Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є онукою [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , але [INFO] померла у с. Лозове Сімферопольського району Автономної Республіки Крим. Отримати свідоцтво про її смерть у Тульчинському районному відділу ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заявник не може, оскільки смерть [PERSON] настала на тимчасово окупованій території України, до якої відноситься АРК. Свідоцтво про смерть [PERSON] видано неналежним органом, так як оформлено на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому дане свідоцтво юридичної сили не має. В зв`язку з вказаними обставинами, заявник змушена звернутися до суду з даною заявою. Просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла в с. Лозове Сімферопольського району Автономної Республіки Крим 01.12.2021. В судове засідання заявник не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа представник Тульчинського районного відділу ДРАЦС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився. Відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно\~ч. 1 ст. 317 ЦПК України,\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами\~\~померлого, їхніми представниками до суду за межами такої території України. В судовому засіданні встановлено, що згідно протоколу встановлення смерті людини, виданого 01.12.2021 фельдшерем швидкої медичної допомоги (а.с. 7) та довідки про смерть № С-06939, виданої 04.12.2021 Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим (а.с. 6), смерть [PERSON] , [INFO] , настала [INFO] . Заявником на підтвердження заяви про встановлення факту смерті надано копію свідоцтва про смерть, виданого 04.12.2021 Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим (а.с. 5), відповідно до якого [PERSON] померла [INFO] в с. Лозове Сімферопольського району Республіки Крим, Россійської Федерації. Тульчинським районним відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] в зв`язку з тим, що нею пред`явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с. 5) видане на території, тимчасово не підконтрольній владі України, тому суд не може визнати вказане свідоцтво належним та допустимим доказом, оскільки це суперечить нормам до\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», проте бере його до уваги та оцінює разом з іншими доказами, наявними в матеріалах справи. В судовому засіданні встановлено, що встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України має юридичне значення для заявника, оскільки дозволить їй отримати свідоцтво про смерть баби для подальшої реалізації своїх прав. Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги, що заявник позбавлена можливості підтвердити смерть [PERSON] у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про її смерть, не прийняття, по суті рішення у даній справі може вплинути на її права, тому з метою захисту прав і свобод громадянина України, якою є заявник, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту. Відповідно до ч. 4 \~ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. В зв`язку з цим усі судові витрати, понесені заявником залишаються за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved