Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий запис, вчинений 24 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., зареєстрований за реєстровим №9210 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 71 712,83 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при вчиненні вищезазначеного виконавчого напису нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, а саме: суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Позивачу стало відомо про те, що згідно виконавчого напису №9210, вчинений 24 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., з неї підлягає стягненню на користь відповідача АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 71 712,83 грн. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що позивач [PERSON] є боржником за кредитним договором №Z75.20758.006724380 від 22.05.2020р., укладеним із АТ «Ідея Банк». Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.11.2020 по 09.08.2021р.р. та складає: 71 712,83 грн., в тому числі 37 404,31грн. - строковий основний борг, 10 024,75грн. - прострочений основний борг, 4 270,73грн. - прострочені проценти, 233,40грн. - строкові проценти, 1 489,97грн. - строкова плата за обслуговування кредиту, 16 389,67грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту та 1 900,00грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Позивач у позовній заяві посилається на те, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства, що регулює правовідносини щодо його вчинення. При вчиненні вказаної нотаріальної дії нотаріус керувався ст.ст. 87 - 91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Заборгованість зазначена у виконавчому написі на момент його вчинення була спірною. Позивач не отримувала письмової вимоги (повідомлення) від відповідача. Викладені обставини свідчать про наявний спір між сторонами щодо розміру заборгованості. Отже, виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням, оскільки не дотримано принципу безспірності, а тому позивач вважає, що вчинення вказаного виконавчого напису здійснено з порушенням ЗУ «Про нотаріат», положень актів цивільного законодавства України, якими врегульовані питання про вчинення виконавчих написів нотаріусами, а відтак є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 21.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, у письмовій заяві [PERSON] та її представник [PERSON] просила розглянути справу у їх відстуність, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволені позову та просив розглядати справу за відсутності предсиавника відповідача. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. в судове засідання теж не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялась. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської обалсті Довгань В.В. на адресу суду напарвила копію виконавчого напису. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Через неявку учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на загальну суму 71 712,83 грн. з громадянина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої: [ADDRESS] , яка є боржником за Договором №Z75.20758.006724380 від 22.05.2020р., укладеним із АТ «Ідея Банк». Строк платежу за договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості провадиться за період з 22.11.2020 по 09.08.2021р.р. та складає: 71 712,83 грн., в тому числі 37 404,31грн. - строковий основний борг, 10 024,75грн. - прострочений основний борг, 4 270,73грн. - прострочені проценти, 233,40грн. - строкові проценти, 1 489,97грн. - строкова плата за обслуговування кредиту, 16 389,67грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту та 1 900,00грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В. від 12.11.2021 року відкрите виконавче провадження №67504837 з виконання виконавчого напису №9210, виданого 24 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Ідея Банк" заборгованості у розмірі 71 712,83 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умовами, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме згідно розділу 2 Переліку надаються а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Обов`язком нотаріуса до вчинення виконавчого напису є перевірка наданих стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання боржником, щодо наявності безспірності боргу. Безспірний борг - це борг, що визнається боржником і кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються. Положеннями статей 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого вона звернулася до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене, та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог кредитора. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 та від 04 липня 2018 року у справі № 14-154цс18. По даній справі встановлено, що представником товариства не було надано доказів безспірності боргу, відсутній розрахунок заборгованості. Виписка з рахунку, де містяться лише суми боргу, яка підписана представником товариства, не є доказом безспірності боргу. Не надано нотаріусу і повідомлення про отримання боржником повідомлення - вимоги. Враховуючи те, що на момент вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису від 24 вересня 2021р. визначена товариством заборгованість не є безспірною, не надано вимоги про погашення боргу, відсутнє підтвердження про вручення повідомлення з вимогою боржнику, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, та підлягають задоволенню. За такого 24 вересня 2021р. нотаріус не мав правової підстави для вчинення виконавчого напису за даним кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. та судового збору при подачі заяви про забезпечення позову 454,00 грн. Адвокатом Каратассо Л.Г. на підтвердження надання нею послуг [PERSON] та їх оплату подано суду договір про надання юридичної (правничої) допомоги від 13.12.2021 року , в матеріалах справи наявний ордер на надання правничої (правової) допомоги, акт приймання-передачі виконаних робіт, копії квитанцій до прибуткового касового ордера № 17 від 14.12.2021 року на суму 3 000 гривень Таким чином, з огляду на приписи ЦПК України, вказані документи є належним документальним підтвердженням розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Отже, витрати понесені позивачем на оплату професійної правничої допомоги в сумі 3000,00 грн. належить стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved