Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

В грудні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] звернулась до AT КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 21.07.2008 року. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений договір про падання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. 21.07.2008 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового пер прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 11500,00грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Банк посилається на те, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що відображено у розрахунку заборгованості та підтверджується випискою по рахунку. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 25.11.2021 року має заборгованість - 15711.74 грн., яка складається з наступного: 13188.14 грн. - заборгованість за кредитом; 2523.60 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0.00 грн. - заборгованість за комісією; 0.00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів AT КБ "ПРИВАТБАНК". Позивач просить стягнути зазначену заборгованість з відповідача. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 13.01.2022 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, розгляд справи призначено на 14.02.2022 року (арк. спр. 60-61). Відповідач про час, дату та місце проведення судового засідання 14.02.2022 року була повідомлена належним чином, та отримала копію позовної заяви і копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. спр. 65). 14.02.2022 року розгляд справи відкладено на 12.04.2022 року (арк. спр. 66). Відповідач про час, дату та місце проведення судового засідання 12.04.2022 року була повідомлена належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. спр. 69). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданому до суду клопотанні (арк.спр. 52) представником АТ КБ "ПРИВАТБАНК" зазначено, що АТ КБ "ПРИВАТБАНК" позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника позивача та не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення у справі. Відповідач, яка про час, дату та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Ураховуючи, що відповідач не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подала відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Із матеріалів справи встановлено, що між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] підписано заяву № б/н від 21.07.2008 року (арк. спр. 16). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач погоджується з тим, що ця заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідачки у заяві (арк. спр. 16). АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Кредитний ліміт банком неодноразово переглядався, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] (арк. спр. 15). Із зазначеної довідки встановлено, що використання коштів за карткою № [NUMBER] розпочалося із 22.07.2008 року, надалі банком самостійно відбувалося збільшення та зменшення кредитного ліміту (26.06.2019 року збільшено ліміт до 11500,00 грн.), що давало можливість [PERSON] проводити видаткові операції в межах встановлених лімітів (арк. спр. 15). В той же час, [PERSON] фактично скористалась лімітом кредитування, про що свідчить розрахунок суми заборгованості за договором №б/н від 21.07.2008 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] , станом на 25.11.2021 року (арк. спр. 12-13). Із наданої позивачем довідки встановлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н, за яким їй було надано кредитні картки, які надалі перевидавалась банком в межах дії кредитного договору б/н від 21.07.2008 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] : № [NUMBER] - дата відкриття 22.07.2008 року, термін дії - 01/10; № [NUMBER] - дата відкриття 15.01.2010 року, термін дії - 06/12; № [NUMBER] - дата відкриття 02.08.2012 року, термін дії - 05/16; № [NUMBER] - дата відкриття 02.08.2012 року, термін дії - 08/16; № [NUMBER] - дата відкриття 06.02.2017 року, термін дії - 07/20; № [NUMBER] - дата відкриття 26.06.2019 року, термін дії - 03/23 (арк. спр. 14). Фактичне виконання даних умов договору та користування наданими банком коштами в межах встановленого кредитного ліміту відповідачем також стверджується наявною в матеріалах справи випискою за договором по рахунку [PERSON] , за якою обліковується заборгованість в межах змінного ліміту кредитування за договором із урахуванням прихідних та видаткових операцій (акр. спр. 41-51). Із поданого позивачем розрахунку та матеріалів справи встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 25.11.2021 року становить 15711.74 грн. та складається з: 13188.14 грн. - заборгованість за кредитом; 2523.60 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0.00 грн. - заборгованість за комісією; 0.00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (арк. спр. 3-13). Згідно зі ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник обв`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» (далі Закон-№ 1734-VIII), до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. З матеріалів справи встановлено, що 21.07.2008 року при підписанні заяви № б/н від 21.07.2008 року з метою отримання банківських послуг, відповідач [PERSON] обрала тип банківських послуг - кредитка універсальна, 30 днів пільгового періоду (арк. спр. 16, зворот). 21.07.2008 року відповідачкою також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений» (арк. спр. 17, зворот). Також [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту, за змістом якого встановлено умови кредитування: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; строк договору 240 місяців, та строк кредитування до 240 місяців; мета отримання кредиту - споживчі потреби, процентна ставка в межах та поза межами пільгового періоду визначена у розмірі 0,00001% річних та 43,2% (картка Універсальна) та 42% (картка Універсальна ГОЛД) річних відповідно; тип процентної ставки фіксована, змінюваної ставки немає; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом; порядок повернення кредиту; наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (арк. спр. 18-20). Отже, сторони досягли домовленості щодо всіх істотних умов договору позики (кредиту): погодили строк дії, умови повернення кредиту, процентну ставку, відповідальність за порушення виконання зобов`язань, тощо. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] не оспорювала умови кредитування та отримання нею встановленого банком розміру кредитного ліміту на кредитну картку. Згідно з ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування нею наданими їй банком кредитними коштами, а також не подала будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості. Оскільки судом встановлено як використання позичальником запропонованого банком ліміту кредитування, так і часткове його погашення за карткою в межах договору, ураховуючи, що сторонами було погоджено умови кредитування щодо процентної ставки, суд вважає підставними вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту 13188,14 грн. та 2523,60 грн. - заборгованості за простроченими відсотками, які належить стягнути з відповідача в користь банку. Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн. А тому, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved