Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

В лютому 2022 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в обґрунтування якого вказав, що 24.07.2012 позичив відповідачу [PERSON] , 4 000 доларів США, строком на два місяця, після чого 03.08.2012 року позичив відповідача 1\~000 доларів США, а 04.08.2012 року що 1\~000 доларів США, а всього в сумі 6\~000 доларів США. В липні 2021 року позивач направив відповідача вимогу про повернення боргу за договором позики, проте вказаного обов`язку відповідач не виконав, уникає повернення боргу, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача борг за договором позики від 24.07.2012 року у сумі 6 000 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 173 922,00грн., моральну шкоду в сумі 20\~000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, проти заочного рішення не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 24.07.2012 [PERSON] з однією сторони та [PERSON] з другої сторони уклали письмовий договір позики, відповідно умов якого, [PERSON] передав, а [PERSON] отримав в борг 24.07.2012 року - 4000 доларів США, 03.08.2012 року - 1\~000 доларів США, 04.08.2012 року - 1\~000 доларів США. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошових коштів із зобов`язанням їх повернути та дату отримання цих коштів. За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана в оригіналі розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Встановлено, що 21.07.2021 позивач направив відповідачу вимогу про повернення позики, яка залишена відповідачем без реагування. Грошові кошти відповідач взяв у позивача у борг, однак у розписці не зазначено строк повернення цих коштів, а тому борг має бути повернутий у порядку та строки, встановлені ч. 1 ст. 1049 ЦК України, тобто протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 № 373/2054/16-ц. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а з [PERSON] підлягає стягненню борг в сумі 6 000 доларів США, що станом на 28.01.2022 відповідно до офіційного курсу НБУ (28,98 грн. за 1 долар США) становить 173 922,00грн. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 611 ЦК України відшкодування моральної (немайнової) шкоди в договірних правовідносинах може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також, якщо умови про відшкодування прописані в укладеному договорі. Оскільки зобов`язання, що виникли між сторонами, не передбачали відшкодування моральної шкоди у разі їх порушення, вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної в розмірі 20 000 грн. не ґрунтуються на вимогах закону та обставинах справи, тому у їх задоволенні слід відмовити. Позивач, як інвалід 2-ої групи звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви до суду, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 775,00грн.

Outcome: partial