Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить усунути перешкоди у користуванні його квартирою [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, а саме вказаною вище квартирою. Вказує, що відповідач, який зареєстрований у належній позивачу квартирі, після виповнення 18 років, останні три роки після цього у вказаній квартирі не проживає, особистих речей в ній не має, проте не бажає добровільно знятися з реєстрації, у зв`язку з чим, позивач був вимушений звернутися до суду. Позивач та повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в тому обсязі, що визначені у позовній заяві. Повноважний представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала та вказувала на безпідставність позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , відповідно до договору дарування від 22.09.1999 року, що підтверджується копією техпаспорту та правовстановлюючих документів на квартиру, копією паспорту з кодом позивача. Відповідач, який є сином позивача, зареєстрований в спірній квартирі з 11.08.2011 року, що підтверджується копією довідки про склад сім ї. 14.09.2015 року позивач розірвав шлюб з матір`ю сина, [PERSON] , що підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу по справі № 686/15177/15-ц. Як вбачається з змісту рішення суду про розірвання шлюбу, в ньому вказується на факт припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін два роки на дату прийняття рішення про розлучення. Позивач вказує, що відповідач останні три роки, після виповнення йому 18 років, в спірній квартирі не проживав, нею не користується, особистих речей в ній не має, проте не бажає знятись з реєстрації в спірній квартирі, оскільки не має на це ні часу, ні бажання. Натомість позивач має намір продати спірну квартиру, щоб покращити свої житлові умови, але потенційні покупці бажають щоб в квартирі не було прописано нікого іншого. На прохання позивача вирішити це питання та добровільно знятись з реєстрації відповідач не реагує. Незважаючи на відсутність будь яких прав на спірну квартиру, відповідач продовжує бути зареєстрованим в моєму будинку і не бажає в добровільному порядку виписатися чи знятися з реєстрації. Відтак позивач звернувся з відповідним позовом до суду. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу України слідує, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (надалі по тексту Закон України) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Стороною відповідача не спростовані твердження позивача про не проживання в квартирі понад три року та не вказано на наявність перешкод з боку позивача у користуванні квартирою. Відтак позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved