Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 квітня 2015 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей, які станом на день подачі позову є повнолітні. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розхоження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. З відповідачем спільного господарства не ведеться з квітня 2020 року. Фактичні шлюбні відносини припинені з квітня 2020 року, проживають окремо, відповідач проживає з іншою жінкою. Збереження сім`ї неможливо, що суперечить їх інтересам. Спільне майно не ділять. Враховуючи зазначені обставини представник позивача проситьрозірвати шлюб, який зареєстрований 03 квітня 2015 року виконавчим комітетом Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №3 між [PERSON] та [PERSON] .. Прізвище [PERSON] залишити без змін, стягнути на користь позивача судові витрати та витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 28.02.2022р. справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання позивача не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згоден. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 03 квітня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №3,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03.04.2015р. виконавчим комітетом Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області . Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть. Згідно наданої позивачем заяви збереження шлюбу між ними неможливе. Таким чином, шлюб носить чисто формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позовній заяві зазначила, що прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін, тому суд залишає їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат. Відповідно до платіжного доручення №0.0.2458285607.1 від 15.02.22р. позивачем сплачено за подачу до суду позову судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача. Окрім цього, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію ордеру серії ВА №1029972 адвоката Мелєзгінова Ю.В. від 14.02.2022р. Тоді як договір про надання правової допомоги , документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку у матеріалах справи відсутні. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, а тому витрати на правову допомогу документально не підтверджені, тому задоволенню не підлягають. На підставі поданих по справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial