Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

26.01.2022 року з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , який зареєстрований 06.12.2003 року ВРАГС Київського районного управління юстиції м.Одеси, до суду звернувся [PERSON] . Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу 26.01.2022 розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 09.02.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 21.04.2022 року представником позивача адвокатом Печериця В.П. надано заяву, щодо розгляду справи за відсутністю її та позивача, в якій зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Засобами телефонного зв`язку відповідач повідомила суд, що позовні вимоги визнає, просить розірвати шлюб та розглядати справу за її відсутністю, дане відображено у відповідній телефонограмі, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеса, актовий запис №1293, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 06.12.2003 року ( а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які як зазначено у позові, після розірвання шлюбу залишаться проживати разом з матір`ю, що відповідачем спростовано не було. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони з 15 березня 2021 року не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Про наявність майнового спору та спору щодо проживання дітей в позові не йдеться. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приймає до уваги, що сторони дійшли згоди щодо визначення місця мешкання їх спільних дітей. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 992,40 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved