Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Заявник звернулася із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування якої зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 04.05.2016р. актовий запис № 807. Після смерті матері відкрилася спадщина: квартира за адресою [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем її матері є заявниця, отже, спір про право відсутній. Після смерті матері вона фактично прийняла спадщину, оскільки, з 2003 року і на її день смерті вона проживала разом з нею та продовжує проживати в даній квартирі, іншого місця проживання не має, а у її паспорті громадянина України на ст.12 наявна відмітка про зняття 29.10.2003р місця проживання за адресою: [ADDRESS] і відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання станом на день відкриття спадщини та на даний час. Про її спільне проживання з матір`ю за вказаною адресою свідчить те, що вона займалася її похованням, а також можуть підтвердити свідки. Зазначає, що з 2003 року і аж до самої смерті матері вона проживала разом із нею у вказаній квартирі, проживає там і досі. Але, з огляду на певну сукупність об`єктивних причин, вона не зареєструвала своє місце проживання за цією адресою, тому нотаріус Глущенко Інна Володимирівна за її заявою листом № 20/01-16 від 12.02.2020 року відмовила у видачі заявниці свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи відмову неможливістю встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем через відсутність відмітки у паспорті [PERSON] про реєстрацію місця проживання на день відкриття спадщини та на день звернення. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне з метою підтвердження факту прийняття нею спадщини та оформлення права на нерухоме спадкове майно, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні при вирішенні заяви покладалась на думку суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що [PERSON] постійно проживала з мамою [PERSON] . Вона гуляла з нею, купувала продукти. [PERSON] спілкувалася з її покійним чоловіком. В травні 2016 року [PERSON] проживала разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Заявник поховала [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] . Зазначає, що за адресою [ADDRESS] жили [PERSON] , [PERSON] та її дочка [PERSON] . Чоловік [PERSON] помер у 2006 році. [PERSON] бачила кожного дня. [PERSON] хворіла, потребувала постійного догляду. В травні 2016 року [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] . Вислухавши пояснення представника заявника, представника зацікавленої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ст. 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 14.04.2021 по справі № 205/2102/19, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору про право розглядається в порядку окремого провадження. Судом встановлено, що 26.04.2001 року Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду м.Івано-Франківська видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва смерть серії [NUMBER] від 04.05.2016 року. 04.05.2016 року між Комунальним підприємством «Міська ритуальна служба» та [PERSON] укладено договір-замовлення № 507 на організацію поховання [PERSON] , та того ж дня видано [PERSON] свідоцтво на поховання [PERSON] . З листа приватного нотаріуса Глущенко І.В. від 12.02.2020 року №20/01-16 вбачається, що з поданих [PERSON] документів неможливо встановити факт прийняття нею спадщини у встановлений законом термін, оскільки у її паспорті громадянина України на ст.12 наявна відмітка про зняття 29.10.2003 року місця її проживання за адресою: [ADDRESS] і відсутня відмітка про реєстрацію її місця проживання станом на день відкриття спадщини та на день її звернення. Враховуючи наведене, заявником пропущено строк для прийняття спадщини за законом, встановлений ст.1270 ЦК України після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та рекомендовано звернутись до суду. Згідно листа в.о. заступника начальника районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 13.01.2022 року [PERSON] 07.07.2014 року звільнилася з Галицької виправної колонії №128, де відбувала покарання та перебувала в місцях позбавлення волі з 15.01.2011 року по 23.06.2014 року. При звільненні [PERSON] вказала адресу проживання: [ADDRESS] . Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу від 04.02.2022 року вбачається, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис 204 внесено відомості про розірвання шлюбу [PERSON] з [PERSON] , після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на " [PERSON] ", що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища. З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 04.02.2022 року вбачається, що 26.12.1975 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис 1488 зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини з " [PERSON] " змінено на " [PERSON] ". Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 03.02.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 05.09.1982року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на " [PERSON] ". Із квитанцій року вбачається, що [PERSON] проводилася оплата комунальних послуг за квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 02.02.2022 року [PERSON] подано декларацію №0001-8Т94-44А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, яка при подачі декларації вказала свою адресу місця фактичного проживання: [ADDRESS] . У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. В силу ст. 1268 ЦК України , спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - відеозаписів , висновків експертів. Факт, який просить встановити заявник [PERSON] потрібен їй для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. За таких обставин, суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази беззаперечно свідчать про те, що заявник [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини [INFO] , а тому заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved