Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 29 вересня 1984 року Троєщинською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис №\~55. В обґрунтування позову зазначала, що 29 вересня 1984 року вона та [PERSON] уклали шлюб. За час перебування у шлюбі між сторонами часто виникали непорозуміння та конфлікти через те, що вони не зійшлися характерами і не розуміють один одного, мають різні погляди на сімейне життя. Із 2000 року по 2011 рік вони проживали окремо, з кінця 2011 року почали проживати разом, проте з кінця 2020 року фактично припинили подружні відносини. Між ними втрачені взаємні почуття любові та довіри. З ініціативи відповідача між ними постійно виникали сварки, свідками яких нерідко були їхня доросла дочка та онуки. На ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, між сторонами виникли неприязні стосунки один до одного. Їхня сім`я фактично розпалася, вони припинили ведення спільного господарства, подружніх відносин не підтримують. Подальше спільне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Примиритися з відповідачем вона не бажає. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 29 вересня 1984 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Троєщинською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис №\~55. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. За змістом\~положень ч.\~1\~ст.\~51\~Конституції України,\~ч.\~1\~ст.\~21,\~ч.\~1\~ст.\~24\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що більше одного року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, оскільки примирення подружжя є неможливим, а подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. При подачі до суду цього позову [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 908 грн., який згідно із вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved