Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 06.10.2021 року в інтересах позивача [PERSON] до суду звернувся адвокат Бессараба П.А. з позовом до відповідача, в якому просить: - Розірвати Договір між батьками про виховання, проживання та утримання дитини, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 31.08.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чімбер О.В. за реєстраційним №940; - Стягувати з [PERSON] на користь та [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 6000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з для набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 3-5, 13, 15, 16, 526, 598, 611, 626, 629, 651 ЦК України, ст. ст. 141, 150, 151, 153, 155, 157-159, 182-184, 192 СК України. Ухвалою від 22.10.2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 17.11.2021 року. 24.11.2021 року відповідачем до суду подано відзив на позов. 01.12.2021 року позивачем подано письмову відповідь на відзив. 16.12.2021 року надані відповідачем заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою суду від 10.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 24.03.2022 року представник позивача [PERSON] - адвокат Бессараба П.А. подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, в якому просить провести розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. 11.05.2022 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Селюков П.В. подав до суду заяву, в якій просить слухати справу за відсутністю відповідача, просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах представник позивача [PERSON] - Бессараба П.А. посилається на те, що з 28.02.2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого народився син [PERSON] , [INFO] . 10.08.2020 року рішенням Київського районного суду м. Одеси шлюб розірвано. 31.08.2020 року між сторонами укладено договір про сплату аліментів на дитину, згідно з яким встановлено обов`язок батька [PERSON] сплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі 13737,95 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день посвідчення договору становить 500,00 доларів США, щомісячно. Після підписання договору у сторін почалися непорозуміння щодо прийняття участі позивача у вихованні сина, а також у відвідування сина. Всі намагання позивача з моменту розлучення мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає позивачу у вихованні його дитини, не бажає присутності позивача та штучно створює такі обставини, через які позивач не може нормально зустрічатися з сином. На виконання умов договору позивач справно сплачує аліменти на утримання сина та станом на день подання позову [PERSON] отримала від [PERSON] аліменти на утримання дитини загальною сумою у розмірі 179442,51 грн. Відповідно до п. 10 Договору батько дитини має право перевіряти цільове використання аліментів, на підставі чого позивачем тричі направлялись заяви до відповідача з вимогою надати документальне підтвердження цільового використання аліментів на дитину, але відповідачем вказані заяви проігноровано. Враховуючи зазначені обставини та приймаючи до уваги відмову відповідача надати позивачу на виконання умов п. 10 Договору підтвердження цільового призначення аліментів на дитину, позивачем [PERSON] вбачається невиконання в повній мірі зі сторони [PERSON] умов Договору від 31.08.2020 року, а ухилення від отримання вищевказаних заяв є бажанням приховати нецільове витрачання аліментів на дитину з боку відповідача, що є істотним порушенням умов Договору, тому у відповідності до абзацу 2 п. 10 Договору позивач має право звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів та інтересів дитини та має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Селюков П.В. посилається на те, що ніяких заяв про перевірку цільового призначення аліментів на дитину відповідачем [PERSON] отримано не було. Усі вони були спрямовані на поштове відділення 65113 з зазначенням телефону отримувача [NUMBER] . Зазначений у рекомендованому повідомленні номер телефону не належить [PERSON] , тому усі заяви, відправлені позивачем таким шляхом, були повернуті адресату за закінченням терміну зберігання. Представник відповідача зазначає, що такий не дуже порядний шлях досягнення своїх цілий свідчить, що позивач не дуже хотів, щоб ці заяви потрапили особисто до рук відповідача у зазначений період часу, проте він заздалегідь готувався до звернення до суду з позовом. Представник відповідача також зазначає, що спірним договором жодним чином не обумовлено як підставу отримання аліментів дотримання графіку побачень з дитиною, визначеного рішенням комісії з питань захисту прав дитини Служби у справах дітей і вирішення питання щодо участі у вихованні дитини є предметом іншого позову, рішення по якому ухвалено 04.11.2021 року. Договір між батьками був укладений на добровільних засадах, за умовами, погодженими сторонами та посвідчений належним чином. На підтвердження цільового призначення аліментів до відзиву надані відповідні квитанції, чеки, платіжні доручення з документальними підтвердженнями напрямків витрати грошей. У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача Бессараба П.А. зазначає, що доводи у відзиві є необгрунтованими та такими, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, сформованими лише за принципом власних міркувань, з яких вбачається, що представник відповідача посилається у відзиві, як на доказ своїх аргументів на невідомі і невстановлені копії якихось скріншотів з екрану телефону, договорів, грошових переказів та квитанцій, які неможливо ідентифікувати, хто і кому писав смс повідомлення, чи укладались ці договори відповідачем взагалі і за що робились грошові перекази відповідачем на особисті банківські картки невідомим фізичним особам, що в свою чергу достовірно вказує на неналежність, недостовірність та допустимість цих доказів. Представник позивача зазначає, що відповідачем підтверджено суму цільових витрат аліментів на дитину в розмірі 7082,12 грн. з сплачених позивачем аліментів загальною сумою у розмріі 179442,51 грн., яка підтверджується доданими до позову копіями квитанцій. У запереченні на відповідь на відзив на позовну заяву представник відповідача Селюков П.В. посилається зокрема на те, що позивач не дотримався процедури перевірки цільового використання аліментних коштів, затвердженої Наказом Міністерства соціальної політики України від 15.11.2018 року №1713 "Про затвердження Порядку здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину". Мати намагається створити для сина усі необхідні та найкращі умови для його існування. Представник позивача вкладає сумніви у кожний чек чи платіжне доручення, представлене на обгрунтування цільового призначення аліментів, проте стороною відповідача до заперечень додаються матеріали фотофіксації, підтверджуючі насамперед рівень життя дитини, її доглянутість, зовнішній вигляд та участь у розвитково-розважальних заходах. Представник відповідача наголошує, що договором від 31.08.2020 року про сплату аліментів на дитину не зазначено конкретного періоду звітності щодо цільового використання грошових коштів та сторонами не було обумовлено таку процедуру взагалі, тому неналежне оформлення доказів, зазначене представником позивача, в обгрунтування витрат на дитину не може братися до уваги та трактуватися як відсутність вказаних витрат взагалі, тому як відсутність належного оформлення договорів не виключає факту їх повного виконання. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Сторони у справі [PERSON] та [PERSON] з 28.02.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10.08.2020 року було розірвано /а.с.18/. [PERSON] народився [INFO] , про що 28.12.2015 року складено відповідний актовий запис №13165, що вбачається з свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого повторно 20.02.2021 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Батьками вказані [PERSON] та [PERSON] /а.с.17/. 31.08.2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Чімбер О.В. /а.с.19-20/. Відповідно до умов вказаного договору за домовленістю батьків даним договором встановлюється обов`язок батька сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 13737, 95 грн., що в еквіваленті за офіційним валютним курсом НБУ на день посвідчення договору становить 500 доларів США щомісяця. Аліменти повинні бути сплачені батьком не пізніше 10 числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім`я матері картковий рахунок. Батько повністю сплачує всі платежі, пов`язані з отриманням середньої та вищої освіти дитини. Батько повністю сплачує всі платежі, пов`язані з відвідуванням футбольної секції (школи), платежі, пов`язані з відвідуванням дитини інших секцій, курсів, занять батьки сплачують порівну.Всі витрати дитини, пов`язані з медичним, юридичним обслуговуванням, а також витрати, зв`язані з поїздками як по Україні, так і за кордон, батьки ділять у рівних частках. Пунктом 7 Договору передбачено, що у випадку суттєвої зміни матеріального або сімейного станусторін та у разі недосягнення згоди про зміну або розірвання цього договору, а також у випадку порушення його умов кожна зі сторін має право звернутися до суду з позовом про зміни або розірвання договору. Пунктом 10 Договору визначено, що батько має право перевіряти цільове використання аліментів на дитину. Нотаріусом роз`яснено положення ст. 186 СК України, відповідно до якої за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Позивачем [PERSON] тричі були направлені відповідачу [PERSON] заяви про перевірку цільового призначення аліментів на дитину /т.1 а.с.21-23/. Вказані заяви направлялись цінним листом з описом вкладення до відділення 65113 з зазначенням номеру телефону отримувача: [NUMBER] та [NUMBER] /т.1 а.с.24-29/. На адресу проживання відповідача [PERSON] разом з дитиною такі поштові відправлення направлені не були. На підтвердження сплати визначеної в договорі суми аліментів стороною позивача надані відповідні копії квитанцій /т.1 а.с.30-33/. 09.07.2021 року Київською районною адміністрацією як органом опіки та піклування надано Висновок "Щодо визначення способів участі гр. [PERSON] , [INFO] , у вихованні малолітньошо [PERSON] , [INFO] ", вих. №1305/01-11 /т.1 а.с.34-35/. Стороною позивача до матеріалів справи надані талони-повідомлення щодо звернення з заявами до ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області з приводу конфліктів з колишньою дружиною, ненадання колишньою дружиною можливості побачень з дитиною /т.1 а.с.36-37/. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В. від 08.09.2021 року відкрито провадження у цивільній справі №947/24085/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та у вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї /т.1 а.с.38/. Стороною відповідача на підтвердження понесених нею витрат на дитину суду надані письмові докази щодо оплати харчування дитини в ДНЗ №304, репетиторських послуг за підготовку до школи, футбольної підготовки Nanokids, навчання в школі "Delo", витрати на медичні послуги та лікування дитини, придбання одягу та інших товарів для дитини, розважальні заходи, продукти харчування, навчання в Одеському закладі середньої освіти "Майбуття" /т.1 а.с.59-167, т.2 а.с.12-47,75-155,164-176,207-228/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з ч. 3 ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 4 ст. 157 СК України визначено, що батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частиною 1 ст. 186 СК України визначено, що контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. Відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час проживає разом з відповідачем [PERSON] . Сторони за взаємною згодою уклали Договір про сплату аліментів на дитину 31.08.2020 року, однак позивач стверджує, що відповідач [PERSON] не використовує отримувані кошти за цільовим призначенням, на дає можливості спілкуватись з дитиною, в зв`язку з чим позивач [PERSON] звернувся до суду. Щодо доводів позивача [PERSON] стосовно того, що відповідач [PERSON] перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, суд зазначає, що вказане питання не є предметом даного спору та підлягає розгляду в іншому судовому провадженні, в зв`язку з чим при розгляді даної справи суд оцінки зазначеним обставинам не дає. Стосовно нецільового використання відповідачем аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне. В ході судового розгляду справи встановлено та не заперечувалось сторонами, що [PERSON] виконує свої зобов`язання за договором, сплачуючи аліменти у визначеній в договорі сумі. Пунктом 10 Договору визначено, що батько має право перевіряти цільове використання аліментів на дитину. При цьому в договорі зазначено, що нотаріусом роз`яснено положення ст. 186 СК України, відповідно до якої за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. На підтвердження нецільового витрачання аліментів стороною позивача надано лише поштові відправлення заяв про перевірку цільового призначення аліментів на дитину /т.1 а.с.21-23/. Вказані заяви направлялись цінним листом з описом вкладення до відділення 65113 з зазначенням номеру телефону отримувача: [NUMBER] та [NUMBER] /т.1 а.с.24-29/. При цьому на адресу проживання відповідача [PERSON] разом з дитиною такі поштові відправлення направлені не були. Зазначені обставини суд розцінює як здійснення дій стороною позивача [PERSON] саме для збирання доказів для звернення до суду, що не були реально спрямовані на отримання таких звернень відповідачем [PERSON] . Суд зазначає, що з відповідною заявою для перевірки цільового витрачання аліментів до органу опіки та піклування позивач [PERSON] не звертався. Фактично, на час звернення з даним позовом [PERSON] надав до суду лише докази того, що відповідач [PERSON] не отримує поштову кореспонденцію у поштовому відділенні 65113, якщо така поштова кореспонденція не відправляється на її адресу, а лише вказується номер телефона. Пунктом 14 Договору визначено, що цей договір може бути змінено або розірвано у будь-який час за взаємною згодою сторін, зміна чи розірвання договору здійснюється у нотаріальній формі. Одностороння відмова від виконання догвоору чи одностороння зміна умов не допускається. Таким чином, оскільки оспорюваний договір не містить умов щодо зобов`язання відповідача [PERSON] надавати будь-які звіти щодо використання аліментів та не містить обов`язку перевіряти поштове відділення щодо наявності подібних запитів від платника аліментів, суд приходить до висновку про відсутність з боку відповідача [PERSON] порушень умов договору, в зв`язку з чим відсутні підстави для розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України, про що просить позивач. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed