Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

[PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути від спадкування за законом відповідача [PERSON] , [INFO] , після смерті [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із ухиленням відповідача від надання допомоги спадкодавцеві, яка через похилий вік, тяжку хворобу була у безпорадному стані. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: с. Власівка, Кегичівського району Харківської області разом з сином [PERSON] . Позивач разом із сім`єю зареєстрована та фактично мешкає у [ADDRESS] . 08 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Кегичівської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , так як не змогла підтвердити факт родинних відносин з померлою будь-якими оригіналами документів. Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 03 серпня 2021 року, справа №639/3125/20, встановлено родинні відносини [PERSON] із померлою бабусею по лінії батька - [PERSON] та визнано спадкоємцем першої черги по представництву після смерті [PERSON] . Про смерть бабусі [PERSON] . [PERSON] не повідомляв, про її смерть позивач дізналася пізніше від сусідів. Ще за життя стосунки між [PERSON] та [PERSON] були не зразкові, відповідач дозволяв собі розпускати руки по відношенню до бабусі. Одного разу відповідач притягався до кримінальної відповідальності, у зв`язку із тим, що спричинив тілесні ушкодження [PERSON] . При спілкуванні із сусідами, позивач дізналася про те, що за життя бабусі, [PERSON] ухилявся від надання їй допомоги, так як остання хворіла, більш того відповідач дозволяв собі знущатися над нею, дуже часто закривав її вдома на замок та залишав у такому стані на тривалий час, окрім цього, відповідач неодноразово наносив бабусі тілесні ушкодження, в результаті чого остання неодноразово залишала місце проживання та йшла або до сусідів, або сестри. Як зазначає позивач, [PERSON] поховали відразу після смерті, в той же день, навіть не відвозили до моргу та не робили розтин, задля встановлення причини смерті, не дивлячись на те, що були наявні ознаки тілесних ушкоджень на тілі. 19 червня 2018 року [PERSON] звернулася із відповідною заявою, щодо протиправних дій відповідача відносно бабусі до органів прокуратури. 21 червня 2018 року відомості було внесено до ЄРДР за №120182207200000181 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 20 вересня 2019 року по провадженню було призначено ексгумацію трупу [PERSON] . За результатами проведеної судової медичної експертизи трупу, було встановлено наступне: «точна причина смерті не встановлена. На трупі виявлено: перелом правих 5,6,7,8 ребер по передньо-паховій лінії, лівих 3,4,5,6, 7,8 ребер по середньо-ключичній лінії та додатково 3 ребро по передньо-паховій лінії з крововиливами в оточуючи м`які тканини; в лобній ділянці по центру виявлено ділянку шкіри темно коричного кольору; виявлені переломи ребер могли виникнути від ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких не відобразилися в пошкодженнях, що не дозволяє ідентифікувати предмет, яким вони могли бути причинені: встановити характер виявленої ділянки шкіри на лобі не має можливості, у зв`язку із гнильними змінами; виявлені крововиливи в ділянці переломів ребер є прижиттєвими, на що вказує зміна їх кольору при проведення проби а також наявність гімоглобінного пігменту, виявленого при судового-гістологічній експертизі» (висновок експертизи № 12-17/209 КРт/19 від 10 січня 2020 року - знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 120182207200000181, за ч. 1 ст. 115 КК України. У зв`язку із необхідністю встановлення причини смерті бабусі [PERSON] , по кримінальному провадженню №120182207200000181, за ч. 1 ст. 115 КК України, була призначена та проведена комісійна судово - медична експертиза; за результатами її проведення було складено висновок експерта № 08-187/2020; вказаним висновком причина смерті [PERSON] достеменно встановлена не була, але було підтверджено прижиттєве отримання тілесних ушкоджень померлою, які (ушкодження) були віднесені до середнього ступеню тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із: земельна ділянка - кадастровий номер 6323180800:01:001:0200, площею 4.5332 га, яка розташована на території Власівської сільської ради; земельна ділянка - кадастровий номер 6323180800:01:003:0202, площею 4,5326 га яка розташована на території Власівської сільської ради; об`єкт нерухомого майна - домоволодіння із надвірними прибудовами, загальною площею 47,6 м2; житловою площею 19,2 м2, який розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 28 вересня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом. Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21 жовтня 2021 року. Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено нотаріусу Кегичівської нотаріальної контори Харківської області видавати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16 листопада 2021 року, клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Ухвалою суду від 11 листопада 2021 року клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Ухвалою суду від 07 грудня 2022 року клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Ухвалою суду від 05 січня 2022 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Ухвалою суду від 21 січня 2022 року клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Ухвалою суду від 07 лютого 2022 року клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Ухвалою суду від 12 квітня 2022 року клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Ухвалою суду від 28 квітня 2022 року клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Сторони у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час повідомлені належним чином, через канцелярію суду надали заяви в яких просили провести розгляд справи без їх участі (дебати), крім того надали письмові позиції судових дебатів в яких зазначили: Представник позивача - позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, також вказав, що [PERSON] , потребували сторонньої допомоги та знаходилася в безпорадному стані, в силу стану здоров`я та похило віку, вказана обставина визнана сторонами. Свідки з боку відповідача - [PERSON] та [PERSON] , у своїх показаннях, вказували на наявність захворювання у [PERSON] , яке обумовлювало її поведінку: вона уходила з дому та самостійно не поверталася, її часто приводили сусіди, зустрічаючи то на краю села, то майже за його межами. Вона часто ходила на кладовище де похований її чоловік, носячи із собою одіяло та говорячи, що потрібно його укривати, так як йому холодно. Вказану обставину підтверджував й відповідач, повідомляючи суд про те, що боровся із уходами та блуканням матері, шляхом її запирання в хаті. Зі слів свідків [PERSON] з приводу захворювання матері звертався до сільського фельдшера, але коли, який діагноз було виставлено, які ліки прописано, що саме купував відповідач, яка саме медична документація була про захворювання матері відповідача не було зазначено. Відповідач не надав суду доказів того, що він не мав фактичної можливості доглядати свою матір та надавати їй відповідну допомогу. Останній є дієздатною особою, не є інвалідом, не потребує сторонньої допомоги, мав певний дохід. Все наведене вказує про те, що матір відповідача знаходилася в безпорадному стані та потребувала певного догляду, а відповідач мав можливість піклуватися про матір та надавати їй допомогу, але навмисно цього не робив. Свідок [PERSON] не спростувала той факт, що на дослідженому в суді аудіо запису не її голос, навпаки, вона підтвердила факт достовірності наданої розмови, але вказала, що оговорила відповідача, при цьому повідомила, що про ведення запису розмови між нею та позивачкою не знала. Проте вказана обставина навпаки надає певної цінності даному доказу - не знання того, що ведеться запис, вказує про неупередженість вказаної розмови. Представник відповідача - просила відмовити в задоволенні позовних вимог оскілки, позивач не довела жодними належними та допустимими доказами те, що відповідач причетний до смерті своєї матері [PERSON] (висновки судово-медичної експертизи за результатами проведеної ексгумації трупу [PERSON] не встановили причинно-наслідковий зв`язок між діями (бездіяльністю) відповідача [PERSON] та смертю його матері [PERSON] ). Позивач обмовила його, вказавши у позовній заяві «... мені відомо, про те, що відповідач притягався до кримінальної відповідальності у зв`язку із тим, що спричинив тілесні ушкодження своїй матері - моїй бабусі [PERSON] », хоча факт притягнення відповідача до кримінальної відповідальності з цього приводу під час розгляду справи свого підтвердження не знайшов. Позивач надала до суду у якості доказів записи телефонних розмов з мешканцями с. Власівка