Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

17.06.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] (далі - позивач, представник позивача - адвокат Негробов О.В.) з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (далі - відповідач?1, ПрАТ СК «УНІКА»), [PERSON] (далі - відповідач-2) про стягнення несплаченої частки страхового відшкодування, пені, інфляційних збитків, 3% річних, в якій позивач просить суд: - стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «УНІКА» на користь [PERSON] грошову суму в розмірі 11606,89 грн, яка складається з: - несплаченої частки страхового відшкодування за полісом ОСЦПВ 135095798 в розмірі 10396,41 грн; - пені за період з 28.12.2020 року по 31.05.2021 року включно, в розмірі 581,02 грн; - інфляційних збитків за період з 28.12.2020 року по 31.05.2021 року включно, в розмірі 497,02 грн; - 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України за період з 28.12.2020 року по 31.05.2021 року включно, а розмірі 132,44 грн; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 300,00 грн; - стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі, пропорційно до задоволених вимог. І. Стислий виклад позицій учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач-1 протягом 90 календарних днів з дня отримання заяви на виплату страхового відшкодування, тобто в період часу з 26.11.2020 року по 23.02.2021 року включно, зобов`язаний був прийняти рішення про виплату страхового відшкодування, та здійснити його виплату в розмірі 37071,05 грн (38071,05 грн - 1000,00 грн = 37071,05 грн). За результатами розгляду заяви на виплату страхового відшкодування відповідач-1 26.12.2020 року надав позивачу письмове повідомлення про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування, а 28.12.2020 року здійснив позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 26674,64 грн всупереч наданому відповідачу-1 висновку експерта №0612/20/20 від 10.12.2020 року. Так, за твердженнями позивача, йому не у повному обсязі була виплачена сума страхового відшкодування страховиком, що складає 10396,41 грн (37071,05 грн - 26674,64 грн = 10396,41 грн). Як зазначив позивач, будь-яких письмових запитів чи вимог від ПрАТ СК «УНІКА» щодо надання додаткових документів, відомостей, інформації тощо, щодо обставин настання даного страхового випадку, а також письмових повідомлень щодо продовження строку розгляду та прийняття рішення відносно поданої позивачем заяви на виплату страхового відшкодування позивачу не направлялись. Крім цього, з позивачем не було погоджено розмір страхового відшкодування, а лише повідомлено щодо виплати страхового відшкодування. Позивач зазначив, що відповідач-1 прострочив виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ 135095798 (здійснення виплати страхового відшкодування в повному обсязі з порушенням строку, передбаченого Законом), тому повинен сплатити позивачу: пеню, інфляційні збитки, 3% річних в порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України, на загальну суму 1210,48 грн. Таким чином, за розрахунком позивача відповідач-1 повинен сплатити позивачу грошову суму в загальному розмірі 11606,89 грн (10396,41 грн + 1210,48 грн = 11606,89 грн). Відповідач-2 як особа, що є винною у спричиненні збитків, відповідно до положень ст. 29 та ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зобов`язаний компенсувати позивачу матеріальні збитки в розмірі 300,00 грн, тобто витрати позивача на послуги розвалу-сходження коліс. З огляду на викладене вище, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення несплаченої частки страхового відшкодування, пені, інфляційних збитків, 3% річних. 21.09.2021 року відповідач-1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, з урахуванням зносу, який відшкодовує страховик згідно із Законом про ОСЦПВ, на підставі ст. 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків. Отже, обґрунтований розмір завданої майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу відповідачем-1 становить 25674,64 грн та вже був сплачений позивачу в добровільному порядку. З урахуванням того, що вимога про стягнення з відповідача-1 суми страхового відшкодування є необґрунтованою, відповідно і позовні вимоги щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат задоволенню також не підлягають. При цьому, відповідач-1 зазначив, що позивач не надав доказів фактичного понесення витрат на правову допомогу (їх оплати), позовна вимога про стягнення витрат на правову допомогу є необґрунтованою та не підтвердженою належними та допустимими доказами. З огляду на викладене вище, відповідач-1 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 13.01.2022 року відповідач-2 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що він не погоджується з позовними вимогами, оскільки подія ДТП мала місце - 17.10.2020 року. Відповідно до наданих позивачем копій документів, за послугою «Розвал-сходження коліс» замовник звернувся - 16.11.2020 року, тобто через 30 днів після події ДТП. Відповідно до сталої практики, фахівці-автослесарі радять робити послугу розвалу-сходження коліс двічі на рік - після заміни шин по сезону, або відповідно до експлуатаційної інструкції автомобілю, кожні 10-30 тисяч кілометрів пробігу. Таким чином, послуга розвалу-сходження коліс здійснюється систематично з метою профілактики автомобілю. Враховуючи викладене, а також значний проміжок часу між подією ДТП та наданням послуги розвалу-сходження коліс, позивач не довів, що виконав цю послугу саме у зв`язку з подією ДТП, а не з інших причин, зокрема, профілактичних, наприклад, після заміни у листопаді шин на зимові шини, відповідно до сезону. 23.03.2022 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив відповідача-1, в якій зазначив, що правовідносини між позивачем та відповідачем-1 регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до вимог закону, в разі пошкодження транспортного засобу (ст. 29), шкода визначається, виходячи із вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідач-1 розрахував розмір збитку, що було спричинено позивачу та суму виплаченого страхового відшкодування у спосіб, що не передбачений законом - на підставі звіту. Оскільки позивач не укладав жодного договору на проведення оцінки з суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» та з оцінювачем Рябчуком А.В. , не уповноважував на це будь-яку іншу особу, в тому числі ПрАТ «УНІКА». Тобто наданий відповідачем-1 звіт №7810 був складений без належної правової підстави - всупереч вимогам ст. ст. 10, 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Цілковите дотримання вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, є обов`язковими як під час проведення автотоварознавчої експертизи чи дослідження, так і під час проведення оцінки транспортного засобу. За твердженнями представника позивача, відповідач-1 здійснив розрахунок суми страхового відшкодування, яка була сплачена 28.12.2020 року позивачу у розмірі 26674,64 грн, у спосіб, що не передбачений спеціальним законом. Таким чином, звіт №7810 не містить обов`язкового елемента - переліку додатків, які є його невід`ємною частиною, відповідно до Методики визначення обсягу ремонтних дій, що є порушенням вимог Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, а її незастосування оцінювачем Рябчуком А.В. є порушенням законодавства з питань судової експертизи. З огляду на викладене, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Під час судового засідання представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, підстави позову пояснив суду таким чином, як про це вказано вище. Також представник позивача зазначив, що позивач повідомив страхову компанію про наявність висновку експерта, який також був направлений на її адресу, а франшиза була сплачена позивачу. У період з 26.11.2020 року по 23.02.2021 року минуло 90 календарних днів, що свідчить про прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем-1. При цьому представник позивача зазначив, що позивач вважає за необхідне додати до матеріальних збитків, пов`язаних з ДТП, і витрати на розвал-сходження коліс. Представник позивача зазначив, що страхова компанія здійснила розрахунок на підставі звіту про оцінку майна, який був складений за замовленням страхової компанії та не є належним доказом, бо складений без доступу до предмета оцінки з порушенням вимог Методики. Натомість наданий позивачем експертний висновок відповідає статтям 102, 106 ЦПК України та є належним доказом понесеного позивачем матеріального збитку. Відповідач-2 та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, звернених до відповідача-2, та просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог до відповідача-2. Так, за твердженнями представника відповідача-2, позивачем не доведено наявності безпосереднього зв`язку між подією ДТП та наданою позивачу послугою розвалу-сходження коліс. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 15.07.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У судове засідання 12.05.2022 року з`явились представник позивача, відповідач-2 та його представник. Представник відповідача-1 не з`явився у судове засідання, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності разом з відзивом на позов. Суд, заслухавши думки учасників справи, на підставі положень ст. ст. 128, 211, 223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності представника відповідача-1. Під час судового розгляду справи суд заслухав пояснення учасників справи, дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи, та 12.05.2022 року у судовому засіданні оголосив вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17.10.2020 року у м. Дніпрі на вул. Шмідта в районі буд. 3 відбулась ДТП за участю транспортних засобів Hyundai i20, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що належить йому на праві власності, та Kia Sorento, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , забезпечений полісом ОСЦПВ 135095798, виданий ПрАТ «СК «УНІКА». В результаті ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження. Учасники ДТП склали спільне повідомлення про ДТП в порядку п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого відповідач-2 - [PERSON] визнав свою вину у вчиненні ДТП. Це підтверджується копіями: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власник [PERSON] , повідомлення про ДТП від 17.10.2020 року. Позивач 25.11.2020 року звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою про компенсацію спричинених збитків та виплату страхового відшкодування з додатками. Відповідно до висновку експерта №0612/20/20 від 10.12.2020 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai i20, д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахуванням ПДВ, складає - 38071,05 грн. Відповідно до полісу ОСЦПВ №135095798 ПрАТ «СК «УНІКА», страхувальник - [PERSON] , договір страхування №135095798 від 13.05.2020 року, франшиза складає - 1000,00 грн. Відповідно до звіту ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» №7810 від 10.12.2020 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного та підписаного директором Рябчуком А.В. , об`єкт оцінки: транспортний засіб Hyundai i20, д.н.з. [NUMBER] , власник [PERSON] , вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Hyundai i20, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження станом на дату оцінки (17.10.2020 року) становить 3104876 грн. При цьому огляд транспортного засобу проведено - 02.12.2020 року, відповідно до акта №2 огляду транспортного засобу, складеного аварійним комісаром Мамченко В.Ю . Відповідно до страхового акта/наказу ПрАТ «СК «УНІКА» №00380036 від 26.12.2020 року, страхувальник - [PERSON] , договір страхування №135095798 від 13.05.2020 року, вартість матеріального збитку, з урахуванням зносу складає - 27674,64 грн, з вирахуванням франшизи сума страхового відшкодування складає - 26674,64 грн. Відповідно до платіжного доручення від 28.12.2020 року №191261, виписки по рахунку від 29.12.2020 року, позивач - [PERSON] отримав 28.12.2020 року суму страхового відшкодування, згідно з договором №005055/4440/0000780 від 13.05.2020 року без ПДВ, у розмірі - 26674,64 грн. Відповідно до замовлення №ЗГ-49996 від 16.11.2020 року СТО «Зігфрід» - [PERSON] , транспортний засіб Hyundai i20, д.н.з. [NUMBER] , вартість послуги розвал-сходження коліс складає - 300,00 грн. Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення несплаченої частки страхового відшкодування, пені, інфляційних збитків, 3% річних. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до вимог п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до положень п. 33.1.4 ст. 33, п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до положень п. 34.2, п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до пунктів 5.1, 7.1, 8.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Оцінка КТЗ здійснюється переважно із застосуванням бази оцінки, яка відповідає ринковій вартості. Ринкова вартість КТЗ ураховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу, умови, у яких він експлуатувався (зберігався), особливості кон`юнктури ринку регіону. Згідно з принципами зміни вартості, попиту та пропозиції значення ринкової вартості є змінною за фактором часу величиною, яка залежить від коливань ринкових цін на КТЗ та його складники. Умови щодо визначення вартості відновлювального ремонту без технічного огляду КТЗ зазначені в пункті 5.1 цієї Методики. У зазначених у пункті 5.1 розділу V цієї Методики випадках орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), визначає обсяги ремонтних робіт з відновлення КТЗ або характер та обсяг його пошкоджень. Відповідно до п. 36.1, п. 36.2, п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial