Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві позивачка вказала, що згідно рішення суду від 11.10.2017 № 608/1347/17, з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання їхньої спільної доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повнолітня. На сьогоднішній день дочка досягла повноліття та навчається за спеціальністю: Базовий курс програми «Розробка програмного забезпечення» на стаціонарній формі навчання, організацією та проведенням навчання якого займається Товариство з обмеженою відповідальністю «Трініті Профі», яке представляє торгову марку «Комп`ютерна Академія ШАГ», термін навчання складає два з половиною роки (з 30.11.2021 по 29.05.2024). Донька потребує матеріальної підтримки зі сторони батька на час навчання, оскільки, вартість навчального року коштує 33 540 гривень та оплата здійснюється кожного місяця в розмірі 2795 гривень. Крім того, необхідно сплачувати за проживання доньки, яке становить в м. Тернополі 3500 гривень. Кошти надає лише мати - [PERSON] .. Вищевикладені обставини змусили позивача звернутися до суду з вказаним позовом. Просить стягувати з відповідачав її користь аліменти на час навчання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Дядик Я. Б. подав заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути в користь позивача 3000 гривень аліментів щомісячно на час навчання доньки сторін, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років з дати подання позову. Крім того, просить стягнути з відповідача в користь позивача 1000 гривень витрат на правову допомогу. Представник позивача - адвокат Дядик Я. Б. в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Представник відповідача - адвокат Квятковський Д. В. в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнає. Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що рішенням суду від 11.10.2017 № 608/1347/17, з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання їхньої спільної доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повнолітня. На сьогоднішній день донька досягла повноліття та навчається за спеціальністю: Базовий курс програми «Розробка програмного забезпечення» на стаціонарній формі навчання, організацією та проведенням навчання якого займається Товариство з обмеженою відповідальністю «Трініті Профі», яке представляє торгову марку «Комп`ютерна Академія ШАГ», термін навчання складає два з половиною роки (з 30.11.2021 по 29.05.2024 ), що підтверджується договором № 6110124443 від 01.09.2021 та довідкою від 20.12.2021 року № 55. Навчання спільної дочки сторін є платним, один навчальний рік коштує 33 540,00 гривень. Оплата здійснюється кожного місяця в розмірі 2 795,00 гривень. Окрім того, позивачка оплачує проживання дочки в м. Тернопіль, що становить 3 500,00 гривень за один місяць (квартплата + комунальні послуги). Кошти на оплату навчання та проживання надає лише мати [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в 2021 році відповідач набув у власність за договором купівлі-продажу житловий будинок по [ADDRESS] . Також він є власником 2/6 частин житлового будинку в [ADDRESS] , двох земельних ділянок площею 0,0807 га та 0,0552 га, цільове призначення яких для будівництва та обслуговування житлового будинку, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Станом на 28.01.2022 позивачка оплатила чотири місяці навчання, що підтверджується квитанцією за №02-1381631/1/С від 02.09.2021 про сплату 5 590,00 грн. 00 коп.; другий місяць навчання, що підтверджується випискою по кредитній картці від 29.12.2021 про сплату 2 796,00 грн. 00 коп.; третій місяць навчання, що підтверджується квитанцією за № 08ВЕ-2А9Х-КМ2С-4А85 від 29.12.2021 про сплату 2 795,00 грн. 00 коп. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно приписів ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки, це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, так як було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як вбачається із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, суд враховує положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. В судовому засіданні встановлено, що донька сторін навчається на платній основі на денній формі навчання, не працює, а тому вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина, і цей обов`язок також розповсюджується на позивача Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, встановлені обставини справи, оцінює надані докази в їх сукупності та дійшов висновку щодо можливості стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі, який є справедливим і не буде накладати непропорційний фінансовий тягар на відповідача, зокрема, і з врахуванням того, що донька є повнолітньою і працездатною, в силу чого має можливість забезпечувати своє життя також самостійно, в сумі 3 000 гривень щомісячно. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частин першої та другої статті 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Згідно акту надання - прийому наданих послуг від 28 січня 2022 року, на підставі Договору про надання правничої допомоги, укладений 21 січня 2022 року між адвокатом Дядиком Я.Б. та [PERSON] , позивачці були надані юридичні послуги на загальну суму 2000 гривень. Вказана сума була сплачена позивачем, що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №19 від 28.01.2022. Оскільки, представник позивача - адвокат Дядик Я. Б. зменшив позовні вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу до 1000 гривень, а представник відповідача - адвокат Квятковський Д. В. визнав зменшений позов, то вказана сума підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, інші особи, які б понесли судові витрати відсутні, стягнення судового збору підлягає з відповідача в користь держави.

Outcome: approved