Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що [INFO] померла її рідна бабуся з боку батька - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишила. Спадкоємцем першої черги за законом після її смерті був батько позивача [PERSON] . Він, звернувся до приватного нотаріусу Покровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Полянського Ю.М. із заявою про прийняття спадщини після своєї померлої матері. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину, що залишилася після смерті його матері, але не оформив своїх спадкових прав на вказану вище квартиру. [PERSON] після смерті своєї матері, в листопаді 2017 року, поселився у вказаній вище квартирі і проживав в ній до дня своєї смерті, тобто до [INFO] . Разом з цим, він не змінив місце своєї реєстрації та залишався бути зареєстрованим в своєму житловому будинку [ADDRESS] , в якому також зареєстровані: позивач, її сестра [PERSON] та брат [PERSON] . Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами належав на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 11 грудня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Бойко Л.П.. [INFO] [PERSON] помер, заповіту на випадок своєї смерті він не залишив. Після його смерті, позивач звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Бойко Л.П. з заявою про реєстрацію спадкової справи після смерті її померлого батька. У свою чергу, 31 травня 2021 року приватним нотаріусом Бойко Л.П. на підставі заяви позивача була здійснена реєстрація спадкової справи після смерті батька за № 153/2021, а також здійснена реєстрація спадкової справи у Спадковому реєстрі за № 67738161. Сестра позивача [PERSON] та її брат [PERSON] до нотаріуса не зверталися, і заяви про прийняття спадщини не подавали, не звертаючи уваги на той факт, що на час смерті їхнього батька вони проживали окремо від нього. Таким чином, вони фактично не прийняли спадщину, що залишилася після смерті батька. 10 грудня 2021 року позивач знову звернулася до приватного нотаріуса Бойко Л.П. та надала їй усі необхідні документи для оформлення своїх спадкових прав на спадщину, що залишилася після смерті її померлого батька [PERSON] , а саме на належний йому на праві власності житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 51,2 кв.м. та жилою площею 25,2 кв.м., розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 600 кв. м., а також на квартиру, яку він отримав у спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Але приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дії від 10 грудня 2021 року відмовила позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті її батька, посилаючись на те, що згідно довідки про останнє місце проживання [PERSON] № 1065 від 26.05.2021 року, на момент смерті разом ним в житловому будинку [ADDRESS] облає були зареєстровані позивач, її сестра [PERSON] та її брат [PERSON] , що є підставо вважати їх такими, що прийняли спадщину згідно ч.3 ст.1268 ЦК України. Позивач після смерті батька подала заяву про прийняття спадщини після смерті свого померлого батька [PERSON] ЇЇ сестра [PERSON] та брат [PERSON] такої заяви не подавали. Крім того, сестра позивача [PERSON] на даний час перебуває на території тимчасово окупованого Криму та на спадщину , що залишила після смерті батька вона не претендує. Брат позивача [PERSON] на даний час проживає в зазначеному житловому будинку, він страждає на наркотичну залежність, і не збирається оспорювати викладених фактів. Виходячи з викладених вище обставин нотаріус повідомила позивача про те, що вона має право звернутися до суду з цим позовом та претендувати на все спадкове майно, якщо дійсно її брат та сестра не проживали разом з батьком на час відкриття спадщини і таким чином не прийняли спадщину, що залишилася після його смерті. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги позивача з вимог викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] , до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, відзив не надав. Вислухавши доводи представника позивача, показання свідків, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, 25.06.2011р. між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, при реєстрації шлюбу позивачу [PERSON] було змінено прізвище на шлюбне « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.11). У свою чергу, [PERSON] є рідною матір`ю батька позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.10). Таким чином, [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , що належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на майно від 05.07.1993р., виданого Виконкомом Покровської міської ради Дніпропетровської області (а.с.12). Спадкоємцем першої черги за законом після її смерті був її рідний син та батько позивача [PERSON] . Він у встановлений законом строк звернувся до Приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Полянського Ю.М. із заявою про прийняття спадщини після своєї померлої матері. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину, що залишилася після смерті його матері, але не оформив своїх спадкових прав на вказану вище квартиру, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.27). Таким чином він, відповідно до вимог ч.5 ст.1268 ЦК України, отримав право власності на квартиру, що залишилася після смерті його матері. Як вказує позивач, [PERSON] в листопаді 2017 року після смерті своєї матері, поселився у вказаній вище квартирі і проживав в ній до дня своєї смерті, тобто до [INFO] . Разом з цим, він не змінив місце своєї реєстрації та залишався бути зареєстрованим в своєму житловому будинку [ADDRESS] , в якому також зареєстровані: позивач [PERSON] , її сестра [PERSON] та брат [PERSON] . Наведене також підтверджується актом від 17.12.2021р. про перевірку паспортного обліку по [ADDRESS] , виданим МКП «Житлкомсервіс», згідно якого вбачається, що в квартирі [ADDRESS] з листопада 2017 року до дня смерті без реєстрації мешкав [PERSON] (а.с.26). Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами належав [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу від 11 грудня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Бойко Л.П. (а.с.16). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с.8). Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. Після його смерті, позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бойко Л.П. з заявою про реєстрацію спадкової справи після смерті її померлого батька. У свою чергу, 31 травня 2021 року приватним нотаріусом Бойко Л.П. на підставі заяви позивача [PERSON] була здійснена реєстрація спадкової справи після смерті її батька [PERSON] за № 153/2021, а також здійснена реєстрація спадкової справи у Спадковому реєстрі за № 67738161. 10 грудня 2021 року позивач знову звернулася до приватного нотаріуса Бойко Л.П. та надала їй усі необхідні документи для оформлення своїх спадкових прав на спадщину, що залишилася після смерті її померлого батька [PERSON] , а саме на належний йому на праві власності житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 51,2 кв.м. та жилою площею 25,2 кв.м., розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 600 кв. м., а також на квартиру, яку він отримав у спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Але приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дії від 10 грудня 2021 року відмовила позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті її батька, посилаючись на те, що згідно довідки про останнє місце проживання [PERSON] № 1065 від 26.05.2021 року, на момент смерті разом ним в житловому будинку [ADDRESS] були зареєстровані позивач, її сестра [PERSON] та її брат [PERSON] , що є підставо вважати їх такими, що прийняли спадщину згідно ч.3 ст.1268 ЦК України (а.с.29-30). Як вказує позивач, її сестра [PERSON] та її брат [PERSON] до нотаріуса не зверталися, і заяви про прийняття спадщини не подавали, не звертаючи уваги на той факт, що на час смерті їхнього батька вони проживали окремо від нього. Таким чином, вони фактично не прийняли спадщину, що залишилася після смерті батька. Наведене також підтверджується спадковою справою №153/2021 від 31 травня 2021 року, відкритою приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Бойко Л.П. після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином, позивач після смерті батька подала заяву про прийняття спадщини після смерті свого померлого батька [PERSON] , а її сестра [PERSON] та брат [PERSON] такої заяви не подавали. Крім того, факт не проживання померлого [PERSON] за однією адресою із своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] , знайшов своє підтвердження допитаними в судовому засіданні свідками. Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала на те, що після смерті своєї матері [PERSON] її син [PERSON] переїхав до квартири [ADDRESS] , де проживав один. Його діти проживала окремо від нього та лише приходили провідувати останнього. Крім того, свідок [PERSON] надала показання, згідно яких [PERSON] після смерті своєї матері переїхав на постійне місце проживання до квартири матері за адресою [ADDRESS] . Проживав там один до дня своєї смерті. [PERSON] приходила його навідувати, другу його доньку вона ніколи не бачила, оскільки вона проживала окремо. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно вимог ст..1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Водночас, відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. При цьому, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, діти померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] були лише зареєстровані з померлим за однією адресою, фактично проживали за різними адресами. Крім того, [PERSON] та [PERSON] не зверталися до нотаріуса у встановлений законодавством строк з заявою про прийняття спадщини після померлого батька. На підставі викладеного, [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що не прийняли спадщину після померлого, оскільки не проживали разом та не подали заяву про прийняття спадщини. У свою чергу, [PERSON] подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини у передбачений законодавством строк після померлого батька, а отже вважається такою, що прийняла спадщину. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved