Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивач, ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути на свою користь солідарно зі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за послуги з гарячого водопостачання у розмірі 15 144,57 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 2 934,93 грн, 3% річних у розмірі 1 209,38 грн та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у будинку [ADDRESS] , а відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , та є споживачами вказаних послуг, які надає ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» відповідно до укладеного зі [PERSON] . Договору № 420209/60 від 04.12.2020 (о/р [NUMBER] ) про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідачі своєчасно з липня 2014 року не вносили плату за отримані послуги з постачання гарячої води та з травня 2017 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01.05.2021 у розмірі 15 144,57 грн, що складається з заборгованості за послугу з постачання гарячої води у розмірі 8 091,13 грн та заборгованості за послугу з централізованого опалення у розмірі 7 053,44 грн. За прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано відповідачу інфляційну складову боргу у розмірі 2 934,93 грн та 3% річних у розмірі 1 209,38 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2021 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи і визначено відповідні строки. 30.07.2021 від представника відповідача-1, [PERSON] , - [PERSON] надійшли заява про застосування строків позовної давності та відзив на позовну заяву, у яких просить відмовити позивачу у задоволенні позову, з підстави пропущення ним строків позовної давності по строковим платежем за періоди липень 2014 року - липень 2018 року. 05.08.2021 представником позивача, Кравченко О.П. , подано відповідь на відзив, у якій наполягає на задоволенні позову та наголошує на тому, що відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідачі частково сплачували кошти за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, зокрема за послуги з централізованого опалення у листопаді 2019 року, січні-березні, травні 2020 року, січні, березні, квітні 2021 року, а також за послуги з гарячого водопостачання у липні, жовтні, грудні 2015 року, березні, квітні, червні-серпні 2016 року, лютому, березні, липні, вересні, жовтні 2017 року, вересні-листопаді 2019 року, січні-березні, травні, липні, вересні 2020 року, січні, березні, квітні 2021 року, а відповідно вказане свідчить про те, що відповідачі згідно здійснених платежів, визнавали наявний у них обов`язок по сплаті коштів за отримані послуги та заборгованість за отримані послуги. У силу вимог ст. 264 ЦК України вказане свідчить про переривання перебігу позовної давності. 02.09.2021 від представника відповідача-1, [PERSON] , - [PERSON] надійшли письмові пояснення до відзиву на позовну заяву, у яких зазначає, що співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] не є сторонами Договору № 420209/60 від 04.12.2020 та не укладали таких договорів щодо квартири [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] фактично не проживає за адресою та комунальні послуги не споживала. Долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості вважає незрозумілим, таким, що містить непрозорі розрахунки, а також у ньому не враховано субсидію, що була призначена [PERSON] за період з вересня 2015 року по серпень 2016 року. Інших заяв по суті справи від сторін не надійшло. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Правовідносини між сторонами зі споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії від 01.06.2012 за № 198. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.1997 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками однокімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 9, 10). Відповідач-1, [PERSON] , зареєстрована за адресою проживання у вказаній квартирі та 04.12.2020 між нею та позивачем укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 420209/60, за умовами якого виконавець зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води у квартирі [ADDRESS] , а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором. Відповідач-1, [PERSON] , є власником особового рахунку споживача № [NUMBER] (а.с. 46, 11-14). Згідно із положеннями ч. 3 ст. 13 Конституції України та ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. За визначенням, наданим у статті 1 вказаного Закону, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Належне виконання позивачем обов`язків з надання централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою відповідачів, відповідно до умов укладеного Договору № 420209/60 від 04.12.2020, підтверджується у тому числі нарядами на проведення включення та відключення, у зв`язку з початком та кінцем опалювального сезону, а також - відомостями бухгалтерських довідок за послугу з гарячого водопостачання та за послугу з централізованого опалення (а.с. 20-23, 4-5, 6-8). Судом встановлено, що відповідачі своєчасно з липня 2014 року не виконують зобов`язання по оплаті послуг з постачання гарячої води, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 01.05.2021 у розмірі 8 091,13 грн, та з травня 2017 року не виконують зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 01.05.2021 у розмірі 7 053,44 грн. Відповідно до бухгалтерських довідок за послугу з гарячого водопостачання та за послугу з централізованого опалення судом установлено, що відповідачі періодично частково сплачували кошти за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, зокрема за послуги з централізованого опалення у листопаді 2019 року, січні-березні, травні 2020 року, січні, березні, квітні 2021 року, а також за послуги з гарячого водопостачання у липні, жовтні, грудні 2015 року, березні, квітні, червні-серпні 2016 року, лютому, березні, липні, вересні, жовтні 2017 року, вересні-листопаді 2019 року, січні-березні, травні, липні, вересні 2020 року, січні, березні, квітні 2021 року. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачі суду не надали, як і не надали доказів щодо належного виконання грошових зобов`язань щодо сплати за надані житлово-комунальні послуги. З урахуванням викладеного, позовні вимоги ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води підлягають задоволенню повністю. Щодо заяви відповідача-1 про застосування строків позовної давності суд виходить з такого. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За вимог ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Таким чином часткова сплата відповідачами коштів за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, зокрема за послуги з централізованого опалення за період з листопада 2019 року по квітень 2021 року, а також за послуги з гарячого водопостачання з липня 2015 року по квітень 2021 року, що підтверджується наданими позивачем письмовими доказами, є підтвердженням вчинення ними дій, що свідчать про визнання свого обов`язку, а отже в силу вимог ч. 1 ст. 264 ЦК України підтверджує переривання перебігу позовної давності, а отже судом встановлено, що позивач звернувся до суду у межах встановленого законом строку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 2 934,93 грн та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з централізованого опалення за вказаний період 1 209,38 грн. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно аналізу практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Тому за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення за період з травня 2017 року по квітень 2021 року з урахуванням суми заборгованості та індексів інфляції сума інфляційних втрат становить 1 104,67 грн. За прострочення виконання зобов`язання щодо оплати послуг з постачання гарячої води за період з липня 2014 року по квітень 2021 року з урахуванням суми заборгованості та індексів інфляції сума інфляційних втрат становить у розмірі 1 830,26 грн. За прострочення зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення за такий період з урахуванням суми заборгованості 3% річних становить 515,67 грн. За прострочення зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення за такий період з урахуванням суми заборгованості 3% річних становить 693,71 грн. Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання підлягають задоволенню повністю. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 270,00 грн, по 756,67 грн з кожної, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з цим позовом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved