Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 01.07.2000 року між нею та відповідачем укладено шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Радянського району управління юстиції у місті Київ. 20.10.2009 шлюб з відповідачем було розірвано. Від спільного шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON] [INFO] , яка, на даний час, навчається на першому курсі Вінницького національного медичного університету за спеціальністю загальна медицина на бюджетній основі. Період навчання 01.09.2021 по 01.07.2027. Донька інвалід дитинства, діагноз - пневмосклероз. На сьогоднішній день у зв`язку з її повноліттям вирішується питання про продовження групи інвалідності. Оскільки у навчальному закладі нема повного забезпечення студентів гуртожитком та з огляду на стан здоров`я доньки, позивач вимушена орендувати кімнату для її проживання. Вартість оплати за один місяць проживання становить 2500 тис. грн. плюс комунальні послуги. Їхня донька перебуває на повному утриманні позивачкм. Однак вона не в змозі самостійно утримувати її, оскільки на сьогоднішній день не працює. Останні роки, до її повноліття, вона доглядала за нею, як дигиною-інвалідом і отримувала соціальну допомогу у розмірі 2127.33 грн. на місяць. Тому на сьогоднішній день донька потребує матеріальної допомогти період навчання, а саме на оплату житла, проїзду з місця проживання до місця навчання, на придбання одягу, зошитів, підручників , на придбання продуктів харчування та ін. Відповідач матеріально нам не допомагає. Відповідач є працездатною особою, працює, тому просить стягувати з відповідача на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів до закінчення навчання, або до досягнення нею 23 років. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 06.12.2021 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання направлено за підсудністю до Ковпаківського районного суду м. Суми. Ухвалою суду від 06.01.2022 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін на 21.01.2022. 21.01.2022 у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 08.02.2022. Зроблено оголошення на сайті Ковпаківського районного суду м. Суми у зв`язку з неотриманням рекомендованого повідомлення відповідачем. 08.02.2022 у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 24.02.2022. Зроблено оголошення на сайті Ковпаківського районного суду м. Суми у зв`язку з неотриманням рекомендованого повідомлення відповідачем. Відповідно рішення зборів суддів Ковпаківського районного суду м. Суми №2 від 28.02.2022, цивільну справу, призначену на 24.02.2022 було знято з розгляду та призначено до судового розгляду на 22.04.2022. 14.04.2022 позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та обов`язки сторін, а відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явився без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до положень статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом при розгляді справи встановлено, що відповідно до Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 01.07.2000, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01.07.2000, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №243, прізвища після шлюбу дружини та чоловіка [PERSON] . Згідно Свідоцтва про народження [NUMBER] від 15.07.2008, [PERSON] народилася [INFO] у м. Суми, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 20.10.2009, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 20.10.2009, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №71. Згідно Довідки №05/1684 від 29.09.2021, [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова за денною формою навчання медичного факультету №1 за спеціальністю «Медицина», термін навчання з 01.09.2021 по 01.07.2027. Згідно медичного висновку №29 від 18.07.2014, [PERSON] , [INFO] має захворювання хронічне обструктивне захворювання легень, інвалідність з 2014 року. Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.12.2013 року відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав на дитину [PERSON] . Разом з цим, суд вважає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, що встановлено ч.2 ст.166 СК України. Такі висновки суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 лютого 2019 року в справі №760/17457/16-ц (провадження № 61-34814св18), від 04 грудня 2019 року у справі № 212/6120/18 (провадження № 61-16034св19). Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з того, що доведена належним чином можливість надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання та доведена належним чином та обставина, що [PERSON] продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги. На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. Оскільки позивач при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved