Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. Згідно заявлених позовних вимог просив суд стягнути з [PERSON] , на свою користь [PERSON] суму боргу за розпискою від 05.09.2017 року у розмірі 26970,00 (двадцять шість тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень, що еквівалентно 1000,00 (одній тисячі доларів США); 3% річних від простроченої суми в розмірі 2423,00 (дві тисячі чотириста двадцять три) гривні (3% річних); індекс інфляції за весь час прострочення у сумі 6256,32 (шість тисяч двісті п`ятдесят шість гривень тридцять дві копійки); понесені судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень), та витрати на правничу (правову) допомогу у сумі 7000,00 (сім тисяч) гривень, з тих підстав, що 05 вересня 2017 року [PERSON] , [INFO] надав відповідачу [PERSON] , [INFO] грошові кошти в сумі 1000,00 (одна тисяча доларів США), в якості позики з остаточним терміном повернення до 05 вересня 2018 року. У зв`язку із тим, що відповідач [PERSON] у встановлений у розписці строк не повернув грошові кошти, позивач [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою про стягнення боргу. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Однак, його представник адвокат Царенко Олександр Олександрович, надав до суду заяву, згідно якої просив зазначену справу розглядати без їхньої участі, а також, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3\~ст. 128 ЦПК України\~судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч. 5\~ст. 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК\~Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно\~ст. 282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями\~263\~і\~265\~цього\~Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до\~ст. 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому\~статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, та надані докази, вислухавши пояснення свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, судом встановлено, що 05 вересня 2017 року [PERSON] , [INFO] надав відповідачу [PERSON] , [INFO] грошові кошти в сумі 1000,00 (одна тисяча доларів США), в якості позики. В підтвердження отримання грошових коштів відповідач [PERSON] , [INFO] надав власноруч написану розписку на ім`я позивача [PERSON] . Так, згідно розписки від 05.09.2017 року вбачається, що: «Я, [PERSON] , [INFO] проживаючого за адресою: [ADDRESS] КМ [NUMBER] виданий 20 лютого 2003 р. Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській обл.., беру в борг у [PERSON] , [INFO] КМ 953948, грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США. Зобов`язуюсь повернути вище зазначені кошти на протязі одного року з моменту складання розписки. Розписка написана мною добровільно та власноруч.» Отже, выдповыдач [PERSON] повинен був повернути грошові кошти, які він взяв у борг у позивача [PERSON] до 05 вересня 2018 року, однак грошові кошти у встановлений строк не повернув. Згідно офіційної інформації Міністерства фінансів України курс доллара США складає 26,9700, тобто 1000,00 (одна тисяча долларів США) в гривневому еквіваленті складає 26970,00 (двадцять шість тисяч дев`ятсот сімдесят гривень). Частиною 1, 2 статті 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1047 Цивільного кодексу України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Крім того, частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно правил частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Верховний Суд України так і нині діючий Верховний Суд неодноразово формували правові позиції у подібних справа. Так, у постанові від 02 липня 2014 року (справа №6-79цс14) Верховний Суд України зробив висновок, що\~незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов`язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.\~У постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року в справі №6-1672цс16 також зазначалось, -\~якщо особа, яка отримала позику в іноземній валюті, не виконала своїх зобов`язань, то з неї стягується сума, визначена в гривневому еквіваленті. Подібний висновок було зроблено ї у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 липня 2018 року в справі №308/3824/16-ц, де вказано, що, рішення суду про стягнення з відповідача суми боргу в іноземній валюті\~за відсутності у позивача індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій є неправомірним й недопустимим способом захисту цивільних прав, оскільки іноземна валюта у спірних правовідносинах між названими сторонами спору може бути виключно валютою боргу, втім не валютою платежу. Отже з відповідача [PERSON] підлягає стягнення сума боргу в гривневому еквіваленті. Також, відповідно до приписів статті 625 ЦК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягнення суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Отже, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] складає: - 26970,00 (двадцять шість тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень (гривневий еквівалент 1000,00 однієї тисячі доларів США на момент звернення з позовною заявою); - 2423,00 (дві тисячі чотириста двадцять три) гривні (3% річних); - 6256,32 (шість тисяч двісті п`ятдесят шість гривень тридцять дві копійки) (індекс інфляції за весь час прострочення). Загальна сума заборгованості складає: 35649,32 (тридцять п`ять тисяч шістсот сорок дев`ять гривень тридцять дві копійки). 26.04.2017 року Верховний Суд України у справі №3-1522гс16 сформулював правову позицію щодо обчислення перебігу строку позовної давності, в спорах про стягнення 3% річних та інфляційних витрат після виконання боржником основного зобов`язання. Главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК). Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з матеріалів справи сторонами визначено термін виконання зобов`язань за договором позики до 05.09.2018 року, відтак в даному випадку з цього дня позивач [PERSON] довідався про порушення його прав. Отже зазначена позовна заява подана в межах загального строку позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно ч. 1, п. 1 ч, 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно наданого представником позивача [PERSON] адвокатом Царенко Олександром Олександровичем розрахунку попередньої (орієнтовної) суми гонорару за надану правову (правничу) допомогу, склала 7000,00 (сім тисяч) гривень. Отже, зазначені судові витрати понесені позивачем [PERSON] , також підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . Враховуючи все вищенаведене, та

Outcome: approved