суду м.Полтави з позовом та просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Свій позов обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . За даною адресою також зареєстрований її син [PERSON] , який там не проживає з початку 2010 року та не приймає ніякої участі в утриманні житла. Зважаючи на вище викладене, позивач вважає, що відповідач втратив право користування квартирою, адже це перешкоджає позивачу користуватися своїм майном. А тому, з метою захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів, вона змушена звернутися до суду та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ухвали судді Київського районного суду м. Полтави від 09.11.2021 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи встановив наступне. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. На підставі договору дарування від 16.01.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А. [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не проживає за адресою [ADDRESS] з 2010 року. Відповідно до ч. 1ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач, не проживає за адресою [ADDRESS] і це підтверджено доказами, а також, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову та визнання [PERSON] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Враховуючи встановлені судом факти та відповідні їм відносини,

Outcome: approved