Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] звернувся до Буського районного суду Львівської області з позовною заявою до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позов мотивує тим, що [INFO] помер позивача батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок в [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем даного майна за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім позивача, інших спадкоємців, які б претендували на майно ні за законом, ні за заповітом немає. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] , представники позивача [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засідання не прибули, належно та вчасно були повідомлені про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додав заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задоволити. Представник відповідача Буської міської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, заперечень немає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Шенченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 03.08.2019 року, підтверджено, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 січня 2020 року, убачається, що позивач [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . В силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Із копії спадкової справи №556/2019 вбачається, що позивач [PERSON] 21.05.2021 року зверталася із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, тобто частково прийняла спадщину. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON] . Родинний зв"язок підтверджено свідоцтвом про народження, що вважається належним доказом. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що позивач має право спадкувати за законом після смерті своєї свекрухи. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В підтвердження наявності спадкового майна, а саме житлового будинку в [ADDRESS] , в розпорядження суду надано технічний паспорт від 07.10.2015 року, що є належним доказом у справі. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд переконаний, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. Таким чином визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved