Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

15.09.2020 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, якою просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , уроженки с. Саф`яни, Ізмаїльського району Одеської області, диплому серії [NUMBER] від 30.06.1989 року про закінчення у 1989 році Одеського державного педагогічного інституту за спеціальністю математика та фізика, виданого на ім`я [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.08.1987 року між позивачем та [PERSON] укладено шлюб та у свідоцтві про укладення шлюбу прізвище позивача вказане як « [PERSON] ». 30.06.1989 року позивач отримала диплом серії [NUMBER] від 30.06.1989 року Одеського державного педагогічного інституту за спеціальністю математика та фізика, в якому прізвище позивача як « [PERSON] ». Вказує, що у дипломі допущена орфографічна помилка, та вказана розбіжність і прізвищі в документах може бути підставою для незарахування трудового стажу у повному обсязі. В судове засідання заявник не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала. Представник заінтересованої\~особи \~Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Одеській області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якою не заперечує проти задоволення вимог за заявою та просить розгляд справи провести за його відсутності. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду - з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. В судовому засіданні було встановлено, що 08.08.1987 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.08.1987 року, виданим Центральним відділом ЗАГС м. Одеси. Згідно диплому серії [NUMBER] від 30.06.1989 року встановлено, що [PERSON] 30.06.1989 року закінчила повний курс Одеського державного педагогічного інституту за спеціальністю «математика та фізика» та отримала кваліфікацію вчитель математики та фізики з правом викладання інформатики. 28.01.2002 року [PERSON] Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області був виданий паспорт громадянина України серії [NUMBER] , та згідно розділу паспорта про сімейний стан підтверджено укладення 08.08.1987 року шлюбу з [PERSON] . Таким чином, встановлено, що прізвище власника диплому серії [NUMBER] від 30.06.1989 року замість вірного « [PERSON] » вказано помилково « [PERSON] ». Встановлення факту належності [PERSON] диплому серії [NUMBER] від 30.06.1989 року, необхідно заявнику для реалізації її особистих та майнових прав, зокрема розбіжність у прізвищі у вищезазначеному документі може бути підставою для незарахування трудового стажу у повному обсязі, який необхідний для призначення пенсії. Дослідивши надані в судовому засіданні докази, суд вважає достовірно встановленим факт належності [PERSON] , [INFO] , уроженки с. Саф`яни, Ізмаїльського району Одеської області, диплому серії [NUMBER] від 30.06.1989 року про закінчення у 1989 році Одеського державного педагогічного інституту за спеціальністю математика та фізика, виданого на ім`я [PERSON] , тому суд приходить до висновку, що її заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved