Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Позов мотивований тим, що [PERSON] 23 серпня 2015 року близько першої години ночі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин з позивачем [PERSON] та його мамою [PERSON] , маючи умисел на знищення шляхом підпалу майна вказаної сім`ї, заздалегідь підготувавши літрову пластикову пляшку з сумішшю бензину та автомобільної оливи, прийшовши на\~територію господарства, що на [ADDRESS] , підпалив обрізки деревини, складеної біля пилорами, що розміщена в безпосередній близькості до житлового будинку, де\~на той момент перебувала [PERSON] . [PERSON] виконав усі дії, які рахував необхідними для доведення вказаного злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, бо в результаті здійсненого ним підпалу лише частково обгоріли дерев`яні обрізки і полум`я не поширилось далі, оскільки його протиправні дії виявили сусіди, які погасили вогонь. Вина відповідача [PERSON] у вчинені вищезазначених неправомірних дій встановлена вироком Любомльського районного суду Волинської області від 07 липня 2017 року, вироком Волинського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року у справі № 169/368/17. Під час розгляду вищезазначеного кримінального провадження, у якому позивача [PERSON] було визнано потерпілим, цивільний позов він не заявляв. Вказуючи, що кримінальним правопорушенням йому було завдано моральну шкоду, оскільки неправомірні дії відповідача викликали у нього переляк та моральні страждання, мали наслідком нервовий стрес, позивач [PERSON] просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 30\~000 гривень моральної шкоди, а також судові витрати. У судове засідання позивач не з`явився, 03 травня 2022 року подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу розглядати без його участі (а. с. 38). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 37), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 03 травня 2022 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з постановою слідчого Турійського відділення поліції Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області від 07 грудня 2015 року [PERSON] визнано потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015030200000236 від 23 серпня 2015 року по факту умисного підпалу (а. с. 9). Вироком Любомльського районного суду Волинської області від 07 липня 2017 року у справі № 169/368/17 за результатами розгляду кримінального провадження № 12015030200000236 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15, частиною другою статті 194 КК України\~та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням положень статті 75 КК України (а. с. 7-8). Вироком Волинського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року вирок Любомльського районного суду Волинської області від 07 липня 2017 року в частині призначеного покарання із застосуванням статті 75 КК України скасовано та призначено [PERSON] покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, в решті вирок залишено без змін (а. с. 4-6). Вироком встановлено винуватість [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин: 23 серпня 2015 року близько першої години ночі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин з [PERSON] та її сином [PERSON] , маючи умисел на знищення шляхом підпалу майна вказаної сім`ї, заздалегідь підготувавши літрову пластикову пляшку з сумішшю бензину та автомобільної оливи, прийшовши на\~територію господарства, що на [ADDRESS] , [PERSON] підпалив обрізки деревини, складеної біля пилорами, що розміщена в безпосередній близькості до житлового будинку, де\~на той момент перебувала [PERSON] . [PERSON] виконав усі дії, які рахував необхідними для доведення цього злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, бо в результаті здійсненого ним підпалу лише частково обгоріли дерев`яні обрізки і полум`я не поширилось далі, оскільки його протиправні дії виявили сусіди, які погасили вогонь. Частиною шостою \~статті 82\~ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з пунктом 9 частини другої статті 16\~ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Частинами першою-третьою статті 23\~ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації. Моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України\~ моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною (немайновою) шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Потерпілий, тобто особа, якій заподіяно моральну шкоду внаслідок незаконних дій, має право пред`явити позов про її відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач, і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про доведеність й обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та наявність підстав для задоволення позову і стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 30\~000 гривень моральної шкоди. Частиною першою статті 141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено повністю, виходячи із кількості і характеру заявлених позовних вимог (одна вимога немайнового характеру), положень статті 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень (2270 грн * 0,4 = 908 грн).

Outcome: approved