Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що вона продовжує навчання. В обгрунтування позову вказує, що 18.03.2021 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб. В шлюбі у сторін народилося двоє дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . До досягнення дітьми повноліття відповідач на їх утримання сплачував аліменти за судовим наказом. Наймолодша дочка [PERSON] досягла повноліття [INFO] , в зв`язку з чим стягнення аліментів було припинено. На даний час дочка [PERSON] навчається на третьому курсі денного відділення у Відокремленому структурному підрозділі "Золочівський фаховий коледж Національного університету "Львівська політехніка", юридичного факультету, платної форми навчання та закінчує навчання в червні 2023 року. Вартість навчання - 10000,00 грн. на рік. Діти проживають разом з нею. Позивач вказує, що їй одній важко сплачувати дану суму, її середньомісячна заробітна плата становить 12595,00 грн. Окрім того, їй одній доводиться нести витрати щодо забезпечення дочки харчуванням, придбанням підручників та іншого канцелярського приладдя. Позивач вважає, що вони з відповідачем повинні в однаковій мірі виконувати обов`язок по утриманню дочки, яка навчається. При цьому, вказує, що як і вона, відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату в розмірі 14000,00 грн., інших неповнолітніх дітей або непрацездатних членів сім`ї на його утриманні немає, на жодні захворювання відповідач не страждає і має можливість сплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дочкою 23 років, проте в добровільному порядку надавати таку допомогу відмовляється. У відзиві на позовну заяву, відповідач заперечив позовні вимоги. В обгрунтування заперечень вказав, що добровільно надає дочці [PERSON] матеріальну допомогу та бере участь в оплаті її навчання. До досягнення дочкою повноліття він сплачував на її утримання аліменти і заборгованості у нього не було. Окрім того, вказав, що на даний час він проживає в орендованій квартирі з дружиною та двома неповнолітніми дітьми, в утриманні яких він також бере участь. Вказав також, що стягнення аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини усіх його доходів щомісячно є надто суворим для нього. При можливості він добровільно надає дочці кошти в розмірі, в якому вона потребує, та не відмовляється надавати допомогу, однак виключно дочці, а не позивачу, так як сумнівається в добросовісності її намірів. Ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 17.02.2022 року, [PERSON] , [INFO] , залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки рішення суду про стягнення аліментів саме на її утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, може вплинути на її права та обов`язки. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа - [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, письмових пояснень на підтримку або заперчення проти позову (відзиву на позовну заяву) у встановлений судом строк не надала. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, Дослідивши матеріали цивільної справи, надані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 18.03.2021 року, шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається з копії судового наказу від 15.02.2021 року, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , стягувалися аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки №587 від 07.12.2021 року, виданої Відокремленим структурним підрозділом "Золочівський фаховий коледж НУ "Львівська політехніка", [PERSON] навчається у даному навчальному закладі з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року за спеціальністю "Право" на платній основі, денна форма навчання. Вартість навчання [PERSON] у ВСП "Золочівський коледж" - 10000,00 грн. за весь строк навчання. Плата вноситься щосеместрово, що підтверджується копією договору про надання освітніх послуг. Згідно довідки №400 від 07.12.2021 року, виданої НЦНГ України, [PERSON] , [INFO]., разом з дітьми [PERSON] , [INFO]., та [PERSON] , [INFO]., зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Середньомісячний дохід позивача становить 12595,53 грн., що підтверджується довідкою № 21/186 від 09.12.2021 року. Середньомісячний дохід відповідача становить 16226,00 грн., що підтверджується довідкою № 21/185 від 09.12.2021 року. З акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , [INFO]., від 08.04.2022 року, судом встановлено, що останній проживає за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]. З копії квитанції № 128 від 13.12.2021 року, судом встановлено, що відповідач вніс плату за навчання [PERSON] , отримувачем платежу є Золочівський коледж НУ "Львівська політехніка" в розмірі 5000,00 грн. Також судом встановлено, що відповідач 11.03.2022 року здійснював переказ коштів на рахунок [PERSON] в розмірі 1000,00 грн., 14.02.2022 року - в розмірі 600,00 грн., 28.01.2022 року - в розмірі 1000,00 грн. Відповідно до ч. 1, 2, 3, ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.182 ч.2 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із норм СК України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення, в тому числі в період навчання у навчальному закладі покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного із них. Таким чином суд, виходячи із норм чинного законодавства при визначені розміру аліментів на утримання дочки сторін, що продовжує навчання, має врахувати матеріальне становище відповідача, його стан здоров`я та можливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Разом з тим, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України з обов`язковим дотриманням норм чинного законодавства. Так, за змістом ст. 199 СК України, аліменти на утримання дитини у зв`язку з продовженням навчання призначаються судом за наявності встановлення судом умов: 1) потреба дочки чи сина у матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання; 2) можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що "обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)". В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в період навчання в добровільному порядку не надає, при цьому має на це можливість. Вказані обставини спростовані відповідачем та підтверджені належними та допустими доказами, зокрема копіями квитанцій, про оплату відповідачем за навчання дочки, здійснення неодноразово переказу коштів ним на рахунок [PERSON] . При цьому, суд звертає увагу, що оплата за навчання, здійснювалася відповідачем в період сплати ним аліментів на утримання дочки, а переказ коштів на рахунок дочки здійснювався ним тричі після досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Метою судового доказування є всебічне, повне, об`єктивне з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення справи. Обов`язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони, інших юридично заінтересованих у вирішенні справи осіб та суд. Так, частиною першою ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Окрім того, суд звертає увагу на те, що повнолітня дочка сторін - [PERSON] , залучена до участі у справі як третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не надала письмових пояснень з приводу позову (відзиву), зокрема, чи потребує вона матеріальної допомоги, саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо), в більшому розмірі, ніж в добровільному порядку їй надає відповідач. Таким чином, з досліджених в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що обидві сторони мають можливість в однаковій мірі матеріально утримувати дочку, яка продовжує навчання, при цьому кожен з них здійснює цей обов`язок, в міру своєї можливості, добровільно. Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є належним чином не доведені, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на позивача, у разі відмови у задоволенні позову, позивач звільнений від сплати судового збору, а тому судовий збір необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed