Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що в період з 2016 року по січень 2020 між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території на підставі відкритого особового рахунку, з якого вбачається, що відповідачем [PERSON] , протягом 2016-2020 років платежі на рахунок позивача не вносилися. Відповідачу належить ѕ частки квартири [ADDRESS] , а позивачем надаються послуги з управління вказаного будинку, споруд та прибудинкової території. В свою чергу відповідач належним чином не виконує свої обов`язки щодо оплати таких послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість за послуги з утримання будинку в сумі 5567,84 грн., з управління багатоквартирним будинком 6594,21 грн. Також позивач вказує, що відповідач, як боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі положень\~статті 625 ЦК України\~зобов`язаний сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційних втрат в сумі 1160,28 грн та трьох процентів річних в сумі 1824,31 гривень. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в загальному розмірі 15146,56 грн. та сплачений судовий збір. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Ухвалою суду від 09.12.2021 залучено до участі в справі за позовом Житлово-комунального\~підприємства №\~7\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованостів якості відповідача [PERSON] . Відзиву від відповідачів до суду не надходило. Сторони в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи шляхом надсилання повісток та розміщення судового оголошення. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явились в судове засідання, відзиву на позов не подали, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперень, суд установив таке. \~ \~ \~ \~Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ѕ частки квартири [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] . \~ \~ \~ \~Також встановлено, що ј частки квартири [ADDRESS] належить [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , але не отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно. Відповідно до статей\~1216,\~1218 ЦК\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з нормами ст.\~ст. 1268 -1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відповідач [PERSON] 08.08.2005 надіслала шляхом поштового зв`язку до Першої Луцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оформлену неналежним чином, без посвідчення справжності її підпису нотаріусом, вдруге аналогічну заяву надіслала у листопаді 2015 Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи норми\~ст. 1268 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, хоча у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину не отримала, але спадщина належить їй з часу відкриття спадщини, тому вона в силу норм ст. ст.\~322,\~360 ЦК України\~має обов`язок з утримання спадкового майна, до складу якого входить ј частки квартири [ADDRESS] . Позивач Житлово-комунальне підприємство № 7 є комунальним підприємством та надає послуги з утримання та обслуговування житлових будівель та споруд, прибудинкових територій. У своїй діяльності Житлово-комунальне підприємство № 3 керується\~Конституцією\~та законами\~України,\~нормативно-правовими\~актами Президента України і Кабінету Міністрів України, рішеннями Луцької міської ради та її виконавчого комітету, розпорядженнями Луцького міського голови, іншими нормативно-правовими актами та Статутом. Встановлено, що Житлово-комунальне підприємство № 7 надавало послуги з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку [ADDRESS] до 01 лютого 2020 року відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та на підставі договору № 29/7 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 20.01.2020. Пунктом 1 частини першої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Разом з тим, відповідно до пункту 5 частини другої\~ статті 7 цього Закону\~споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до вимог\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Доказів ненадання або неналежного надання позивачем послуг відповідачам не надано та така обставина не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Водночас, відповідачі зобов`язання по оплаті послуг з утримання будинку і прибудинкової території не виконували належним чином. З наданого\~позивачем розрахунку вбачається,\~що заборгованість відповідачів перед ЖКП №7 за послуги з утримання будинку, прибудинкової території та послуги з управління багатоквартирним будинком складає 15146,56 грн., з яких: 5567,84 грн. - за послуги з утримання будинку, 6594,21 грн. - з управління багатоквартирним будинком, 1160,28 грн. - інфляційні втрати та 1824,31 грн. - три проценти річних. Здійснений позивачем розрахунок заборгованості відповідачами не заперечувався та не спростований. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За визначенням, наданим у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 526\~ЦК України\~визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою\~статті 509\~ ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті\~901, частини першої статті\~903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша\~статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої\~статті 625\~ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання\~грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою\~статті 625 ЦК України. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про\~обґрунтованість заявленої\~позивачем про\~стягнення з\~відповідачів суми\~заборгованості,\~3\~%\~річних та\~інфляційних збитків.\~А тому,\~з відповідачів\~на користь\~позивача слід\~стягнути інфляційні\~збитки в розмірі 1160,28 грн, а також 3% річних в сумі 1824,31 грн. Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з відповідачів в користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved