Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним майнові права на житлове приміщення квартиру за будівельною адресою: [ADDRESS] , загальною проектною площею 47,81 м2. В обґрунтування позову зазначав, що 28 жовтня 2016 року між ним та відповідачем Житлово-будівельним кооперативом Діамант (далі ЖБК\~Діамант) було укладено договір про сплату пайових внесків №\~93/5. Об`єктом будівництва за цим договором є житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . За умовами цього договору приміщенням в об`єкті будівництва є квартира [ADDRESS] . За умовами вказаного договору ЖБК\~Діамант зобов`язувався організувати та здійснити будівництво об`єкта та ввести його в експлуатацію до другого кварталу 2018 року при умові дотримання учасником порядку та строків сплати пайових внесків. Загальна сума пайових внесків за договором становить 549815 грн., які ним повністю сплачені. Незважаючи на належне виконання умов даного договору з його сторони, починаючи з 30 червня 2018 року по день подання позовної заяви до суду, він не отримав від ЖБК\~Діамант будь-якого повідомлення про готовність приміщення, або про перенесення строків здачі об`єкта будівництва в експлуатацію. Будівельні роботи на об`єкті будівництва не ведуться, будівельники на будівельному майданчику відсутні, секція 5, за адресою: [ADDRESS] , недобудована, тому він вважає, що ЖБК\~Діамант порушує умови вказаного вище договору, тому для захисту своїх прав він змушений звернувся до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій вказував, що позовні вимоги підтримує, просив суд розглянути справу у його відсутність та задовольнити позов повністю. Представник відповідача ЖБК\~Діамант Павленко В.В. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову та визнання за [PERSON] майнових прав на квартиру згідно із укладеним договором у розмірі внесених грошових коштів у сумі 549815 грн. не заперечує, просив суд розглянути дану справу за його відсутності. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. У ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що 28 жовтня 2016 року між відповідачем ЖБК\~Діамант (далі також Кооператив) і позивачем [PERSON] (далі Учасник) був укладений договір №\~93/5 про сплату пайових внесків до ЖБК\~Діамант (далі договір №\~93/5). У п. 1.1 даного договору визначено, що об`єктом будівництва є житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Приміщення квартира в об`єкті будівництва, характеристика, якої наведена у п. 2.2 цього договору. За умовами п. 2.1 вказаного договору №\~93/5 Учасник сплачує Кооперативу пайові внески у розмірах та порядку, встановлених цим правочином й додатками до нього, а Кооператив за рахунок пайових внесків Учасника та пайових внесків інших асоційованих членів Кооперативу зобов`язується організувати (здійснити) будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці, кадастровий номер: 3210600000:00:063:0982, здати його в експлуатацію в термін не пізніше, визначеному в пункті 7.4.3 договору, передати Учаснику приміщення всі документи, необхідні для реєстрації права власності, які передбачені договором та приміщення у вказаному об`єкті будівництва на умовах встановлених цим договором та за умови повної сплати Учасником суми пайового внеску встановленого даним договором. У п. 2.2 договору №\~93/5 містяться відомості про приміщення: а саме: найменування квартира, адреса (будівельна): [ADDRESS] , загальна площа 47,81 м2. Відповідно до умов п. 3.2 договору №\~93/5 вартість зазначеного приміщення становить 549815 грн. За змістом п. п. 7.4.3, 7.4.6 договору №\~93/5 Кооператив зобов`язався організувати та здійснити будівництво об`єкта та забезпечити його прийняття до експлуатації. Орієнтовний термін закінчення будівництва другий квартал 2018 року, тобто до 30\~червня 2018\~року,при умові дотримання учасником порядку та строків внесення пайових внесків. У випадку зміни терміну закінчення будівництва об`єкту на підставі розпорядчих актів державних органів та/або настання дії форс-мажорних обставин, Кооператив має право в односторонньому порядку змінити термін закінчення будівництва об`єкту, у відповідності з указаними підставами, при цьому Кооператив зобов`язаний направити Учаснику повідомлення про зміну терміну закінчення будівництва об`єкта та введення його в експлуатацію протягом одного місяця з моменту настання вказаних обставин. При цьому кооператив звільняється від сплати штрафних санкцій, передбачених цим договором. Кооператив зобов`язаний повідомити Учасника про готовність приміщення та необхідність його прийняття по акту прийому-передачі у визначений Кооперативом строк, шляхом направлення учаснику письмового повідомлення. Із матеріалів справи вбачається, що 16 липня 2018 року між ЖБК\~Діамант (далі Сторона 1), ТОВ\~Будстандартінжиніринг (далі Сторона 2), ОК\~ЖБК\~Діамант плюс (далі Сторона 3) було укладено договір №\~1 про заміну сторони у зобов`язанні та внесення змін до договору №\~12-01/15-1 участі у будівництві багатоповерхової квартирної житлової забудови по [ADDRESS] від 12 січня 2015 року, за яким у порядку та на умовах, визначених цим договором Сторона 1 передає, а Сторона 3 приймає усі права та обов`язки, належні Стороні 1 за договором №\~12-01/15-1 участі у будівництві багатоповерхової квартирної житлової забудови по [ADDRESS] від 12 січня 2015 року з усіма змінами, додатковими угодами та додатками, укладеного між Стороною 1 та Стороною 2. Рішенням Господарського суду Київської області від 31 травня 2021 року у справі №\~911/604/19 визнано недійсним договір №\~1 від 16 липня 2018 року про зміну сторони у зобов`язанні та внесення змін до договору №\~12-01/15-1 участі у будівництві багатоповерхової квартирної житлової забудови по [ADDRESS] від 12 січня 2015 року. Зазначене судове рішення залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12 серпня 2021 року і постановою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 23 листопада 2021 року та воно набрало законної сили. За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. У ч. 2 ст. 3 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність від 12 липня 2001 року №\~2658-ІІІ визначено, що майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Верховний Суд України у постанові від 30 січня 2013 року №\~6-168цс12 зазначив, що майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Згідно із ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 лютого 2019 року у справі №\~761/32696/13-ц зазначила, що захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ч. 1 ст. 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1 до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що позивач [PERSON] свої зобов`язання за договором №\~93/5 щодо сплати пайового внеску за житлове приміщення: квартиру, адреса (будівельна): [ADDRESS] , загальна площа 47,81 м2 у розмірі 549815 грн. виконав у повному обсязі. У порушення умов укладеного між сторонами договору №\~93/5 від 28 жовтня 2016 року ЖБК\~Діамант свого обов`язку організувати та здійснити будівництво об`єкта та забезпечити його прийняття до експлуатації у визначений договором строк не виконав, чим порушив умови вказаного договору, чого відповідач не заперечував у поданій до суду заяві про визнання позову. Верховний Суд у постанові від 13 травня 2019 року у справі №\~760/17864/16-ц висловив правову позицію та зазначив, що у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ЖБК\~Діамант належним чином своїх зобов`язань за договором №\~93/5 не виконав, заявлені [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, у зв`язку з його повним визнанням відповідачем. Згідно із ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 142 ЦПК України позивачу [PERSON] із державного бюджету підлягає повернення 50 відсотків судового збору, сплаченого ним за подання до суду цієї позовної заяви, що становить 2749 грн. 08 коп. За змістом\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~7\~Закону України\~Про судовий\~збір сплачена\~сума судового\~збору повертається\~за клопотанням\~особи,\~яка його\~сплатила за\~ухвалою суду\~в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] сплатив судовий збір у загальному розмірі 6406 грн. 15 коп., що на 908 грн. перевищує розмір судового збору, який належало йому сплатити за подання до суду цієї позовної заяви, тому сплачена сума судового збору в розмірі 908 грн. підлягає поверненню позивачу [PERSON] . Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений [PERSON] при подачі позову судовий збір у розмірі 2749 грн. 08 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved