Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач, АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 21843,85 грн., зазначивши, що між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачем 09.06.2011 року було укладено кредитний договір № б/н, на підставі якого відповідачу було відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом 15000 грн., який в подальшому збільшився до 50000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Проте, [PERSON] порушив свої зобов`язання щодо щомісячного повернення кредитної заборгованості, передбаченої договором, а тому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 14.12.2021 року становить 21843,85 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 20362,01 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 1481,84 грн., а також просить стягнути з відповідача 2481 грн. судового збору. 16 лютого 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Ухвала суду отримана відповідачем 23 лютого 2022 року, однак, у встановлений строк відзив на позов не подано. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.06.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання останнім анкети-заяви. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно укладеного договору, останній отримав кредитні кошти в розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3% в місяць з розрахунку 360 днів та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В подальшому кредитний ліміт збільшився до 50000 грн. (а.с. 10-11). Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідач свої зобов`язання за вищевказаним договором не виконував, на вимоги банку не реагував, унаслідок чого за розрахунком банку станом на 14.12.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 21843,85 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 20362,01 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 1481,84 грн. (а.с.5-9). Із розрахунку заборгованості прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, а отже, й отримав кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Із даного розрахунку також вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були відомі і зрозумілі умови договору. Беручи до уваги те, що сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору, відповідач не оспорював умови кредитування, суд приходить до висновку про під ставність позовних вимог, стягнення з відповідача боргу за тілом кредиту і відсотків по кредиту. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2481 грн.

Outcome: approved