Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] \~пред`явив до\~суду позов\~до відповідача\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Дніпрофінансгруп»,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~ приватний\~нотаріус Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Кобельницький\~Сергій Іванович,\~у якому\~просить визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~приватного нотаріуса\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Кобельницького Сергія\~Івановича від\~30\~серпня 2021\~року,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№2598.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~покликається на\~те,\~що 04\~жовтня 2021\~року на\~адресу [PERSON] \~надійшла постанова\~приватного виконавця\~виконавчого округу\~Тернопільської області\~Варивода Д.В.\~про відкриття\~виконавчого провадження\~за виконавчим\~написом приватного\~нотаріуса Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Кобельницького\~Сергія Івановича\~від 30\~серпня 2021\~року,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№2598,\~яким звернуто\~стягнення із\~ [PERSON] на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Дніпрофінансгруп»\~ заборгованості\~за кредитним\~договором №181/2007-МК\~від 16\~березня 2007\~року \~у розмірі\~661233,41\~гривень.\~Вважає,\~що при\~винесенні спірного\~виконавчого напису\~приватним нотаріусом\~порушено вимоги\~законодавства.\~Зокрема,\~вказує,\~що виконавчий\~напис вчинено поза межами трьохрічного строку, а також стягувачем не надано первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували безспірність заборгованості. За вказаних обстави просив позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Відзиву на позов відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до суду не подавало. 27 січня 2022 року судом закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті, про що постановлено ухвалу суду, занесену до протоколу судового засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Грицик А.П. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав. Письмових пояснень з приводу позовної заяви до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Судом установлено: 12 липня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №181/2007-МК, відповідно до умов якого, позивачу було надано у користування грошові кошти у розмірі 60000 доларів США на строк по 15 березня 2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом 14,4% річних. 13 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. за заявою вчинений виконавчий напис за реєстровим номером 2598 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» заборгованості за укладеним між [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Надра» кредитним договором №181/2007/-МК від 16 березня 2007 року за період з 28 червня 2019 року по 27 серпня 2021 року в сумі 661233,41 гривень, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 661233,41 гривень Строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Право вимоги до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшло на підставі договору №GL48N718070_I_5 про відступлення прав вимоги від 23 липня 2020 року, посвідченим Литвиновою Н.П. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №37, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Також з [PERSON] за вказаним виконавчим написом стягнуто плату за вчинення виконавчого напису в розмірі 1700 гривень. 04\~жовтня 2021\~року приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Тернопільської\~області Вариводою\~Дмитром Васильовичем\~винесено постанову\~про відкриття\~виконавчого провадження\~ВП №67029044\~з примусового\~виконання виконавчого\~напису №2598,\~виданого 30\~серпня 2021\~року приватним\~нотаріусом Харківського\~міського нотаріального\~округу Кобельницьким\~С.І.\~про стягнення\~із [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Дніпрофінансгруп»\~заборгованості в\~сумі 661233,41\~гривень за\~кредитним договором\~№181/2007/-МК\~від 16\~березня 2007\~року,\~який укладений\~між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] , а також розмір плати за вчинення виконавчого напису у сумі 1700 гривень. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із статтею 88 Закону України «Про нотаріат», у редакції, чинній на час вчинення спірних правовідносин, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України "Про нотаріат", підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Суд зауважує на помилковому застосуванні при вчинені виконавчого напису пункту 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Ним визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказаний пункт внесено в зміст переліку документів на підставі п.2 «Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662. («Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин, суд погоджується з твердженням позивача з приводу безпідставного застосування нотаріусом пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в редакції, що визначали перелік документів у стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Для одержання виконавчого напису згідно даної редакції подаються: оригінал нотаріально посвідчено угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Як убачається із матеріалів справи, укладений між позивачем [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» кредитний договір №181/2007-МК від 16 березня 2007 року нотаріально не посвідчувався. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 31 серпня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусам для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти до висновку про те , що нотаріус вчиняє виконавчі написи лише у випадку, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню можливе не лише з підстав недотримання нотаріусом порядку та процедури вчинення виконавчого напису, а й у зв`язку із наявністю спору між кредитором та стягувачем щодо розміру та в цілому наявності будь-якої заборгованості. Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України у постанові від 05 липня 2017 року при розгляді справи № 6-887цс17, предметом якої був спір про оспорення виконавчого напису нотаріуса, де суд вказав, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статтей 15, 16, 18 ЦК України, статтей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження того, що при вчиненні напису нотаріус отримав від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» направляло [PERSON] не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису письмову вимогу про порушення кредитних зобов`язань. Крім того, відповідач не спростував належними та допустимими доказами доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинено із порушенням, а саме поза межами трьохрічного строку з дня виникнення права вимоги, передбаченого статтею 88 Закону України «Про нотаріат». Зазначені обставини в сукупності вказують на недотримання приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису від 30 серпня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №2598, яким стягнуто із [PERSON] на користь ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованість за кредитним договором №181/2007-МК від 16 березня 2007 року, укладеним між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» у розмірі 661233,41 гривень. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано суду жодних належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин. За таких обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved