Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , в якому просять стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 46 086 грн. 22 коп., 2 270 грн. 00 коп. судового збору сплаченого ними при зверненні із позовом в суд, та 2 500 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 25.07.2020 р. в м. Тернопіль по вул. Текстильна, 28 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ 110307», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «HONDA CR-V», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-0078081 від 31.03.2020 року. Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа № 607/12455/20) від 20.10.2020 р., винним у настанні ДТП визнано [PERSON] ПрАТ «Страхова компанія «Еталон», на підставі поданих заяв потерпілою стороною та складених ними страхових актів, виплатила страхове відшкодування на загальну суму 46 086,22 грн. На підставі пп. а) п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу, оскільки постановою суду від 20.10.2020 р. було встановлено, що [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання згідно якого просить справу розглядати у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 25 липня 2020 р. в м. Тернопіль по вул. Текстильна, 28 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ 110307», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «HONDA CR-V», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2020 р. (справа № 607/12455/20), [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік. Як вбачається із змісту даної постанови, судом встановлено, що 25.07.2020 року о 18 год. 40 хв. в м. Тернопіль по вул. Текстильна, 28, [PERSON] керував транспортним засобом марки ЗАЗ 110307, номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з транспортним засобом марки Honda CR-V, номерний знак [NUMBER] . під керування [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3 б, 11.3, 11.4, 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ст.124 КУпАП. Крім того, 25.07.2020 року о 18 год. 40 хв. в м. Тернопіль по вул. Текстильна, 28, [NUMBER] , керував транспортним засобом марки ЗАЗ 110307, номерний знак [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки у присутності двох свідків із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARLМ-0300 (повірка дійсна до 27.03.2020), на табло якого висвітлився показник 2,67 % та у медичному закладі КНП «ТОМЦСМЗ» ТОР, висновок № 202. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 17.12.2020 року постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2020 р. - залишено без змін. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 6 ст.82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, ж обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25 липня 2020 року,є [PERSON] , водій транспортного засобу марки «ЗАЗ 110307», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «ЗАЗ 110307», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/0078081 від 31.03.2020 року у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон». Згідно Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником транспортного засобу марки «ЗАЗ 110307», д.н.з. [NUMBER] являється [PERSON] . Відповідно до Звіту №1002 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «HONDA CR-V», д.н.з. [NUMBER] , виконаного ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «HONDA CR-V», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП станом на 05 серпня 2020 року, становить 45 686,22 грн. Згідно товарного чеку від 25 липня 2020 року, наданого ФОП [PERSON] вартість транспортування несправного автомобіля «HONDA CR-V», д.н.з. [NUMBER] , становить 1 400 грн. Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це сума збитків, що страховиком не відшкодовується. Статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до полісу №АР/0078081 від 31.03.2020 року, розмір франшизи становить 1000 грн. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» на підставі Страхового акту №712-18449 від 08.02.2021 р., на користь [PERSON] здійснено страхову виплату в розмірі 46 086,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням №235 від 08 лютого 2021 року. Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (ст. 993 ЦК України). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У судовому засіданні, на підставі фактів, встановлених постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2020 року, доведено, що [PERSON] на час вчинення ДТП, яка мала місце 25 липня 2020 року, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону № 2443 VIII порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 701/167/18-ц, від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц які суд, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Враховуючи наведені законодавчі норми та обставини справи, суд приходить до висновку про те, ПрАТ «СГ «Еталон» відповідно до положень п.п. 38.1.1 п.38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набуло права зворотної вимоги до відповідача у межах суми страхового відшкодування, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню, а тому на користь позивача підлягає стягненню завдана шкода в розмірі 46 086,22 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь ПрАТ «СГ «Еталон» понесеніпозивачем та документально підтверджені судові витрати. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу адвоката Вегери А.А., пов`язаних з написанням позовної заяви, в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. Однак, доказів, які б підтверджували понесення позивачем зазначених витрат суду не надав, відтак, суд вважає, що його вимога у цій частині не підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: partial