Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

09 лютого 2022 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. 05 квітня 2022 року позивач подав заяву про уточнення позову. В обґрунтування позову, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач зазначив, що [INFO] помер його дід [PERSON] . За життя, дід залишив заповіт, яким заповів йому та [PERSON] все своє майно. Після смерті діда залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] . Він та його матір [PERSON] прийняли по 1/2 частині вказаного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] . [INFO] [PERSON] , яка є його матір`ю померла. Після її смерті він фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований з нею за однією адресою, інші спадкоємці відсутні. Він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок, проте, нотаріус постановою відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки ним не подано правовстановлюючий документ на спадкове майно. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] та в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] по 1/2 частині після кожного право власності на житловий будинок літ. «А» загальною площею 57,0 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м, веранду літ. «а», сарай літ. «Б», гараж літ. «В», літню кухню-гараж літ. «Г», сарай літ. «д», сарай літ. «Д», убиральню літ. «Е», огорожу № 1, огорожу № 2, ворота № 3, які розташовані на неприватизованій земельній ділянці площею 0,20 га по [ADDRESS] . В підготовче засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просив судовий розгляд проводити без його участі. Представники відповідача та третіх осіб у підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що заперечень проти позову не мають. Як зазначено в ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 01 листопада 1996 року Пронозівською сільською радою Глобинського району Полтавської області (а.с.12). Як вбачається із Виписки з погосподарської книги № 489 від 08 липня 2021 року, виданої Пронозівським старостинським округом, згідно з записом по господарству № 1444 в погосподарській книзі № 17 за 1996-2000 роки, за [PERSON] на момент смерті [INFO] значиться житловий будинок з господарськими будівлями, збудований в 1958 році, який знаходиться в [ADDRESS] на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,20 га (а.с.14). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] від 09 квітня 2021 року, житловий будинок, господарські будівлі та споруди мають наступні технічні характеристики: житловий будинок літ. «А» загальною площею 57,0 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м, веранда літ. «а», сарай літ. «Б», гараж літ. «В», літня кухня-гараж літ. «Г», сарай літ. «д», сарай літ. «Д», убиральня літ. «Е», огорожа № 1, огорожа № 2, ворота № 3 (а.с. 15-17). Згідно довідки Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської обласної ради» №61/1525 від 12 квітня 2021 року, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року, право власності на будинок по [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.18). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №534347787 від 25 січня 2022 року, за житловим будинком [ADDRESS] , право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження не зареєстровані (а.с. 19). [PERSON] , за життя, 16 серпня 1996 року склав заповіт, яким заповів зокрема жилий будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Шушвалівка [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с.47). Відповідно до Довідки № 139 виданої Пронозівським старостинським округом, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] самотній (а.с.13). Згідно дослідженої в судовому засіданні спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , заяву про прийняття спадщини після померлого подали [PERSON] та [PERSON] (а.с. 44-50). [PERSON] (позивач) звернувся до Градизької державної нотаріальної контори Кременчуцького району Полтавської області із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений житловий будинок після померлого [INFO] [PERSON] . Постановою від 25.01. 2022 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було подано правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с. 22). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Правовідносини по спадкуванню після [PERSON] виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі с. 534 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, спадкоємцями за заповітом, які прийняли спадщину після померлого [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. На час будівлі будинку питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Приймаючи до уваги те, що спадкодавець [PERSON] за життя, на передбачених законом підставах, набув право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] позивач є спадкоємцем за заповітом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після померлого, отже позивач має право на успадкування 1/2 частини названого будинку в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] . Як встановлено судом, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Пронозівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 01.11.2004 року, серія [NUMBER] (а.с.20). [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.11). Відповідно до Довідки № 177 від 01.04.2022 року, виданої Пронозівським старостинським округом, [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] (а.с.58). Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 68757740 від 01.04.2022 року, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заведена (а.с.59). У відповідності до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ч.1 ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За таких обставин, судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після померлої [PERSON] є її син [PERSON] . Приймаючи до уваги те, що померла [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого [PERSON] у виді 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , після якої спадщину за законом прийняв її син [PERSON] , інші спадкоємці які прийняли спадщину відсутні, суд дійшов висновку, що позивач має право на успадкування 1/2 частини названого будинку в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] . За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved