Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 02.02.2022 року [PERSON] звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 10січня 2014 р. між нею та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» було укладено Кредитний договір №2848-43.5-14-2 від 10.01.2014 року про надання грошових коштів (кредиту) в сумі 10 000,00 грн. В 2021 р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (жодних документів, які б підтверджували уступлення права вимоги Первісного кредитора до «Фінансової компанії «Еліт Фінанс» їй не надавалися) звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича для того, щоб останній видав Виконавчий напис. В результаті, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. видав виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 115507, відповідно до якого вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до Позивача були задоволені і вирішено стягнути з мене заборгованість у розмірі 12302, 89 грн.. Відповідно до п 1.1. Договору №191115-9117-3 від 15.11.2019 року, Кредитодавець надає Позичальникові грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. строком з 10 січня 2014 р. по 10 січня 2017 р. Просить Суд звернути увагу, що Кредитний договір № 2848-43.5-14-2 не є нотаріально посвідченим. Таким чином, із моменту прийняття вищевказаного Переліку і до 10 грудня 2014р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення па заставлене майно (п. і Переліку). Не зважаючи на вимоги законодавства, їй (Позивачу) не було надіслано повідомлення про усунення порушення, що в свою чергу засвідчує той факт, що не було дотримано вимоги законодавства щодо порядку вчинення виконавчого напису. Беручи до уваги те, що строк дії Кредитного договору № 2848-43.5-14-2 закінчився 10 січня 2017 р., а вимогу до неї було пред`явлено у 2021 році, тобто понад три роки з моменту виникнення права вимоги, що є порушенням ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у рішеннях ВС України від 29 жовтня 2014 року у справі №6-169цс14, від 17 вересня 2014 року у справі № 6-125цс14; враховуючи, що не було дотримано нотаріальної форми договору а також те, що відсутня безспірність відповідних правовідносин, включаючи те, що її не було надано розрахунок заборгованості, вважає, що відповідний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Тому просить суд визнати виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 115507, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. таким, що не підлягає виконанню та стягнути відповідача на користь позивача витрати на послуги з надання правової допомоги у розмірі 4 000,00 грн. та сплату судового збору у розмірі 992, 40 грн., загальний розмір вищевказаних витрат становить 4 992, 40 грн.. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, в судове засідання не з`явився. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 07 лютого 2022 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було видано виконавчий напис , який зареєстрований в реєстрі під № 115507 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , місце народження: невідомо, місце роботи: невідомо, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС " ,місцезнаходження : 03035, м.Київ, Солом`янська площа, буд.2, код платника податків згідно з ЄРДПОУ 40340222, реквізити IBAN: [NUMBER] відкритий у ПАТ АБ «Укргазбанк», якому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», код платника податків згідно з ЄРДПОУ43311346, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 250521-ФК від 25 травня 2021 року, в якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами», код платника податків згідно з ЄРДПОУ35017877, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ «ФК «СІИІ ФІНАНС» код платника податків згідно з ЄРДПОУ 39508708, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1/Р від 15 жовтня 2020 року, якому ПАТ «Банк «Київська Русь», код платника податків згідно з ЄРДПОУ24214088, на Договору факторингу № UA-ЕА-2018-06-22-000031-b від 09 серпня 2018 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 2848-43.5-14-2 від 10 січня 2014 року, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON] .. Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.05.2021 року по 3.06.2021 року включно, суму у розмірі: 8722,97 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 2829,92- заборгованості за відсотками та комісією;- 700.00- заборгованості за штрафними санкціями; 0 50.00 плата за вчинення виконавчого напису , що становить загальну суму 12302,89. (а.с.16). 10 січня 2014 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 2848-43.5-14-2. На суму 10 000.00 гривень строком з 10 січня 2014р. по 10 січня 2017 р. (а.с. 17-23). 25.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Iвано-Франківської області Витвицьким В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67675166, якою стягнуто з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованості в сумі 12302,89 грн. та стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця в розмірі 1230.28 грн. Зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно. (а.с.25-26). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. V.Оцінка суду Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Як вбачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус керувалася ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як встановлено судом, укладений з позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально. В той же час, приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій форм, визнані нечинними з дня їх прийняття. Таким чином, в даному випадку в нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Як зазначено в постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року в справі №201/15282/16-ц провадження № 61-40796св18, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідачем суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача та наявність у нього права вимоги. Не надано таких документів і приватним нотаріусом . З огляду на вищевикладене, беручи до уваги недоведеність відповідачем факту подання нотаріусу документів на підтвердження безспірної заборгованості позивача, а також заперечення представника позивача щодо наявності безспірної заборгованості перед відповідачем, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного, статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» та

Outcome: approved