Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що ним, на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, сплачено потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 130\~000 гривень 00 копійок. Оскільки, позивач зазначає, що відповідач є винним в порушенні Правил дорожнього руху, на підставі статей 38, 39 і 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статей 1166, 1187, 1188 і 1191 ЦК України, до нього перейшло право вимоги до особи відповідальної за завдані збитки та просить стягнути з відповідача грошові кошти у вказаній сумі та вартість послуг оцінки вартості заподіяної шкоди, що було замовлено позивачем. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Враховуючи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача суду невідоме, відповідач був повідомлений про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оскільки відповідач, який був повідомлений про розгляд справи належним чином в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Також відповідач, за останньою відомою адресою місця своєї реєстрації отримав копію ухвали про відкриття провадження разом із копією позову і доданими до неї документами; однак, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, а тому суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва Агафонова С.А. від 23 листопада 2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 760/19610/20 встановлено, що 05.09.2020 року о 00 годині 55 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Toyota» державний номер [NUMBER] по проспекту Валерія Лобановського 61 в місті Києві, перетнувши, подвійну суцільну лінію, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault» державний номер [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушив пункт 11.4 (б) ПДР\~України та вчинив правопорушення, передбачене\~ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою встановлено винність [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП і притягнуто його до адміністративної відповідальності (а.с. 14 15). Нормою частини 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Інший учасник вказаної ДТП [PERSON] в порядку і на умовах передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомив позивача про дану ДТП та звернувся із заявою від 09.09.2020 року про виплату страхового відшкодування, що підтверджується відповідними письмовими документами, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 16 17, 18). Відповідно до Звіту № А09-72 про оцінку від 10.10.2020 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Renault» державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 300\~941 гривня 29 копійок (а.с. 21 48). На підставі Наказу позивача від 21.12.2020 року № 3.1/2864, на виконання вимог статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем на користь [PERSON] сплачено страхове відшкодування в сумі 130 000 гривень 00 копійок, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 2546014 від 22.12.2020 року (а.с. 54, 72). Згідно із пунктом 38.1.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Як встановлено під час розгляду справи з матеріалів справи, відповідач був водієм транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; станом на дату ДТП його цивільно-правова відповідальність застрахована не була. Також, під час розгляду справи по суті, суду не надано доказів того, що відповідач є особою, зазначеною у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Норма пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України). Отже, слід зробити висновок, що на підставі частини першої статті 1191 ЦК України та статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Таким чином, з відповідача в порядку регресу на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 130\~000 гривень 00 копійок. Крім того, позивачем оплачено експертні послуги у зв`язку із проведенням вказаних страхових дій на суму 1\~360 гривень 00 копійок, про що свідчать Рахунок-фактура № 762 від 10.10.2020 року, Акт № 762 виконаних робіт (послуг) від 10.10.2020 року і платіжне доручення № 2545571 від 10.12.2020 року (а.с. 49, 50, 53). Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у\~порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у\~статті 41\~цього Закону. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти в сумі 131\~360 гривень 00 копійок. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved