Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 23.10.2013 року між ними був зареєстрований шлюб. Під час шлюбу у них із відповідачем народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01.08.2018 року шлюб між ними було розірвано та малолітнього [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю. Вказує, що відповідач добровільно аліменти не сплачує, однак зобов`язаний надавати їй грошову допомогу на утримання їхньої дитини. Вказувала, що вона з відповідачем проживають окремо. Їхня син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Враховуючи вищевикладене, просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] , [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 3500 гривень, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, та стягнути судові витрати. В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї до суду надійшла заява в якій просила суд справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та в разі відсутності відповідача не заперечує щодо ухвалення по справі заочного рішення. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, хоча неодноразово належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду про виклик його до суду. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Батьками дитини вказані: [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01.08.2018 року шлюб між сторонами було розірвано та малолітнього [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю - [PERSON] /а.с. 10-12/. Вказане рішення суду набрало законної сили. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб 25.03.2021 року з [PERSON] , та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище із « [PERSON] » - на « [PERSON] »./ а.с. 28/. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Зокрема, судом в ході розгляду справи встановлено, що син сторін проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. (а.с. 10-12). Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд враховуючи те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення в повному об`ємі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати в розмірі 992,40 грн. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Outcome: approved