Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У даному житловому будинку на даний час зареєстрований він, його дружина - [PERSON] , його сини - [PERSON] , [PERSON] , онуки - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та невістка - відповідач по справі [PERSON] . Відповідач по справі не проживає у вищевказаному будинку з серпня місяця 2017 року. Реєстрація відповідача по справі у даному житловому будинку перешкоджає позивачу належно користуватися цим житлом, змушує нести зайві витрати на утримання житла, остання будь-якого інтересу до даного житла не виявляє, не несе витрати по його утриманню. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.02.2022 року відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено підготовче провадження. Позивач по справі [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення підготовчого засідання у його відсутності, щодо закриття підготовчого провадження у даній цивільній справі та призначення справи до судового розгляду по суті не заперечив. Відповідач по справі [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, в підготовче засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.04.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про підтримання позовних вимог, просить розгляд справи проводити у його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач по справі [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення судового оголошення на офіційному веб-порталі Ківерцівського районного суду Волинської області: https://kiv.vl.court.gov.ua/userfiles/media/new_folder_for_uploads/sud0305/fedorchyk-.jpg, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду подано не було. Відповідно до ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, ч. 1 ст. 319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , даний факт стверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №256223029 від 13.05.2021р., а також копією технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна (а.с. 9, 10-15). З копії будинкової книги реєстрації громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] вбачається, що у вказаному будинковолодінні зареєстровані позивач по справі [PERSON] , його дружина - [PERSON] , сини - [PERSON] , [PERSON] , онуки - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та невістка - відповідач по справі [PERSON] . Даний факт також стверджується довідкою Цуманської селищної ради №64 від 26.01.2022р. про склад сім`ї (а.с. 16-20, 21). З актів обстеження умов проживання сім`ї Цуманської селищної ради №317 від 24.11.2021р., №321 від 29.11.2021р., №345 від 28.12.2021р. вбачається, що відповідач по справі [PERSON] , у житловому будинку за адресою [ADDRESS] зареєстрована, однак не проживає з серпня 2017 року, що також підтверджується свідками, сусідами - [PERSON] , [PERSON] (а.с. 29). Крім того, з копії рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.02.2020р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області про позбавлення батьківських прав, яке набрало законної сили, вбачається, що відповідача по справі [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 22-23). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області №87 від 02.04.2020р., неповнолітнім дітям [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 27). Дружина позивача по справі [PERSON] - [PERSON] , згідно розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області №91 від 07.04.2020р. призначена опікуном неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 28). Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно із статтею 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 року, конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст.129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України). У відповідності до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позивачем доведено факт відсутності відповідача без поважних причин понад встановлені строки за місцем його реєстрації в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] та втратою у зв`язку з цим відповідачем права на користування цим житлом. Відповідачем не спростовано зазначених у позові обставин, а тому позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved