Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Заявниця [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду із заявою та просила встановити юридичний факт належності їй трудової книжки [NUMBER] . В обґрунтування заяви зазначає, що має право на призначення пенсії по досягненню пенсійного віку, у зв`язку з чим у січні 2022 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою та відповідними документами. При огляді документів спеціалістами Пенсійного фонду встановлено розбіжності у написанні її імені у трудовій книжці [NUMBER] , де її ім`я зазначено як [PERSON] , а не [PERSON] . Заявниці невідомі причини неправильного зазначення її імені у вказаному документі. Згідно первинних документів: свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , паспорта громадянина України, ідентифікаційного номера картки фізичної особи - платника податків № [NUMBER] прізвище, ім`я по батькові заявниці - [PERSON] , [INFO] . Через вказані розбіжності ГУПФ України в Івано-Франківській області до розрахунку трудового стажу заявниці не взято дані її трудової книжки, оскільки записи про зміну імені на титульній сторінці трудової книжки з " [PERSON] " на " [PERSON] " внесено уповноваженим органом не за останнім місцем роботи. Згідно записів у трудовій книжці останнім місцем роботи заявниці є продавець товарів згідно трудового договору № 135 від 03.06.2014 у приватного підприємця [PERSON] . На вказаній посаді вона працювала з 03.06.2014 по 30.04.2015. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29.12.2020 припинено державну реєстрацію підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] . З вказаних причин неможливо внести зміни у трудову книжку заявниці та виправити помилку у написанні її імені. Встановлення факту належності заявниці трудової книжки [NUMBER] має для неї юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання пенсії по віку. Ухвалою Городенківського районного суду від 09.02.2022 відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати в порядку окремого провадження. Заявниця в судове засідання не з`явилася, 07.04.2022 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримує повністю, заявлені вимоги просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмове пояснення, в якому зазначив, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. [PERSON] , при зверненні до Головного управління по питанню призначення пенсії за віком, було надано трудову книжку серії [NUMBER] , заповнену 25 серпня 1979 року, де на титульному аркуші внесено запис про зміну імені на « [PERSON] » уповноваженим органом не за останнім місцем роботи, що не відповідає пунктам 2.11 - 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства Праці України, Міністерства Юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993. Згідно записів трудової книжки [NUMBER] , дата заповнення якої 25.08.1979, останнім місцем роботи [PERSON] є продавець товарів згідно трудового договору № 135 від 03.06.2014 у приватного підприємця [PERSON] . Однак, усунути недоліки вчинених записів за останнім місцем роботи неможливо, оскільки останнім місцем роботи є підприємство, яке припинило свою діяльність. Враховуючи вищенаведене, неможливо встановити, що трудова книжка серії [NUMBER] , дата заповнення якої 25.08.1979 року, належать саме [PERSON] , [INFO] . Крім того, у письмовому поясненні Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області просить розгляд справи проводити без участі представника Головного управління. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень, що містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заявниця просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 25 серпня 1979 р. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 грудня 1961 року, прізвище, ім`я, по батькові заявниці - [PERSON] , дата народження - [INFO] , запис за № 150 від 03 листопада 1961 р. у книзі записів актів громадянського стану про народження. У зв`язку із укладенням шлюбу [INFO] [PERSON] , [INFO] , змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 75 від 03 жовтня 1981 р. у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 03.10.1981. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 24 січня 2002 року Городенківським РВ УМВС України в Івано-Франківській області; копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 26.12.2000 за № [NUMBER] , прізвище, ім`я, по батькові заявниці - [PERSON] , дата народження - [INFO] . Статтею 48 КЗпП України визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову дiяльнiсть працівника; до трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; п орядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 з наступними змінами і доповненнями, яка діяла до набрання чинності Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року, тобто на момент заповнення трудової книжки заявниці, визначено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, прізвище, ім`я та по батькові і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно п. 2.12 даної Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей; першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до п.2.13 Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Судом встановлено, що трудова книжка заявниці [PERSON] , серія [NUMBER] , заповнена 25 серпня 1979 р. відділом культури виконкому Городенківської районної Ради Івано-Франківської області, де заявниця працювала з 22.08.1979 по 26.06.1985. Виправлення прізвища в трудовій книжці з « [PERSON] » на « [PERSON] » вчинене фабрикою трикотажних виробів ім. Рози Люксембург, де заявниця працювала з 05.07.1985 по 29.08.1986. Зміна запису про ім`я заявниці з « [PERSON] », « [PERSON] » на « [PERSON] » у її трудовій книжці вчинено згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.12.1961 начальником відділу культури, молоді та спорту В.С. Чупруном, однак записи про її роботу у відділі культури, молоді та спорту у трудовій книжці відсутні. Згідно записів № 12 та № 13 у трудовій книжці заявниця з 03.06.2014 по 30.04.2015 працювала продавцем товарів згідно трудового договору № 135 від 03.06.2014 у приватного підприємця [PERSON] , що є останнім місцем її роботи. На даний час заявниця не працює. Фізична особа - підприємець [PERSON] припинив підприємницьку діяльність, про що свідчить копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого 18.02.2022. Оскільки зміна записів у трудовій книжці заявниці серії [NUMBER] вчинена з порушенням вимог вищезгаданої Інструкції, управлінням Пенсійного фонду прийнято рішення про відмову [PERSON] у призначенні пенсії за віком, що стверджується копією рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області про відмову в призначенні пенсії від 15.02.2022 № 092550003958. Однак, факт належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] підтверджується ідентичністю прізвища, імені, по батькові та датою народження заявниці згідно копій свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера. Встановлення факту належності заявниці даної трудової книжки має для неї юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на отримання пенсії по віку. З огляду на те, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів на підтвердження факту належності [PERSON] трудової книжки [NUMBER] , враховуючи, що іншим шляхом, окрім судового рішення, встановити зазначений факт неможливо, оскільки останнім місцем роботи заявниці є підприємство, яке припинило свою діяльність, тому суд приходить до переконання, що заявлені [PERSON] вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved