Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-01 00:00:00

У грудні 2021 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач просив скасувати арешт з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , накладений реєстратором Славутицькою міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови ДВС в м. Славутич АА 669929 від 23.10.2007, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 25.10.2007 за № 5906711, та реєстратором Київською обласною філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження 26582192 від 20.05.2011, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 20.05.2011 за №11192389. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21 липня 2012 року за результатами прилюдних торгів, проведених відділом державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області, позивач набув право власності на 2/3 частки трикімнатної квартири площею 66 кв. м, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка раніше належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.12.1994 ВО «Чорнобильська АЕС», зареєстрованого в Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації 02.02.1995 за № 164/5, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Славутицькою міською державною нотаріальною конторою Київської області 24.10.2000 за № 4922 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Славутицькою міською державною нотаріальною конторою Київської області 24.12.2004 за №6094. 1/3 частки у праві власності на дану квартиру належить третій особі [PERSON] . У листопаді 2021 року позивач вирішив відчужити свою частку квартири за адресою: [ADDRESS] , проте нотаріусом його було повідомлено про арешт вказаного майна, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, де зазначено наступне: тип обтяження арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 5906711; зареєстровано 25.10.2007 за № 5906711; реєстратор Славутицька міська державна нотаріальна контора; підстава обтяження постанова АА 669929 від 23.10.2007, ДВС в м. Славутич; об`єкт обтяження квартира, 4/5 частки, адреса: [ADDRESS] ; власник [PERSON] . Крім того, відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містять наступні записи: тип обтяження арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 11192389; зареєстровано 20.05.2011 за № 11192389; реєстратор Київська обласна філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження постанова про відкриття виконавчого провадження 26582192 від 20.05.2011, ВДВС Славутицького МУЮ; об`єкт обтяження квартира; адреса: [ADDRESS] ; власник [PERSON] ; обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Славутицького МУЮ. Згідно з результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП будь-які відомості про виконавчі провадження відсутні, у зв`язку з чим на прохання позивача на підставі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» попередній власник звернувся до Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області із заявою про зняття арешту. Відповідач листом № 12286 від 10.12.2021 повідомив, що згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що 22.07.2007 до відділу надійшла ухвала б/н від 18.10.2007, видана Славутицьким міським судом Київської області, про накладення арешту на 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , в інтересах [PERSON] . Державним виконавцем 23.10.2007 відкрито виконавче провадження з накладенням арешту на майно боржника та 06.11.2007 закінчено згідно з п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Також зазначено, що станом на 06.11.2007 ухвала Славутицького міського суду Київської області від 18.10.2007 про накладення арешту на 2/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , виконана фактично у повному обсязі. Крім того, відповідач повідомив, що 18.05.2011 до відділу надійшла ухвала № 2-261/11 від 10.05.2011, видана Славутицьким міським судом Київської області, про накладення арешту на нерухоме майно, банківські рахунки та грошові кошти, що належать на праві приватної або спільної сумісної чи часткової власності [PERSON] . Державним виконавцем 20.05.2011 відкрито виконавче провадження з накладенням арешту на майно [PERSON] та 09.11.2011 закінчено згідно з п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, та зазначено, що виконано фактично. Більш детальну інформацію не було надано у зв`язку зі знищенням матеріалів за закінченням строку зберігання. Також відповідач повідомив про відсутність підстав, передбачених ст. ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження», для зняття арешту з вказаного майна. За таких обставин позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатися належним йому майном, оскільки наявність заборони чинить в цьому перешкоди. Ухвалою судді від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 27 січня 2022 року за клопотанням позивача залучено до участі у справі як співвідповідачів [PERSON] та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженого на ліквідацію банку «Київська Русь». Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач Славутицький відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи міститься заява від відповідача про розгляд справи за відсутності представника. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, проте конверт із судовою повісткою повернуто до суду з поштовою поміткою причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». В матеріалах справи міститься заява [PERSON] , в якій він просив проводити судовий розгляд справи без його участі. Співвідповідач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки його представника суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, проте конверт із судовою повісткою повернуто до суду з поштовою поміткою причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільних справ № 2-548/07, № 2-261/11, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено , що ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 18 жовтня 2007 року у справі №2-548/07 за заявою [PERSON] про забезпечення позову, яка набрала законної сили, накладено арешт на 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] ( матеріали цивільної справи №2-548/07, а.с.15). Згідно з постановою державного виконавця ВДВС Славутицького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.10.2007, копія якої отримана судом від Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 22 лютого 2022 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження з примусового виконання ухвали б/н, виданої 18.10.2007 Славутицьким міським судом Київської області, накладено арешт на 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві спільної часткової власності, та заборонено здійснювати відчуження цього майна (а.с.130-131). За змістом постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.11.2007, винесеної головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції, що знаходиться в матеріалах цивільної справи № 2-548/07 (а.с.20), виконавче провадження з примусового виконання ухвали Славутицького міського суду Київської області б/н від 18.10.2007 про накладення арешту на 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , закінчено. Згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 01 листопада 2007 року у справі № 2-548/07 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, яке набрало законної сили, позов задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 9600 гривень боргу за договором позики, 768 гривень процентів за прострочення виконання зобов`язань, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 103 гривні 68 копійок, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, в сумі 50 гривень, всього на загальну суму 10551 гривню 68 копійок (матеріали цивільної справи №2-548/07, а.с.16-17). Крім того, ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 10 травня 2011 року у справі №2-261/11 за заявою Акціонерного банку «Київська Русь» про забезпечення позову, яка набрала законної сили, накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, банківські рахунки та грошові кошти, що належать на праві приватної або спільної сумісної чи часткової власності [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться у нього або в інших осіб, в межах ціни позову 34559 гривень 58 копійок ( матеріали цивільної справи №2-261/11, а.с.24). За змістом постанови про закінчення виконавчого провадження від 09 червня 2011 року, винесеної старшим державним виконавцем відділу ДВС Славутицького міського управління юстиції, що знаходиться в матеріалах цивільної справи № 2-261/11 (а.с.29), виконавче провадження з примусового виконання ухвали №2-261/11, виданої 10.05.2011 Славутицьким міським судом Київської області, про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, банківські рахунки та грошові кошти, що належать на праві приватної або спільної сумісної чи часткової власності [PERSON] , закінчено. Відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області від 21 вересня 2011 року у справі №2-261/11 за позовом Акціонерного банку «Київська Русь» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором рішення Славутицького міського суду Київської області від 21 червня 2011 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного банку «Київська Русь» заборгованість за кредитним договором у розмірі 30182 гривні 21 копійку та судові витрати у розмірі 421 гривню 82 копійки. В задоволенні іншої частини позову відмовлено ( матеріали цивільної справи № 2-261/11, а.с.74-76). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №9074434, накладено арешт : 25.10.2007 за реєстраційним номером обтяження 5906711 реєстратором Славутицькою міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА 669929 від 23.10.2007, ДВС в м. Славутич, на нерухоме майно- 4/5 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] ; 20.05.2011 за реєстраційним номером обтяження 11192389 реєстратором Київською обласною філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 26582192 від 20.05.2011, ВДВС Славутицького МУЮ, на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] (а.с. 31-32). Згідно з Інформаційною довідкою КП АРБ Славутицького міського бюро технічної інвентаризації №19681966 від 28.07.2008, право спільної часткової власності на 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого ПО «Чорнобильська АЕС» 05.12.1994, свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори 21.10.2000 за №4922 та свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори 24.12.2004 за №6094 (а.с.9-10). Як вбачається зі свідоцтва, виданого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О. 21 липня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1397, відповідно до ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта про проведені прилюдні торги, затвердженого відділом державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області 02 липня 2012 року, державним нотаріусом посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з 2/3 частин трикімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 66,0 кв.м, житловою площею 39,4 кв.м (а.с.8). Право спільної часткової власності [PERSON] на 2/3 частки вказаної квартири зареєстровано 05.11.2012 ВП «Бюро технічної інвентаризації» КП «Агентство з розвитку бізнесу в м.Славутич», що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав №36123946 від 05.11.2012, копія якого долучена до матеріалів справи ( а.с.12). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 9074434 від 04.11.2021 за № 282871751 право спільної часткової власності на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Наваліхіною О.О. 24 грудня 2004 року за № 6095 (а.с.11). Таким чином, позивач та третя особа є співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Частка позивача у спільній частковій власності на вказану квартиру складає 2/3, яка станом на час реєстрації арешту на дану квартиру в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 25.10.2007 за реєстраційним номером обтяження 5906711 та 20.05.2011 за реєстраційним номером обтяження 11192389 належала [PERSON] . За змістом статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як зазначено у частині 1\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із статтею 41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з частиною 2 цієї статті особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як вбачається з позовної заяви, позивач вирішив відчужити свою частку квартири за адресою: [ADDRESS] , проте від нотаріуса дізнався про наявність арешту, накладеного на вказаний об`єкт нерухомості Славутицькою міською державною нотаріальною конторою. Зазначені обставини підтверджені постановою приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Хусалімової Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 грудня 2021 року №211/01-12, відповідно до якої відмовлено [PERSON] в посвідченні договору купівлі-продажу 2/3 часток квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та рекомендовано звернутися до суду з позовом про зняття арешту з вказаного майна відповідно до ч.1 ст.59 Закону України « Про виконавче провадження». Дану постанову приватним нотаріусом мотивовано посиланням на ст.55 Закону України « Про нотаріат» та наявністю обтяження, зареєстрованого 25.10.2007 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Славутицькою міською державною нотаріальною конторою (а.с.30). Попередній співвласник квартири [PERSON] звертався до Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) із заявою від 05 грудня 2021 року про зняття арешту з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із реалізацією майна на прилюдних торгах (а.с.13). Листом №12286 від 10.12.2021 в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) повідомлено [PERSON] про те, що відповідно до Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено наступне. 22.07.2007 до відділу надійшла ухвала б/н від 18.10.2007, видана Славутицьким міським судом Київської області, про накладення арешту на 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , в інтересах [PERSON] . Державним виконавцем 23.10.2007 відкрито виконавче провадження з накладенням арешту на майно боржника та 06.11.2007 закінчено згідно з п.8 ст.49 Закону України « Про виконавче провадження», який діяв на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, та зазначено, що станом на 06.11.2007 ухвала Славутицького міського суду від 18.10.2007 про накладення арешту на 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , виконана фактично у повному обсязі. 18.05.2011 до відділу надійшла ухвала №2-261/11 від 10.05.2011, видана Славутицьким міським судом Київської області, про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, банківські рахунки, грошові кошти, що належать на праві приватної або спільної сумісної/часткової власності [PERSON] , боржник [PERSON] , стягувач АТ «Київська Русь». Державним виконавцем 20.05.2011 відкрито виконавче провадження з накладенням арешту на майно боржника та 09.11.2011 закінчено згідно з п.8 ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження», який діяв на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та зазначено, що виконано фактично. Надати більш детальну інформацію та копії матеріалів по вищезазначеному не вбачається можливим, оскільки останні знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання ( а.с. 14-15). Відповідачем повідомлено позивача про відсутність у Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) підстав для зняття арешту з вказаної квартири, про що зазначено у листі від 16.12.2021 №12512 ( а.с.16). Як вбачається з листа в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.02.2022 №2583, згідно спец розділу Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні перебував виконавчий лист № 2-261/11 від 21.06.2011 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 30182,21 грн. на користь АБ «Київська Русь». 29.11.2012 виконавчий лист було повернуто стягувачу згідно з п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час винесення постанови, у зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення, та зазначено, що згідно платіжних доручень борг сплачено в розмірі 23020,79 гривень. Також на виконанні перебував виконавчий лист № 2-548/07 від 01.11.2007 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 10551,68 гривень на користь [PERSON] 29.12.2012 виконавче провадження закінчено згідно з п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час винесення постанови, та зазначено, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення. Станом на 15.02.2022 повторно не надходили та не перебувають на виконанні виконавчі документи про стягнення з [PERSON] на користь АБ «Київська Русь» та [PERSON] (а.с. 70,72). За правилами ст.\~56\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника, шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. У разі\~закінчення виконавчого\~провадження (крім\~закінчення виконавчого\~провадження за\~судовим рішенням,\~винесеним у\~порядку забезпечення\~позову чи\~вжиття запобіжних\~заходів,\~а також,\~крім випадків\~не стягнення\~виконавчого збору\~або витрат\~виконавчого провадження,\~не стягнення\~основної винагороди\~приватним виконавцем),\~повернення виконавчого\~документа до\~суду,\~який його\~видав,\~арешт,\~накладений на\~майно (кошти)\~боржника,\~знімається,\~відомості про\~боржника виключаються\~з Єдиного\~реєстру боржників,\~скасовуються інші\~вжиті виконавцем\~заходи щодо\~виконання рішення,\~а також\~проводяться інші\~необхідні дії\~у зв`язку\~із закінченням\~виконавчого провадження\~(ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»). Про зняття\~арешту з\~майна (коштів)\~виконавець зазначає\~у постанові\~про закінчення\~виконавчого провадження\~або повернення\~виконавчого документа,\~яка в\~день її\~винесення надсилається\~органу,\~установі,\~посадовій особі,\~яким була\~надіслана для\~виконання постанова\~про накладення\~арешту на\~майно (кошти)\~боржника,\~а у\~випадках,\~передбачених законом,\~вчиняє дії\~щодо реєстрації\~припинення обтяження\~такого майна\~(ч.2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»). З урахуванням\~наведеного,\~державний виконавець\~позбавлений можливості\~вирішити питання\~про звільнення\~майна з-під\~арешту у\~позасудовому порядку\~відповідно до\~ст.\~40 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Як вбачається з листа в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 2583 від 15.02.2022, станом на 15.02.2022 на виконанні не перебуває відкритих виконавчих проваджень щодо стягнень з [PERSON] на користь АБ «Київська Русь» та [PERSON] (а.с. 70,72). У поданій до суду заяві від 21.02.2022 співвідповідач [PERSON] зазначив, що станом на 21.02.2022 виконавчий лист про стягнення на його користь з [PERSON] боргу у розмірі 10551,68 гривень повторно до виконавчої служби не направлявся, претензій до [PERSON] немає ( а.с. 86-87). Співвідповідач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважений на ліквідацію банку «Київська Русь», своїм правом на відзив не скористався. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті зазначеного вище майна. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи наявність накладеного арешту на нерухоме майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає за необхідне зняти арешт з даного об`єкту нерухомого майна. Також суд зауважує, що зазначення Славутицькою міською державною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під час реєстрації 25.10.2007 арешту нерухомого майна об`єкту обтяження як 4/5 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , замість 2/3 частки, не впливає на висновок суду про задоволення позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідно до ухвали Славутицького міського суду Київської області від 18.10.2007 у справі №2-548/07 за заявою [PERSON] про забезпечення позову та постанови державного виконавця ВДВС Славутицького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № АА669929 від 23.10.2007 арешт накладено саме на 2/3 частки квартири, а не 4/5, що свідчить про очевидну описку, допущену реєстратором. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 02 травня 2022 року до канцелярії суду позивачем подано заяву, в якій він просив не стягувати з відповідачів судові витрати по оплаті судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно\~до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у ч. 3 цієї статті, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. З урахуванням наведеного, судові витрати по оплаті судового збору суд з відповідачів на користь позивача не стягує.

Outcome: approved