Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

16.12.2021 року до суду надійшов позов Виконавчого комітету\~Первомайської міської\~ради Миколаївської\~області як\~органу опіки\~та піклування до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області, про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Мотивуючи вимоги орган опіки та піклування вказав, що відповідачка [PERSON] , яка є матір`ю неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , тривалий час проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , за адресою в [ADDRESS] , разом із його матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] , яким належам на праві приватної власності житловий будинок за вищевказаною адресою. Відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] визнав своє батьківство, внаслідок чого реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 126 СК України. Реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Попри відсутність вад мовлення та внаслідок наявності у дітей педагогічної занедбаності в 2012 році дітей було влаштовано батьками до Лисогірської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Миколаївської обласної ради. Через схільність законних представників до зловживання спиртними напоями, асоціального способу життя, необхідність у довготривалому лікуванні, вихованням та розвитком дітей займалася їх бабуся по лінії батька гр. [PERSON] , яка постійно їх матеріально підтримувала. Адміністрація школи-інтернату постійно забезпечувала малолітніх вихованок сезонним одягом та взуттям. [INFO] батько дітей [PERSON] помер, а відповідачка відтоді почала систематично ухилятися від виконання покладених на неї материнських обов`язків, цілком ігнорувати потреби дітей. Діти з початку нового навчального року не були охоплені освітою, мали численні пропуски занять без поважних причин, самовільно залишивши місце постійного проживання, проживали у знайомих. Враховуючи перебування сім`ї в складних життєвих обставинах, у поведінці дітей почали спостерігатися ознаки девіантної поведінки, схильність до бродяжництва, діти неодноразово вчиняли крадіжки, проявляли агресію відносно однолітків. Протягом 2018-2021 років відповідачка не виконувала рекомендації служб щодо належного виконання своїх материнських обов`язків, зловживала алкогольними напоями, ніде не працювала, притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, цілком усунулася від виховання своїх дітей та піклування про них, що ухиленням від виконання батьківських обов`язків. Орган опіки та піклування вважає, що залишення неповнолітніх дітей у відповідачки є безумовно небезпечним для їх життя, здоров`я іморального виховання. Більше того, у даному випадку відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав сприятиме захисту інтересів дітей з метою унеможливлення їх негативного розвитку, а також недогляду за дітьми, враховуючи вік дитини, що є неприпустимим. 06.01.2022 року ухвалою позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, визначені строки для подачі заяв по суті, зобов`язано орган опіки та піклування надати висновок щодо розв`язання спору, підготовче засідання призначене на 01.02.2022 року. 01.02.2022 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду на 17.03.2022 року, про місце, дату та час розгляду справи відповідачів повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. 17.03.2022 року судовий розгляд справи в зв`язку із неявкою сторін по справі відкладено на 19.04.2022 року та на 20.04.2022 року відповідно. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, однак до суду від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Представник третьої особи Костенко В.В. в судове засідання не з`явився, однак до суду від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи справу на основі наявних доказів, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 2, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: матір`ю - [PERSON] , батьком - [PERSON] . Відомості про батька в актовому записі про народження дитини зазначені відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 24.11.2021 року №00033859136. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 28, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: матір`ю - [PERSON] , батьком - [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] не одружена, є матір`ю двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідачка не має у власності житла, майна та земельного паю на території Первомайської об`єднаної територіальної громади, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Серед місць тимчасового проживання відповідачки з дітьми за даними управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області вказані наступні адреси: [ADDRESS] . З листа Лисогірської загальноосвітньої школи - інтернат Первомайського району Миколаївської обласної ради від 26.11.2018 року №467 встановлено, що до вказаного навчального закладу дівчата [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , прибули в 2012 році згідно путівок департаменту освіти та науки. Мати [PERSON] не має постійного місця роботи, має несистематичні заробітки, пенсії по втраті годувальника після смерті [PERSON] на дівчат не оформила, оскільки відсутній паспорт громадянки України. Неповнолітні діти відповідачки не відвідували школи протягом 55 днів, з них по хворобі 19 днів, а інші пропуски занять без поважних причин. Поведінка дівчат погіршилась протягом останніх років навчання: спостерігалися крадіжки, груба поведінка серед однолітків, вони часто грублять старшим, схильні до бродяжництва. Мати [PERSON] , погоджуючись в телефонному режимі на відвідування школи, жодного разу так і не приїхала. Оскільки, дівчата не ночують вдома, а мати не може повернути їх до школи, керівництво школи вважає сім`ю вихованців [PERSON] та [PERSON] тако, що знаходиться в складних життєвих обставинах, і звертається до служби у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області з проханням щодо проведення з [PERSON] просвітницької профілактичної роботи про відповідальність та виконання нею батьківських обов`язків. З інформації про проведення 21.11.2018 року рейду "Діти вулиці" встановлено, що неповнолітні діти та відповідачка за адресою місця проживання по [ADDRESS] в помешканні виявлені не були. В даному приміщенні проживають мати померлого [PERSON] . [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Зі слів матерії її покійного цивільного чоловіка її невістка веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, за вказаною адресою деякий час не проживають, кімната в якому проживала мати з дітьми знаходилася в антисанітарному стані, на ліжках виявлені брудні речі, на столі та підлозі сміття, недопалки, стійкий сморід. Крім цього підтверджує факт порушення права дітей на отримання освіти. З наказу Управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області від 03.01.2019 року №1 вбачається, що неповнолітніх дітей відповідачки поставлено на облік дітей, які опипилися в складних життєвих обставинах, через неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків. З подань Первомайської ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 Первомайської міської ради Миколаївської області від 23.09.2020 року №413, 414, вбачається, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] систематично пропускають освітній заклад без поважної причини протягом як 2019/2020 навчального року, так і на початку 2020/2021 навчального року. Неповнолітні діти за даними навчального закладу на вимоги та зауваження від вчителів адекватного не реагують, частіше це були агресія та грубощі. Мати [PERSON] не має реального впливу на дітей, батьківські збори не відвідує, у помешканні спостерігається антисанітарія. Згідно постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.11.2020 року по справі №484/3578/20 визнано [PERSON] винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та піддано її адміністративному стягненню у виді попередження. В період з 26.12.2018 року по 22.07.2019 року та з 02.09.2020 року по 23.10.2020 року неповнолітні [PERSON] та [PERSON] перебували в КЗ «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради в зв`язку зі складними життєвими обставинами , оскільки матір дітей [PERSON] зловживала спиртними напоями, не займалася належним доглядом, навчанням і вихованням дітей, у дітей були відсутні належні умови проживання. З рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради від 14.12.2020 року №544 «Про розгляд заяв гр. [PERSON] щодо влаштування її дітей на цілодобове перебування до інтернатного закладу» вбачається, що заяву відповідачки задоволено та визнано доцільним влаштувати неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на цілодобове перебування до КЗ «Березківський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа-інтернат-ліцей І-ІІІ ступенів» Миколаївської обласної ради на 2020-2021 навчальний рік, з 01.01.2021 року по 01.07.2021 року включно у зв`язку з складними життєвими обставинами. Попереджено [PERSON] про її обов`язок своєчасно здійснювати повернення дітей за їх місцем проживання у вихідні, святкові дні, на період шкільних канікул. Навчаючись у 10 класі вказаного вище навчальному закладі неповнолітні діти відповідачки станом на 05.11.2021 року не мають паспортів громадян України, декларацій із сімейним лікарем, що унеможливить їх реєстрацію для проходження ЗНО та отримання документу про закінчення повної середньої освіти, а також у разі необхідності не зможуть отримати безкоштовну медичну допомогу, що підтверджується листом-зверненням КЗ «Березківський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа-інтернат-ліцей І-ІІІ ступенів» Миколаївської обласної ради до Управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області від 05.11.2021 року №303. З акту обстеження житлово-побутових умов проживання дітей в сім`ї від 04.11.2021 року вбачається, що відповідачка тимчасово проживає без реєстрації за адресою в [ADDRESS] . В оселі брудно, антисанітарія, стійкий сморід продуктів розпаду етилового спирту. Продукти харчування, приготовлені страви не виявлені. Належні умови для постійного проживання, навчання, виховання, гармонійного розвитку, тимчасового перебування дітей на період канікул не виявлено. На момент візиту комісії гр. [PERSON] була виявлена на подвір`ї будинку з явними ознаками зловживання спиртними напоями, факт вживання яких останньою цілком визнано. Згідно висновку від 15.12.2021р., оскільки гр. [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своїх дітей, з метою надання їй можливості змінити ставлення до виконання своїх обов`язків та надання можливості усунути причини, які перешкоджають належному утриманню та вихованню дітей, орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей, відібрання у неї без позбавлення батьківських прав неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 5 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Відповідно до пунктів 1-3 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з пунктом 1 статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини 1\~статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі, шляхом застосування\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованоїЗаконом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України", оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Як Суд зазначив у рішенні у справі "Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії" (Neulinger and Shuruk v. Switzerland), ([ВП], заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): "136. Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, "відновити" сім`ю [рішення у справі «Гнахоре проти Франції» (Gnahore v. France), заява № 40031/98, п. 59, ЄСПЛ 2000-ІХ]. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Ельсхольц проти Німеччини" (Elsholz v. Germany), [ВП], заява № 25735/94, п. 50, ЄСПЛ 2000-VIII, та у справі "Марсалек проти Чехії" (Marsalek v. the Czech Republic), заява № 8153/04, п. 71, від 4 квітня 2006 року)". Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). У рішенні по справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні по справі "Савіни проти України" від 18 грудня 2008 року Суд повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" (McMichael v. the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87). Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 (див., наприклад, справи "Кутцнер проти Німеччини" (Kutzner v. Germany), N 46544/99 п. 65, ЄСПЛ 2002-I, та "Зоммерфельд проти Німеччини" (Sommerfeld v. Germany), [GC],N 31871/96, п. 66, ЄСПЛ 2003-VIII). Відповідно до\~статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-III сім`я\~є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1\~статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"\~передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно частини 1\~статті 14 Закону України "Про охорону дитинства"\~діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до\~статті 15 Закону України "Про охорону дитинства"\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачка залишила своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] в складних життєвих обставинах, не забезпечує дітям належних умов для проживання, не дбає про них, отже ставиться до своїх батьківських обов`язків безвідповідально, належним чином не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей. Суд вважає, що наведені обставини свідчать про наявність підстав для застосування такого тимчасового заходу як відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав, який здійснюється на підставі\~статті 170 СК України, в якнайкращих інтересах дитини з метою охорони її фізичного та психічного здоров`я, забезпечення нормального розвитку. Так, частина 1 статті 170 СК України передбачає, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 цього Кодексу, а також, в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Згідно пунктів 2-5 частини 1\~статті 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Аналізуючи обставини справи, суд вважає за доцільне застосувати такий тимчасовий захід як відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав, мета якого є захист прав та інтересів дітей. При цьому суд зазначає, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей матір`ю (ставлення до виконання батьківських обов`язків щодо виховання та догляду за дітьми, приведення житлових умов до стану, придатного для проживання дітей) суд за її заявою може постановити рішення про повернення їй дітей. Крім того, згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.4\~ст.\~170\~СК України передбачає, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст. 184 СК України. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню. На підставі п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Частиною 2\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір, встановлений\~Законом України "Про судовий збір"\~станом на 01.01.2022 року. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved