Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості за аліментами, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві посилався на те, що з 24 січня 2014 року перебував у шлюбі з [PERSON] . В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилась спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25.03.2019 року по справі №552/436/19 шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишалася з відповідачем. Одного разу [PERSON] під час відвідування сина ( [PERSON] збирався до першого класу) який проживав у відповідачки, виявив, що у сина не вистачає його особистих речей і іграшок, немає необхідних речей для навчання, починаючи зі шкільного приладдя (зошити, книжки, канцелярія) та закінчуючи шкільними та сезонними речами. За місцем проживання відповідача було не прибрано, дитина була не в охайному вигляді та голодна, оскільки нічого не було приготовано. На запитання відповідач пояснила, що в неї відсутнє бажання піклуватися про сина. Малолітній [PERSON] повідомив, що мама багато п`є щось зі скляних пляшок, вживає пігулки та палить в квартирі, що до них приходять різні чоловіки додому, та те, що її часто не буває вдома. Малолітній син передав [PERSON] свій планшет де на фотознімках та відеофайлах зображена відповідачка з невідомими людьми, які ймовірно вживали наркотичні засоби, так як на відео зображений процес підготовки до вживання наркотичних засобів. Зрозумівши, що є потенційна загроза життю та здоров`ю малолітньої дитини [PERSON] негайно забрав сина до себе для спільного проживання та придбав все необхідне для його навчання. Таким чином починаючи з 06.10.2020 року [PERSON] проживає з батьком [PERSON] . Але 07\~жовтня 20200\~року за\~заявою [PERSON] .\~Київським районним\~судом м.\~Полтави видано\~судовий наказ\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~аліментів на\~утримання сина,\~ [PERSON] \~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/4\~частини заробітку\~(доходу)\~платника аліментів,\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~та не\~більше 10\~прожиткових мінімумів\~для дитини\~відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з 15.09.2020. Оскільки дитина проживає з ним, і саме він здійснює догляд, утримує та піклується про дитину, позивач просив суд визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] ; припинити стягнення аліментів з [PERSON] , які стягуються Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в межах виконавчого провадження ВП №63781043 з примусового виконання судового наказу Київського районного суду м. Полтави №552/4300/20 виданого 30.11.2020; звільнити з 06 жовтня 2020 року і по дату набрання рішенням суду у даній справі законної сили, [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами та визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ від 07.10.2020 по справі № 552/4300/20, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON] . Також просив стягнути з дати подачі даного позову з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Також просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 06 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не надала. Ухвалою суду від 01 березня 2022 року задоволено клопотання представника позивача, адвоката Хворост Д.М., про виклик в судове засідання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та про долучення до матеріалів справи доказів: копії постанови Київського районного суду м.Полтави у справі №552/191/20 від 04 лютого 2020 року та копію довідки про займану посаду та середню заробітну плату [PERSON] від 19 січня 2022 року №19-01/1 (а.с. 119). Інші заяви по суті справи та клопотання сторони суду не надали. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі. Посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позовні вимоги просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомила, з клопотаннями до суду не зверталась. Треті особи:\~орган опіки\~та піклування Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради та Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання своїх представників не направили, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. При цьому Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування за місцем проживання дитини надав висновок щодо розв`язання спору, визначення місця проживання дитини та просив розглянути справу за відсутності його представника. Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони, [PERSON] та [PERSON] , з 24 січня 2019 року перебували зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 березня 2019 року у справі №552/436/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішення набрало законної сили 25 квітня 2019 року (а.с.30). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14 червня 2014 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції (а.с.27). Після розірвання шлюбу між сторонами дитина проживала за матір`ю, [PERSON] . Але з 06 жовтня 2020 року батько дитину забрав до себе. З того часу малолітній [PERSON] проживає з батьком, [PERSON] , який повністю утримує дитину, піклується про дитину, займається її вихованням та розвитком, готує до самостійного життя. В цей період мати дитиною не цікавиться. Вимог щодо повернення дитини до неї не заявляє. Крім пояснень позивача вказана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі: показаннями свідка [PERSON] , яка суду повідомила, що з 06 жовтня 2020 року малолітній [PERSON] проживає з батьком, який створив для дитини всі необхідні умови. Він піклується про дитину, виховує, утримує сина. Відповідач [PERSON] дитиною не цікавиться взагалі; показаннями свідка [PERSON] , який суду пояснив, що він проживає за адресою: [ADDRESS] , і є сусідом позивача [PERSON] , який проживає у кв. [ADDRESS] вказаного будинку. З літа 2020 року син позивача [PERSON] почав часто з`являтися у дворі будинку, а з осені 2020 року почав проживати з батьком. Дитину батько відводить у школу, ввечері забирає зі шкоди та вони гуляють у дворі з дитиною. [PERSON] свідок ніколи не бачив. Батьком створені належні умови для проживання дитини; показаннями свідка [PERSON] , який засвідчив, що також є сусідом [PERSON] , проживає в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] живе з батьком, який здійснює виховання та догляд дитини. Свідок гуляє у дворі з онуком, і бачить як [PERSON] гуляє з [PERSON] . Дитина завжди доглянута. Маму дитини свідок жодного разу не бачив; характеристикою [PERSON] , виданою 29 травня 2014 року КЗ «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №5 Полтавської міської ради Полтавської області», згідно якої [PERSON] навчається в даному навчальному закладі з 01 вересня 2020 року. [PERSON] навчається в школі перший рік. На кінець навчального року оволодів навчальним матеріалом на достатньому рівні. Добре співпрацює в групі. [PERSON] привчений до самообслуговування: робоче місце у нього майже завжди охайне, іноді потребує допомоги вчителя (зав`язати шнурки). Дитина завжди має охайний вигляд, приходить завжди в чистому одязі. Хлопчик забезпечений всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання в школі. Після уроків завжди забирає тато та забезпечує всім необхідним, залежно під потреб. Мама жодного разу не забирала [PERSON] зі школи та не цікавиться успіхами сина (а.с. 18); характеристикою учня 2 класу ПНВК «ДНЗ-СШ» [PERSON] на [PERSON] за вих. №97 від 21 жовтня 2021 року, з якої вбачається, що дитина в цій школі навчається з другого класу. Має навчальні досягнення високого і достатнього рівня... [PERSON] привчений до самообслуговування: робоче місце у нього майже завжди охайне… [PERSON] завжди має охайний вигляд. Хлопчик забезпечений всім необхідним для навчання. До школи приходить завжди вчасно. Тато приділяє належну увагу вихованню сина (а.с. 19); угодою б/н, від 19 серпня 2021 року, укладеною Приватним навчально-виховним комплексом Оксани Данько («Комплекс») та [PERSON] («Замовник»), згідно якої предметом даної угоди є організація і надання «Комплексом» за рахунок коштів «Замовника» всебічної (інтелектуальної. моральної, фізичної, естетичної) освіти дитини [PERSON] (а.с.20-21); угодою на харчування дитини [PERSON] , укладеною 19 серпня 2021 року Приватним навчально-виховним комплексом Оксани Данько та [PERSON] , згідно якої має бути забезпечено 4-разове харчування дитини згідно з нормами харчування в дитячих закладах (а.с.22); довідкою, виданою [PERSON] ТОВ «Інноваційні Системи Інфраструктур» 15 жовтня 2021 року за вих. №15/10-1, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно працює в ТОВ «Інноваційні Системи Інфраструктур» на посаді дорожній робітник з 18 лютого 2021 року (а.с. 23); актом про проживання дитини за адресою місця проживання батька, складеного 20 жовтня 2021 року мешканцями будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] (кв. 110), [PERSON] (кв. 118), [PERSON] (кв. 115), які підтвердили той факт, що [PERSON] , [INFO] , фактично проживає з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Дитина за вказаною адресою проживає з 06 жовтня 2020 року (а.с. 28); договором оренди жилого приміщення №11 від 14 квітня 2020 року, укладеним [PERSON] та [PERSON] , згідно якого [PERSON] орендує житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29); рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 березня 2019 року у справі №552/436/19, відповідно до якого шлюб, зареєстрований 24 січня 2014 року в Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Полтава Полтавського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 11 між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 30). Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради як органу опіки та піклування за місцем проживання дитини, затвердженого рішенням від 25 січня 2022 року №19 «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання [PERSON] », в інтересах дитини орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком, [PERSON] (а.с. 92-94). Підстави для відхилення даного висновку органу опіки та піклування у суду відсутні. Також відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, на яку як на підставу своїх вимог посилається позивач за первісним позовом, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків коли є виняткові обставини, буди розлучена зі своєю матір`ю. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що вихованням, доглядом та утриманням дитини займається лише батько, [PERSON] . Мати дитини [PERSON] дитиною взагалі не цікавиться, в житті дитини відсутня. В тому числі через її відсутність виникла необхідність у визначення місця проживання дитини. Вказані обставини враховані судом при вирішенні справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком відповідає найвищим інтересам дитини. Тому позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини необхідно задовольнити. Вирішуючи питання щодо врегулювання аліментних правовідносин між сторонами, суд встановив наступне. Судовим наказом Київського районного суду м.Полтави від 07 жовтня 2020 року у справі №552/4300/20, провадження №2-н/552/764/20, виданим за заявою [PERSON] , з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 15 вересня 2020 року (а.с.31). Судом також встановлено, що постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відкрито виконавче провадження №63781043 з примусового виконання судового наказу Київського районного суду м.Полтави №552/4300/20 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів (а.с. 35). Державним виконавцем виконано розрахунок заборгованості [PERSON] за аліментами у виконавчому провадженні №63781043. При цьому станом на 01 листопада 2021 року заборгованість обрахована в загальному розмірі 18850,49 грн. (а.с. 38). Але, як встановлено судом, починаючи з 06 жовтня 2020 року малолітній [PERSON] проживає з батьком, який і займається його утриманням. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Оскільки на час винесення судом судового наказу №552/4300/20 про стягнення аліментів та на час відкриття виконавчого провадження №63781043 про стягнення аліментів, і до даного часу дитина проживає з батьком, підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дитини на користь матері дитини - [PERSON] , яка таке утримання не здійснює і участі у ньому не бере, - відсутні. Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про припинення стягнення аліментів та визнання судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до частини 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Судом встановлено, що заборгованість за аліментами [PERSON] нарахована за період, коли дитина проживала з ним і перебувала на його утриманні, а мати участі в утриманні дитини не брала. Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про звільнення [PERSON] з 06 жовтня 2020 року від сплати заборгованості за аліментами. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки судом встановлено, що лише батько утримує дитину, а мати [PERSON] матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини [PERSON] не надає, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. За вимогами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні даного рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України. Крім того, при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», на час розгляду справи становить 2618 грн., з 01 липня 2022 року становитиме 2744 грн., з 01 грудня 2022 року 2833 грн.\~ Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Саме такий розмір аліментів має забезпечити право малолітнього [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 18 листопада 2021 року дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Встановивши дані обставини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, судовий збір в повному обсязі покладається на відповідача. При звернення з позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір за позовну вимогу про визначення місця проживання дитини з батьком у розмірі 908,00 грн. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 908,00 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору. Оскільки інші позовні вимоги позивачем при зверненні до суду судовим збором оплачені не були, з відповідача на користь держави також необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1816,00 грн. Щодо судових витрат позивача на правничу допомогу, його представник [PERSON] до закінчення судових дебатів у справі відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України повідомила суду, що докази витрат позивача будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Тому питання щодо розподілу судових витрат позивача на правову допомогу буде вирішено судом після надання згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем доказів таких витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved