Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до Стеблівської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. З позовної заяви вбачається, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Позивач зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк прийняла спадщину після смерті батька, у зв`язку з чим була відкрита спадкова справа. Крім позивача інші особи спадщину не приймали. Разом з тим, приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно був втрачений. З цих підстав позивач звернулася до суду та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька право власності на земельну ділянку, розташовану в адміністративних межах Стеблівської селищної ради Звенигородського району Черкаської області. Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник Стеблівської селищної ради до суду не з`явився, проте направив до суду заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутність, а рішення ухвалити відповідно до вимог чинного законодавства. Позивач до суду не з`явилася, проте у позові зазначала, що просить розгляд справи здійснювати у її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи, що сторони скористались своїм правом, урегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Зі свідоцтва про народження від 02.12.1988 серії [NUMBER] вбачається, що батьком позивача [PERSON] був [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] помер [INFO] у віці 55 років у селі Переможинці Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.03.2021 серії [NUMBER] (а.с. 8). У довідці виконавчого комітету Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області від 11.03.2021 № 104 зазначено, що [PERSON] , [INFO] на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . Крім нього у будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с. 11) З копії Державного акта на право власності на земельну ділянку від 30.12.2003 серії ЧР № 117590 вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації від 25.12.2003 на праві власності належала земельна ділянка площею 1,8596 га, кадастровий номер 7122586300:02:001:0021, яка на теперішній час розташована у межах Стеблівської селищної ради Звенигородського району Черкаської області. (а.с. 14). Оригінал вказаного Державного акта був втрачений, що підтверджується відповідним оголошенням у місцевому засобі масової інформації, а саме номері газети «Надросся» від 09.09.2021 № 36, арк. 6 (а.с. 17). Позивач звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса. У постанові приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Митрофанової Л.П. від 28.10.2021 зазначено, що позивач [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] прийняла, але видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку нотаріус не може, оскільки втрачено державний акт на право власності на земельну ділянку від 30.12.2003 серії ЧР № 117590, виданий на ім`я [PERSON] . З листа указаного приватного нотаріуса Митрофанової Л.П. від 28.10.2021 № 338/02-31 вбачається, що за фактом смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа від 23.03.2021 № 35/2021. Крім позивача [PERSON] заяву про прийняття спадщини ніхто не подавав (а.с. 10). Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Позивач ставить питання про визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку, яка належала її батькові. Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав. Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється на підставі документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні було встановлено, що приватний нотаріус визнав факт прийняття позивачем [PERSON] спадщини у встановленому порядку, проте відмовив їй у видачі свідоцтв про право на спадщину виключно з підстави відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оригінал правовстановлюючого документа втрачено, про що у ЗМІ розміщено відповідне оголошення. Таким чином, позивачем доведено, що вона відповідно до приписів чинного законодавства вступила у спадщину після смерті батька, якому на праві приватної власності належала земельна ділянка. Однак через відсутність правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку визнання за позивачем права власності на спадкове майно можливе лише у судовому порядку. З огляду на викладене, аналізуючи зібрані в справі та досліджені докази, ураховуючи відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме наявні підстави для визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved