Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 21.02.2022 з позовом, у якому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до закінчення ним навчання. В обґрунтування позову вказала, що вона з 13.09.2013 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 шлюб між сторонами розірвано. На даний час їх син [PERSON] є повнолітнім та навчається з 01.09.2021 у відокремленому структурному підрозділі «Криворізький фаховий коледж Національного авіаційного університету», де здобуває освітній ступень молодший бакалавр. Оскільки він навчається на денній формі навчання, тому не має можливості працевлаштуватися на роботу, щоб отримувати заробіток та забезпечувати себе. Відповідач зобов`язаний та має змогу надавати допомогу на утримання сина, у зв`язку з чим, позивач змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів. Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористалися, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи без їх участі. Позивач [PERSON] пред`явлені вимоги підтримала, відповідач [PERSON] позов визнав, проти задоволення не заперечував, [PERSON] просив позов задовольнити у повному обсязі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 13.09.2013 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2021, що набрало законної сили 04.09.2021 (а.с.6-7). [INFO] народився [PERSON] , згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 07, його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідки від 14.02.2022, виданої відокремленим структурним підрозділом «Криворізький фаховий коледж Національного авіаційного університету», [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2021 навчається в навчальному закладі на денній формі навчання на договірній основі для здобуття освітнього-професійного ступеня фаховий молодший бакалавр на основі базової загальної середньої освіти з 01.09.2021. Термін навчання по 30.06.2025. Вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 54000,00 грн. (а.с.12,13-14). Як зазначено в довідці Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 18.02.2022, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з позивачем у справі [PERSON] (а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статі 182 цього Кодексу. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу». Отже, однією з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Крім того, у більшості випадків навчання здійснюється на платній основі, для чого у повнолітніх дочки, сина відсутні кошти. Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я. При цьому враховується у платника аліментів наявність інших членів сім`ї, яких він (вона) зобов`язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, розмір пенсії; стан здоров`я є тяжкохворим, особою з інвалідністю І групи, яка потребує стороннього догляду тощо. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досяг віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається на денній формі, не має змоги працевлаштуватися, фактично перебуває на утриманні своєї матері, з якою проживає. Одночасно суд враховує і майновий стан відповідача та його фінансову можливість надавати матеріальну допомогу, згоду відповідача з позовними вимогами та розміром аліментів, які просить стягнути позивач. Суд враховує в кожному конкретному випадку, що при визначенні розміру коштів, які підлягають виплаті на утримання дитини, слід виходити з того, що він має бути достатнім, з огляду на її потреби, і разом з тим, розмірним, враховуючи мету аліментного зобов`язання. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що при здійсненні відрахувань із заробітної плати відповідача у розмірі ј частки від доходу в рахунок сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідатиме діючому законодавству України, зазначеним у ст. 3 ЦК України засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення. У даному випадку у суду наявні всі підстави для стягнення аліментів саме в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) позивача, який буде достатнім для забезпечення потреб дитини. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, підлягає задоволенню. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 992,40 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved