Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №020344 від 09.02.2000 р., виданого на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 07.01.1999 він придбав житловий будинок у [ADDRESS] . Після придбання будинку він оформив право власності на земельну ділянку площею 0,611 га, для обслуговування цього будинку, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №020344 від 09.02.2000 р. Наразі він звернувся до геодезичної землевпорядної організації з метою присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру, однак виявилося, що в державному акті неправильно вказано його по-батькові - замість [PERSON] вказано [PERSON] . Вказані розбіжності не дають йому можливості реалізувати свої права щодо земельної ділянки, а тому для захисту своїх прав він вимушений звернутися до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, від представника заявника адвоката Габор Я.І. надійшла заява про розгляд справи у відсутності заявника та його представника. Представник Драгівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення кореспонденції засобами електронної пошти. Дослідивши подані заявником документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Хустським РВГУДМС України в Закарпатській області 12.05.2014 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.3). Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 07.01.1999 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №020344 від 09.02.2000 р., виданого на ім`я [PERSON] , останньому належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,611 га, для будівництва житлового будинку та господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, за адресою [ADDRESS] (а.с.4). Ч.1 ст.293 ЦПК України передбачає, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що відповідно до ст.255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто він них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п.12 вказаної Постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи тавстановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту належності йому Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №020344 від 09.02.2000 р., виданого на ім`я [PERSON] , так у даному документі помилково зазначено його по-батькові як « [PERSON] », замість правильного написання « [PERSON] ». Вказане підтверджується фактом належності заявнику житлового будинку за вказаною адресою, який є місцем його проживання. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, а саме від його встановлення залежить можливість власника розпоряджатися належним йому майном, окрім того, іншого порядку встановлення юридичного факту немає. Судові витрати відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved