Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

16.02.2022 року, позивач звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Брайт Інвестмент», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 18.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, [PERSON] вказує, що в лютому 2022 року на його адресу надійшов лист від приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М., з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 68561627 від 08.02.2022 року, на підставі виконавчого напису № 217819 від 23.06.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення заборгованості з нього на користь ТзОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» в розмірі 50 404.45 грн., за кредитним договором № 01/12/2006/980-К/116 від 01.12.2006 року. Вважає його таким, що прийнятий в порушення норм чинного законодавства, так як вказаний кредитний договір є нотаріально не посвідченим. Жодних відміток, штампів, печаток, підписів на ньому, щодо відповідних нотаріальних дій, немає,і його не було повідомлено про вчинення такого напису. [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі. Аналогічну заяву подала представник позивача Гріх Л.В., яка представляє інтереси позивача на підставі ордера ВХ № 1024175 від 16.02.2022 року. В судове засідання не з`явилися представник відповідача та третьої особи, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно, належним чином. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 08.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М., відкрито виконавче провадження ВП № 68561627, на підставі виконавчого напису № 217819 від 23.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 01/12/2006/980-К/116 від 01.12.2006 року, загальна сума заборгованості, яка пред`явлена до примусового виконання приватному виконавцю становить - 50 404.45 грн. В позовній заяві [PERSON] вказує, що кредитний договір, який не був нотаріально посвідчений не є документом за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. Перелік документів, за якими проводиться стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий перелік передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус повинен був діяти у відповідності положення Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» . Зокрема, розділ вищеназваного переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, було доповнено пунктом 2 «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Дію вказаного пункту 2 було зупинено постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.04.20217 року у даній справі. Відповідно до положень ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання усіх без винятку на всій території України. У даному випадку, під час вчинення спірного виконавчого напису приватним нотаріусом було застосовано нечиниий пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, що призвело до незаконного і необґрунтованого його вчинення. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі за текстом - Порядок), передбачено, що про стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. (надалі за текстом - Перелік). Відповідно до п.1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку перелік документів, на підставі яких стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. п. 3.1-3.2. 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р.№ 1172. Пунктами 1.2 Переліку передбачено, що такими документами є: п.1) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання; п. 2) кредитні договори, за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язанням. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про погашення заборгованості. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» визначив, що належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні бухгалтерські документи (документи первинного бухгалтерського обліку), такими документами є документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Витрати по оплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача в силу ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved