Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернуся до Cрібнянського районного суду Чернігівської області з позовом до Срібнянської селищної ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] в смт. Калинівка, Броварського району, Київської області помер його рідний брат [PERSON] , який на день смерті проживав одиноко. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне майно, до складу якого входить, земельна ділянка площею 3,59 га, за кадастровим номером 7425155400:04:001:0031, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в смт. Дігтярі, Прилуцького району, Чернігівської області, та належала покійному на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08 грудня 2010 року державним нотаріусом Срібнянської районної державної нотаріальної контори Зубко Ж.В., та державного акту на право приватної власності від 06 квітня 2007 року серія ЯГ № 820288. Зазначив положення законодавства щодо строків прийняття спадщини та черг спадкування. Вказав, що за життя покійний брат заповіту не складав, інші спадкоємці за законом відсутні. Позивачу Срібнянською районною державною нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як на час відкриття спадщини, він не був зареєстрований разом з спадкодавцем, також ним не була подана заява про прийняття спадщини в установлений шестимісячний строк, та рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Пояснив, що пропустив строк подачі з поважних причин, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Срібнянська центральна районна лікарня». Тому просить надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його рідного брата - [PERSON] , який помер [INFO] в смт. Калинівка, Броварського району, Київської області, терміном в два місяці з дня набрання рішенням законної сили. Вказана справа надійшла до Драбівського районного суду Черкаської області 29.03.2022р., оскільки відповідно до Розпорядження Голови Верховного Суду №2/0/9-22 від 08.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного часу» було змінено територіальну підсудність справ, що перебували в провадженні Срібнянського районного суду Чернігівської області. Ухвалою суду від 30.03.2022р. вказану справу прийнято до провадження, розгляд справи продовжено зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання 27.04.2022р. позивач [PERSON] не прибув, в матеріалах справи мається його письмова заява про розгляд справи без участі позивача. У підготовче судове засідання представник відповідача Срібнянської селищної ради не прибув, скерував до суду заяву вх. №ЕП-292/22-Вх від 14.04.2022р. у якій просить розглянути справу без участі представника Срібнянської селищної ради, проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 29 січня 1963 року Костобобрівською сільською радою, Семенівського району, Чернігівської області, [PERSON] народився [INFO] та його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно даних витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 00031767046 від 22.07.2021р., виданого Срібнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [PERSON] народився [INFO] , про що 21.11.1958р. Костобобрівською сільською радою Семенівського району складено актовий запис № 77, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 21.07.2021р, виданого повторно Срібнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Костобобрів, Семенівського району, Чернігівської області, помер [INFO] у віці 60 років у селищі міського типу Калинівка, Броварського району, Київської області, про що 14.11.2018р. виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області складено відповідний актовий запис № 50. Відповідно копії довідки адміністратора ЦНАП Н. Клименко № 354 від 22.07.2021р. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , був зареєстрований одиноко за адресою [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про право на спадщину, виданого 08.12.2010р. державним нотаріусом Срібнянської державної нотаріальної контори Зубко Ж.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1586, спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] , [INFO] . Спадщина складається з земельної ділянки площею 3,59га у межах згідно з планом, яка розташована на території Дігтярської селищної ради Срібнянського району Чернігівської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №820288, виданого Срібнянською районною державною адміністрацією 06квітня 2007 року згідно розпорядження голови Срібнянської райдержадміністрації від 28.12.2006р. № 414 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 0101853000272. Кадастровий номер земельної ділянки 7425155400:04:001:0031, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 820288 вбачається, що він виданий [PERSON] Срібнянською районною державною адміністрацією 06 квітня 2007 року згідно розпорядження голови Срібнянської райдержадміністрації від 28.12.2006р. № 414 щодо земельної ділянки площею 3,59 га у межах згідно з планом на території Дігтярівської селищної ради, цільове призначення ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № 7425155400:04:001:0031. З відповіді в.о. державного нотаріуса Срібнянської районної державної нотаріальної контори Л.А. Домашенко [PERSON] від 03.09.2021р. № 405/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не заводилась. Свідоцтва про право на спадщину видати неможливо, оскільки [PERSON] не був зареєстрований разом зі спадкодавцем, до нотаріальної контори ним не було подано заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців, спадщину він не прийняв. [PERSON] рекомендовано звернутись до суду з питанням визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] . З копії довідки Комунального некомерційного підприємства «Срібнянська центральна лікарня» Срібнянської селищної ради Чернігівської області № 02-30/58 від 25.01.2022р. вбачається, що [PERSON] , [INFO] , знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Срібнянська ЦРЛ» з 03.05.2019р. по 19.05.2019р. З копії спадкової справи № 34/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається що вона заведена у Срібнянській районній державній нотаріальній конторі 08.02.2019р. згідно заяви-претензії з вимогами до спадкоємців Акціонерного товариства «Альфа-банк». Таким чином, судом встановлено, що протягом шестимісячного терміну з дня смерті [PERSON] позивач [PERSON] спадщину не прийняв, до нотаріальної контори або в орган місцевого самоврядування з відповідною заявою не звернувся в зв`язку з істотними труднощами, пов`язаними зі станом здоров`я та необхідністю лікування. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000 р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 89 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог та визнав їх у повному обсязі, що є самостійною підставою задоволення позову, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Суд вважає, що достатнім для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у даному випадку є строк два місяці з моменту вступу рішення у законну силу.

Outcome: approved