Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивач АТ «Альфа - Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між АТ «Альфа - Банк» та [PERSON] укладено оферту на укладення угоди про надання кредиту №500835062. Відповідно до умов даного договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплатити неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредит. У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 126 255 грн. 02 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18 березня 2022 року скасовано заочне рішення Київського райсуду м. Полтави та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовне провадження. У судове засідання представник позивача АТ «Альфа-банк» не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що відсутні належні докази перерахування відповідачу кредитних коштів. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, що в судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що 09 липня 2020 року між позивачем та [PERSON] укладено оферту на укладення угоди про надання кредиту №500835062, згідно умов якої відповідач отримала кредит в сумі 103 078 грн. 46 коп. з кінцевим терміном поверення 10.07.2023 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти. У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання відповідач [PERSON] за кредитним договором № 500835062 від 09.07.2020 року не виконує у повному обсязі, внаслідок чого станом на 14.09.2021 року утворилась заборгованість, яка становить 126 255 грн. 02 коп, з яких: 95 166 грн. 14 коп. - заборгованість за кредитом; 31 088 грн. 88 коп. - заборгованість по відсотках. У відповідності до ст. 12,13 ЦПК України сторони несуть тягар по доведенню обставин, якими обґрунтовують позовні вимоги та заперечення. Відповідно до положень статей 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення представника відповідача щодо відсутності доказів перерахування коштів позивачем відповідачу виходячи з наступного. Згідно виписки по особовому рахунку, позивачем на рахунок відповідача перераховано 103 078 грн. 46 коп. на виконання умов кредитного договору. У послідуючому, відповідачем у період з липня 2020 року по січень 2021 року здійснювалось погашення кредитних коштів , що підтверджується як випискою по особовому рахунку так і розрахунком заборгованості. Таким чином, заперечення представника відповідача щодо неотримання відповідачем кредитних коштів, не здійснення відповідачем жодних оплат в рахунок погашення кредитної заборгованості, внесення коштів на користь позивача, що не мають жодного відношення до кредитного договору є неприйнятними та безпідставними, оскільки спростовуються належними доказами. Інші підстави , які б слугували відмовою в задоволенні позовних вимог у ході судового розгляду представником відповідача не наведено. Представником відповідача не обґрунтовано доказами в розумінні ст.ст.76-80 ЦПК України посилання щодо невизнання позовних вимог, а тому враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню , а саме стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 500835062 від 09.07.2020 року в розмірі 126 255 грн. 02 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 2 270 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved