Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості розмірі 2800000,00 грн, посилаючись на те, що відповідач отримав у [PERSON] грошові кошти у розмірі 2800 000,00 грн, які зобов`язався повернути до 15 лютого 2022 року, про що написав розписку від 03 січня 2022 року, проте на неодноразові прохання повернути заборгованість не реагує. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 2800000,00 грн, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Скиба В.М. подав заяву, згідно заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задоволити, справу розглянути у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, повернути кошти не мав можливості у зв`язку з важким матеріальним становищем, просить справу розглянути у його відсутності. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що слід ухвалити рішення у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: \~ \~ \~ \~03 січня 2022 року [PERSON] , який проживає в с. Городниця Тернопільського району, паспорт [NUMBER] , отримав в борг грошові кошти в сумі 2800000 (два мільйони вісімсот тисяч) гривень, що еквівалентно 100\~000 (сто тисяч) доларів США, які зобов`язався повернути [PERSON] (паспорт [NUMBER] від 24 квітня 2016 року) до 15 лютого 2022 року, про що свідчить власноручно написана та підписана особистим підписом заява [PERSON] від 03 січня 2022 року. Зобов`язання за договором позики відповідач не виконував належним чином, в результаті чого у нього утворилась заборгованість, яку у добровільному порядку не погашає, досудові вимоги про дострокове виконання боргових зобов`язань ігнорує. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із\~ст. 1047 ЦК\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Тлумачення статей 1046 та 1047\~ЦК України\~свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Аналіз частини другої\~статті 1047 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що розписка не є формою договору, а може лише підтверджувати укладення договору позики. По своїй суті розписка позичальника є тільки замінником письмової форми договору позики, оскільки вона підписується тільки позичальником. Відповідно до висновку, викладеного у\~постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі N 6-1967цс15, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Тому у справах про стягнення боргу за договором позики позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання, а суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Також, ВС підкреслив, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.\~ На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, сторонами дотримано вимоги закону щодо форми та умов договору позики, визначених у\~ст. 1047 ЦК України. Згідно ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за договором позики, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за договором позики не виконав у зв`язку із важким матеріальним становищем, внаслідок чого заборгованість відповідача за договором позики на час розгляду справи становить 2\~800\~000,00 гривень. На підставі викладено, суд, приходить до висновку що, відповідач не виконав передбачених договором позики обов`язків по поверненню суми позики, що у свою чергу порушує права позивача, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, в силу ч.1\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідача в дохід держави слід стягнути 12\~405,00 гривень судового збору.

Outcome: approved