Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН, виданого 08.01.2002 року Мончинською сільською радою, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 218 на земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий № 0523482800060010070 для ведення сільськогосподарського виробництва площею 3,32 га, згідно з планом, його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування поданої заяви зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 73 Погребищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.02.2021 року. 17 квітня 2003 року секретарем Мончинської сільської ради Погребищенського району Вінницької області Лабан В.П. посвідчено заповіт [PERSON] від 17.04.2003 року, згідно якого вона все своє майно, зокрема і земельну ділянку площею 3,32 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах згідно з планом, яка розташована на території Мончинської сільської ради, заповіла своїм дітям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вищезазначена земельна ділянка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , на праві приватної власності на підставі рішення 14 сесії 3 скликання Мончинської сільської ради народних депутатів від 09.04.2001 року (Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН). Проте, при видачі вказаного державного акта була допущена помилка запису по батькові [PERSON] , яка померла [INFO] , - [PERSON] , а у паспорті, свідоцтві про смерть - по батькові вказано [PERSON] . Внаслідок такої помилкової зміни по батькові, а саме в свідоцтві про смерть - [PERSON] , а в Державному акті на право приватної власності на землю - [PERSON] , на даний час виникли певні неузгодженості між документом, що посвідчує особу, та правовстановлюючим документом, що був виданий на ім`я його матері [PERSON] . Таким чином, [PERSON] змушений звернутися до суду із заявою в порядку окремого провадження, так як позасудова можливість встановлення означеного факту неможлива. 15.03.2022 року суддею Погребищенського районного суду Вінницької області ухвалено відкрити провадження в цивільній справі та розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. Заявник в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, заяву задовольнити на підставі доданих до неї доказів (а.с. 19). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду від представника заінтересованої особи - головного спеціаліста юриста відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Жмурчук О.М. надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, вимоги заяви визнає (а.с. 20-25). В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позицію заявника та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, за змістом п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 644/6274/16-ц від 22.08.2018 року викладено правовий висновок, який зводиться до того, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. З огляду на викладене, Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН, виданий 08.01.2002 року на ім`я [PERSON] , зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 218 від 08.01.2022 року, породжує для заявника певні юридичні наслідки, пов`язані із можливістю оформлення на його підставі своїх спадкових прав на земельну ділянку після смерті [PERSON] . При цьому слід відмітити, що чинне законодавство не передбачає іншого, окрім судового, порядку встановлення такого факту, що має юридичне значення. Ураховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що означений державний акт дійсно належав саме [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 5), копією паспорту та ідентифікаційного номеру [PERSON] (а.с. 4), копією заповіту [PERSON] (а.с. 6), копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН (а.с. 7), копією довідки Погребищенської міської ради № 3001 від 02.03.2021 року (а.с. 8), копією довідки Погребищенської міської ради № 2978 від 02.03.2021 року (а.с. 9), то зазначений факт необхідно встановити в судовому порядку, виклавши резолютивну частину рішення у такий спосіб, який би повно та ефективно сприяв реалізації в подальшому прав та інтересів заявника.

Outcome: approved