Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

16 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд», треті особи на стороні відповідача що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В., приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що 30.03.2021 постановою приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Мельником Ю.А. відкрито виконавче провадження ВП №64989007 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Я.В. №5773 від 09.03.2021, щодо звернення стягнення заборгованості у розмірі 21754,38 грн. Вважає, що виконавчий напис вчинено безпідставно, оскільки нотаріус не переконався у безспірності вказаної грошової вимоги, жодного договору з ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» не укладав. Оскільки при вчиненні напису нотаріус належним чином не переконався у безспірності грошової вимоги, що підлягає стягненню, також вважає, що вчинення виконавчого напису можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, просить суд визнати виконавчий напис №5773 від 09.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В., таким, що не підлягає виконанню, стягнути з ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» сплачений судовий збір при пред`явлені позову до суду в розмірі 908 грн., сплачений судовий збір при подачі до суду заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн., 4000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката, всього 5362 грн. У судове засідання позивач не з`явився, його представник адвокат Явтушенко І.В. подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити (а.с. 89). Представник відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив. Третя особа на стороні відповідача - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В. до суду не з`явиласяся, належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, по причини неявки до суду не повідомив. Третя особа на стороні відповідача приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. до суду не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 30.03.2021 постановою приватного виконавця Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. відкрито виконавче провадження ВП №64989007 щодо примусового виконання виконавчого напису Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Я.В. №5773 від 09.03.2021, щодо звернення стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» кредитної заборгованості у розмірі 21754,38 грн. (а.с.5), також постановою від 02.04.2021 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 6). Відповідно до п.2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу боржника. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус керувався ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до п.2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Безспірність заборгованості можуть містити докази, які можуть підтверджувати наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати її розмір; такими документами, на думку суду, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до норм ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо, а не виписка з рахунку. Також, суд погоджується з думкою позивача про те, що вчинення виконавчого напису можливе лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін, а Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Оскільки доказів, які б спростовували твердження позивача та обґрунтовували законність та правомірність, підставність вчинення виконавчого напису, відповідачем надано не було, а нотаріус, як встановлено судом, при вчиненні такого напису, не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, дійшов висновку про підставність позову та визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також, суд стягує з відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн., що підтверджується документально (а.с.4), 454 грн. сплаченого судового збору при подачі до суду заяви про забезпечення позову, документальне підтвердження якого міститься у матеріалах справи №165/1957/21, провадження 2-з/165/6/21 (а.с. 2), 4000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката, що підтверджується документально (а.с. 90-91).

Outcome: approved