Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

25.11.2021 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на своє утримання на період навчання, з дня подання позову, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, не більше ніж до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є дочкою відповідача [PERSON] . Батьки розірвали шлюб, матір [PERSON] в 2008 уклала новий шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». Вона зареєстрована та проживає разом із матір`ю, перебуває на її утриманні. Вона навчається в комунальному закладі вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» на денній платній формі навчання. Кошти за навчання сплачує матір. Батько [PERSON] працює на ПАТ «Запоріжсталь», його заробітна плата складає близько 30000 гривень на місяць. Батько інших осіб на утриманні не має, тому може надавати їй грошову допомогу. Вона потребує коштів на оплату за навчання, харчування, придбання предметів першої необхідності, додаткові витрати при навчанні. Матір не в змозі самостійно її утримувати. 01.12.2021 року суддя відкрив у справі спрощене провадження з викликом сторін (а.с. 30). 10.01.2022 року представник відповідача адвокат Вельможко А.І. подала до суду відзив на позов, в якому вказала, що матір позивача [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець, надає послуги як перукарня та салон краси. Позивач [PERSON] надає платні послуги манікюру. Відповідач [PERSON] працює на ПАТ «Запоріжсталь» в особливо важких і особливо шкідливих умовах праці, має у власності лише однокімнатну квартиру. Натомість позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] . У матері позивача [PERSON] у власності знаходиться нежитлове приміщення [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] . Позивач [PERSON] навчається на контрактній формі навчання, незважаючи на те, що мала можливість навчатись на бюджетній формі навчання (а.с. 34-38). 02.02.2022 року представник позивача адвокат Скрябін О.М. подав до суду відповідь на відзив, в якій посилається на те, що позивач [PERSON] , не працює, та не має власного доходу. Матір позивача витрачає кошти на утримання дочки, сплачує за навчання, харчування, придбання техніки для навчання. Відповідач [PERSON] інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має. Дані про наявність у відповідача хвороб відсутні. Матір позивача [PERSON] не веде підприємницьку діяльність (а.с. 94-98). 07.02.2022 року представник відповідача адвокат Вельможко А.І. подала до суду заперечення, в якому посилається на те, що позивач не довела відсутність у неї доходів. Придбання мобільного телефону та ігрового ноутбука, оплата мовних курсів не відповідають потребам навчання за спеціальністю «туризм» (а.с. 169-173). Позивач [PERSON] та її представник адвокат Скрябін О.М. в судове засідання не з`явились, представник просив суд розглядати справу за відсутності позивача та представника. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Вельможко А.І. просили суд розглядати справу за їх відсутності. Позивач в письмовій заяві визнав позовні вимоги частково в частині стягнення аліментів в розмірі 1/8 частини від заробітку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] є студенткою першого курсу комунального закладу вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025 рік. (а.с. 11). Загальна вартість оплати за весь строк навчання становить 58000 гривень. Замовником освітньої послуги за договором є матір позивача [PERSON] (а.с. 17-19), яка сплатила 14500 гривень за перший рік навчання (а.с. 20, 73). [PERSON] навчається на денній формі навчання за спеціальністю «Туризм» для здобуття першого (бакалаврського) ступеня вищої освіти (а.с. 22-24). [PERSON] проживає та зареєстрована в квартирі [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] (а.с. 16, 21). Квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить позивачу [PERSON] та [PERSON] (а.с. 46). Матір позивача [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець за видом діяльності «Надання послуг перукарнями та салонами краси» (а.с. 43). [PERSON] має у власності 7/100 часток нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] (а.с. 48-49). Батько позивача [PERSON] працює за професією розливальник сталі мартенівського цеху на ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (а.с. 45). Заробітна плата за вересень 2021 року склала 29227,41 грн (а.с. 44). Посада відповідача відноситься до роботи в особливо важких та особливо шкідливих умовах праці (а.с. 63-68). [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с. 50). Матір позивачки [PERSON] несе витрати з утримання [PERSON] , які полягають у придбання одягу та взуття, продуктів харчування, техніки, комунальних послуг, придбання ліків, оплати стоматолога, проїзду в громадському транспорті, на підтвердження чого надані чеки та квитанції (а.с. 74-86, 113-133, 144-163). Суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, отримує регулярний дохід, який суттєво перевищує мінімальну заробітну плату, у нього наявна можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці [PERSON] , яка продовжує навчання. Незважаючи на те, що відповідач працює в особливо важких та особливо шкідливих умовах праці, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що він має проблеми із здоров`ям. Інших осіб на утриманні [PERSON] не має. Оскільки у власності [PERSON] є квартира, він не несе витрат, пов`язаних із орендою житла. [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки навчається на денній контрактній формі навчання, власного доходу не має. Позивач проживає у власній квартири, тому у неї відсутні витрати на оренду житла. Матір позивачки [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте у суду відсутні відомості про розмір її доходу. Також суд враховує, що у її власності знаходиться нежиле приміщення. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із того, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2022 року складає 2481 грн. Вартість навчання [PERSON] у навчальному закладі складає 1208 гривень на місяць. Суд прийшов до висновку, що розумним та обґрунтованим буде стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх його доходів, що з урахуванням його заробітної плати в розмірі близько 30\~000 гривень на місяць, буде перевищувати необхідний прожитковий мінімум та щомісячну вартість навчання позивача. Згідно ст. 191, 201 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку з 21.11.2021 року. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Представник позивача адвокат Скрябін О.М. заявив клопотання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 10\~000 гривень (а.с. 134). На підтвердження понесених витрат надав суду орієнтовний розрахунок суми судових витрат позивача. Позивач та представник не надали суду договір про надання правничої допомоги, докази щодо обсягу наданих послуг, підтвердження оплати цих послуг, тому витрати на правничу допомогу не підлягають стягненню з [PERSON] . На підставі вище викладеного та

Outcome: partial