Красноградського району Харківської області, а саме: з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та безпосередньо [PERSON] , які були отримані позивачкою в порушення всіх відомих законів і норм (що ставить під сумнів їх належність і допустимість), оскільки вона записувала ці телефонні розмови, не попереджуючи співрозмовників про те, що ведеться аудіо запис розмови, і не маючи на те передбачених законом повноважень. Більше того, [PERSON] (одна із співрозмовниць) повністю спростувала ті відомості, які містилися в аудіо записі і повідомила суду про те, що вона свідомо обмовила відповідача, оскільки напередодні посварилася з ним і була на нього дуже ображена, а вся викладена в розмові інформація не відповідає дійсності. Також позивачка не запросила до суду жодного свідка, який би дав свідчення на її користь і повідомив хоч якісь відомості щодо підтвердження позиції позивача. Наведені вище телефонні розмови ґрунтуються на чутках і плітках мешканців с. Власівка, оскільки жоден із співрозмовників не був присутнім під час огляду трупа [PERSON] , одразу після її смерті. Більше того, в матеріалах судово-медичної експертизи за результатами проведеної ексгумації трупу [PERSON] , містяться відомості з протоколу допиту осіб, які оглядали труп [PERSON] , і які вказали, що на трупі немає видимих ознак насильницької смерті (синців, крововиливів тощо), що повністю спростовує інформацію з наведених телефонних розмов. Позивач спілкувалася з покійною [PERSON] лише кілька разів, участі в її утриманні і догляді не брала, умовами життя не цікавилася, за могилою бабусі не доглядала і не доглядає і в теперішній час. Свої родинні відносини з покійною [PERSON] стала доводити тільки тоді, коли після смерті останньої відкрилася спадщина, а до того часу встановленням факту родинних відносин позивач не переймалася. Представник Кегичівської нотаріальної контори Харківської області - з позовними вимогами ознайомлена, просила слухати справу за її відсутності за наявними в матеріалах справи документами. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 03 серпня 2021 року (справа №639/3125/20) встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та яка на день смерті була зареєстрована та фактично проживала за адресою: с. Власівка Кегичівського району Харківської області, яка була позивачці [PERSON] бабцею по лінії батька. Визнано [PERSON] спадкоємцем першої черги по представництву після смерті її бабці [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] (копія, а.с. 31-42). Відповідно до висновку експерта №08-187/2020 комісійної судово-медичної експертизи Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, проведеної в рамках кримінального провадження №12018220720000181 від 25 червня 2018 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за фактом смерті [PERSON] вказано, що на трупі [PERSON] на тлі виражених посмертних змін тканин (муміфікації) були встановлені конструкційні (непрямі, згинальні) переломи 5, 6, 7, 8 правих ребер по передній пахвовій лінії, 3 лівого ребра по передній пахвовій лінії та 3, 4, 5, 6, 7, 8 лівих ребер по середньоключичній лінії, які утворились від травматичної дії тупого твердого предмета (предметів) на віддаленні від безпосереднього місця локалізації вказаних переломів, тому індивідуальні особливості контактної частини цього предмета (предметів) в ушкодженнях не відобразилась. Для більш детального визначення механізму утворення цих переломів (напрямок дії травмуючої сили, кількість травматичних впливів та їх послідовність, можливість утворення всієї сукупності переломів внаслідок падіння з висоти власного зросту, зокрема з прискоренням) відсутні відповідні судово-медичні дані. При експертизі трупа була встановлена наявність крововиливів в м`яких тканинах навколо переломів, які виявлені пробою з 15% розчином їдкого калію та підтверджені мікроскопічним дослідженням (при забарвленні по Лепене виявлений гемоглобіновий пігмент). Наявність крововиливів в ділянках переломів дозволяє стверджувати, що переломи ребер були спричинені [PERSON] за життя, але встановити конкретний час їх утворення не є можливим у зв`язку зі спотворенням морфологічної структури тканин вираженими посмертними змінами (муміфікацією). Отже, враховуючи зажиттєве спричинення переломів ребер, ці ушкодження мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я (

Outcome: dismissed