Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 30 липня 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку: [PERSON] , яка проживає і буде проживати після розірвання шлюбу разом з нею за їхньою спільною домовленістю. Їхнє сімейне життя не склалося, так як вони з відповідачем зовсім різні люди, з різними поглядами на життя, між ними останнім часом постійно виникали непорозуміння. Усе це негативно впливало на виховання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] . У вересні 2014 року вони припинили сімейні стосунки і з цього часу проживають окремо. Фактично їх шлюб існує формально. За таких обставин вона дійшла до висновку про неможливість збереження їхнього шлюбу. Просить розірвати шлюб, залишити їй прізвище [PERSON] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву, відповідно до якої позов підтримала, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав. Відповідно\~до ч.2 ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~ їхніх\~дітей,\~що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що 30 липня 2006 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.4). В шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.5), яка після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою. Шлюб фактично розпався. Сторони з вересня 2014 року шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття, примирення неможливе. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 25 березня 2021 року між адвокатом Галіциною В.В. та Лазарєвою М.В. укладено договір про надання правничої допомоги. Гонорар за надання правової допомоги - складає 1000 грн. Сторони погодили вартість наданих послуг та вважають суму справедливою. До матеріалів цивільної справи додано акт приймання-передачі наданих послуг до Договору від 25.03.2021. З огляду на зазначене, враховуючи зміст поданих документів на підтвердження понесених позивачем судових витрат, вищезазначених критеріїв, відсутності клопотання іншої сторони про зменшення судових витрат, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК суд стягує з відповідача судові витрати у сумі 1908 грн. (витрати на правничу допомогу адвоката - 1000 грн та сплачений при подачі позову судовий збір -908 грн).

Outcome: approved