Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] та просить суд розірвати Договір на виготовлення та монтаж кімнатних перегородок та дверей від 29.06.2020 № 2906-01-2020, укладений між сторонами; стягнути з відповідача на користь позивача сплачені згідно з вищевказаним договором кошти в сумі 23 760,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача 20 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначає, що 29 червня 2020 року між [PERSON] , як замовником, та фізичною особою - підприємцем [PERSON] , як виконавцем, укладено Договір на виготовлення та монтаж кімнатних перегородок та дверей № 2906-01-2020, згідно з пунктом 1.1. якого замовник доручав, а виконавець зобов`язувався виконати наступні роботи: проектування (креслення), виготовлення та монтаж кімнатних перегородок та дверей (дзеркало 6 мм, колір рам 9005 чорний структурний, двоє розпашних дверей, модель «Бруклін+») за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, фізична особа - підприємець [PERSON] , будучи, як суб`єкт господарювання, професійним виконавцем робіт у вказаній сфері, повинен був виконати для [PERSON] роботи, передбачені Договором від 29.06.2020 № 2906-01-2020. [PERSON] . Як замовник, відповідно до вищевказаних положень Договору від 29.06.2020 № 2906-01-2020 на вимогу виконавця у період із 30.06.2020 по 08.07.2020 позивач перерахувала зі свого рахунку в АТКБ «ПриватБанк» (номер картки № [NUMBER] ) на його особистий рахунок в AT «Універсал Банк» (номер карти інтернет-банкінгу Monobank № [NUMBER] ) грошові кошти на загальну суму 23 760 грн. в якості платежу в розмірі 90% за роботу, передбачену Договором. Як зазначає позивач, відповідач свої обов`язки не виконав взагалі, тобто, виготовлення та монтаж кімнатних перегородок та дверей за вищевказаною адресою не здійснив. ФОП [PERSON] , було поінформовано про розірвання замовником Договору від 29.06.2020 № 2906-01-2020 з вини виконавця відповідно до вимог пункту 4.1. у зв`язку з невиконанням ним робіт, передбачених цим Договором, та висловлено вимогу терміново повернути сплачені кошти в сумі 23 760,00 грн. Однак, дане поштове відправлення адресату вручене не було. Оскільки відповідач ігнорує законні вимоги позивача, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, вимагаючи розірвати Договір на виготовлення та монтаж кімнатних перегородок та дверей від 29.06.2020 № 2906-01-2020, а також стягнути з Відповідача на її користь сплачені згідно з вищевказаним Договором кошти в сумі 23 760,00 грн. Крім того, в якості відновлення порушеного права, позивач також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн., яку обґрунтовує тим, що мав місце факт заподіяння позивачу моральної шкоди, що полягала в душевних стражданнях, які [PERSON] перенесла у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя та відновлення порушеного права. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 березня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, 04 червня 2021 року частково задоволено заяву представника [PERSON] адвоката Лілякова Олексія Анатолійовича про забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти фізичної особи - підприємця [PERSON] , які обліковуються на належних йому рахунках у банках або інших кредитно-фінансових установах, що будуть виявлені під час виконання ухвали суду, в межах суми в розмірі 23 760,00 грн. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач письмового відзиву на позов не надав. На адресу відповідача, яка вказана в позові, а також згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї документами. Ухвала суду про відкриття провадження разом з позовом повернулась до суду з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. 29 червня 2021 року між [PERSON] , як замовником, та ФОП [PERSON] , як виконавцем, був укладений Договір на виготовлення та монтаж кімнатних перегородок та дверей № 2906-01-2020, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати у відповідності до умов даного договору наступні роботи: проектування (креслення), виготовлення та монтаж кімнатних перегородок та дверей, дзеркало 6 мм, та кольором рам 9005 чорний структурний, дві розспашні двері, модель «Бруклін+», монтаж за адресою [ADDRESS] . Згідно з пунктами 1.2. - 1.6. Договору результатом робіт за даним Договором є: перший етап: виготовлені та доставлені до місця проведення монтажних робіт (адресу зазначено в договорі) всі компоненти та комплектуючі для збірки кінцевої конструкції (сталеві каркаси, скло, метизи). Другий етап: повністю змонтовані та встановлені конструкції. Підписання акту виконаних робіт. Виконавець зобов`язаний виконати всі умови креслення та даного договору. Дата монтажу 10.09.2020 року. Монтажні роботи проводяться від 1 до 3-х робочих днів. Старт робіт вважається розпочатим наступного робочого дня після укладення даного договору та перерахунків замовником авансового внеску. У відповідності до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторони (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Згідно з ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюється у договорі підряду. Також у відповідності до ч. 1 ст. 865 Цивільного кодексу України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Розділом «Вартість робіт та порядок розрахунків» Договору його сторони визначили, що вартість виконання роботи та транспортних витрат становить: 26 400,00 грн. за 3,84 м.2(+- 0,3 м2). Оплата здійснюється поетапно, наступним чином: платіж 90%, що складає суму 23 760,00 грн. перераховується замовником у день укладання договору. Платіж 10%, що складає суму 2 640,00 грн. перераховується замовником у день закінчення робіт. Форма оплати за усною домовленістю. Також згідно з п. 4.1. Договору визначено, що у випадку невиконання виконавцем з вини виконавця робіт або не досягнення показників, які передбачені діючим договором, кресленнями, усними домовленостями, а також листуванням (поштою, СМС, Telegram) замовник може розірвати договір та вимагати повернення коштів 100% всіх проведених платежів у випадку, якщо виконавець не виготовив конструкції до монтажу. Як свідчать матеріали справи, позивач, як замовник за Договором, виконав свої зобов`язання шляхом оплати та в період із 30.06.2020 по 08.07.2020 перерахувала зі свого рахунку в АТКБ «ПриватБанк» (номер картки № [NUMBER] ) на рахунок відповідача в AT «Універсал Банк» (номер карти інтернет-банкінгу Monobank № [NUMBER] ) грошові кошти на загальну суму 23 760,00 грн. в якості платежу в розмірі 90% за роботу. Вищевказані перекази особистих коштів [PERSON] були здійснені ФОП [PERSON] 30.06.2020 на суму 5 000,00 грн.; 03.07.2020 на суму 5 000,00 грн.; 05.07.2020 на суму 5 000,00 грн.; 06.07.2020 на суму 5 000,00 грн.; 08.07.2020 на суму 3 760,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень АТКБ «ПриватБанк» № Р24А440710198С59822 від 30.06.2020, № Р24А448024452С57704 від 03.07.2020, № ECM_P24A450696669C65505 від 05.07.2020, № ЕСМ_Р24А452169809С32376 від 06.07.2020, № Р24А456985582С10054 від 08.07.2020. Таким чином, з огляду на положення п. 1.4. Договору відповідач повинен був змонтувати та встановити визначені договором конструкції у строк до 10.09.2020 року включно. Як зазначає позивач, відповідач свої обов`язки не виконав взагалі, тобто, виготовлення та монтаж кімнатних перегородок та дверей за вищевказаною адресою не здійснив. Також позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача в телефонному режимі з проханням виготовити та доставити конструкції, на що відповідач спочатку відповідав обіцянками, а згодом перестав виходити на зв`язок. У матеріалах справи містяться заява про розірвання оскаржуваного договору із вимогою про повернення коштів, отриманих виконавцем як плату за роботу, яка так і не була виконана, надіслана на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та меседжером «Viber». У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Нормою частини 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не доведено належним засобами доказування належне виконання умов Договору. Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Частиною 2 ст. 849 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовити від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Отже, враховуючи встановлені судом обставини щодо порушення та неналежне виконання відповідачем умов Договору та норми наведених вище законів, вимоги позивача про розірвання Договору на виготовлення та монтаж кімнатних перегородок та дверей №2906-01-2020 від 29.06.2020р. є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, згідно ч. 5 ст. 653 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору, а також ст.ст. 611, 849 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем збитки в розмірі 23 760,00 грн., які підтверджені наявними в матеріалах справи доказами. Позивач крім того просить стягнути 20 000,00 грн. моральної шкоди, вказуючи про те, що у зв`язку з неправомірними діями відповідача, тривалому невиконанні Договору, вона зазнала душевних страждань, які зумовлені щоденними думками щодо способу повернення своїх коштів, пошуку виходу із ситуації, а також негативні переживання, постійну тривогу, фіксованість уваги на цій проблемі. Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в ст.ст. 23, 1167 ЦК України. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 23 ЦПК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд вбачає, що діями відповідача заподіяно позивачеві моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, нервових переживаннях, які позивач зазнав у зв`язку з невиконанням умов договору, час, який позивач витрачає на захист своїх прав, а тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача моральна шкода, яку суд визначив з урахуванням вимог розумності та справедливості в сумі 2 000,00 грн. З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача також підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial