Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

14.02.2022 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про припинення дії, яка порушує право, посилаючись на те, що їй належить кімната [ADDRESS] . При зверненні до нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу, стало відомо, що на вказане майно накладено арешт, на підставі постанови ДВС, у зв`язку з чим нотаріус не може оформити договір купівлі-продажу через наявний арешт. При зверненні позивача до відділу виконавчої служби з відповідною письмовою заявою, отримала відповідь, що виконавчі провадження де вона є стороною у відділі не перебувають. Накладення арешту на майно створює позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні ним. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.02.2022 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути в її відсутність. В судове засідання представник відповідача не з`явився, на адресу суду направили клопотання в якому просили справу розглянути без участі державного виконавця, рішення прийняти на розгляд суду. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи доводи позивача, судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності, позивачу [PERSON] належить кімната [ADDRESS] . З єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається, що на підставі постанови № 48877467 від 29.10.2015 року Відділу ДВС Фастівського МРУЮ накладено арешт нерухомого майна [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно з листа №09.28-28-4277 від 26.01.2022 року Фастівського ВДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що станом на день відповіді відкритих виконавчих проваджень де боржником є [PERSON] на виконанні у відділі не перебувають. Відповідно до ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.76 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Стаття 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна, а саме особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частина 5 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Арешт майна створює позивачу перешкоди у здійсненні його права користування та розпорядженням ним. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом на виконанні у відділі ДВС виконавчі провадження де вона є боржником відсутні, а тому у суду є всі підстави в знятті арешту з майна.

Outcome: approved