Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] , у якому просив визнати за ним право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на будинок садибного типу в [ADDRESS] . Позивач із відповідачем [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після сперті [PERSON] . Позивач прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а відповідач відмовився від спадкування на користь позивача, подавши письмову заяву до нотаріальної контори. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому він позбавлений можливості реалізувати своє спадкове право, і це право підлягає захисту в судовому порядку. Ухвалою від 09.02.2022 року у справі відкрито провадження. Ухвалою від 16.03.2022 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 19.04.2022 року учасники справи, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без участі сторони позивача, та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] в с. Яснозір`я Віньковецького району Хмельницької області померла [PERSON] , яка була власником житлового будинку із надвірними спорудами в [ADDRESS] на території Віньковецької селищної ради. Заповітом від 27.01.2017 року, посвідченим секретарем Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, [PERSON] все своє майно в рівних долях заповіла [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, звернувшись протягом шестимісячного строку до нотаріальної контори, і за його заявою відкрита спадкова справа. Відповідач [PERSON] поданою до нотаріуса заявою від 16.07.2021 року відмовився від прийняття належної йому частки у спадщині на користь [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються: паспортом позивача; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] ; свідоцтвом про народження [NUMBER] , згідно якого батьком [PERSON] записаний [PERSON] ; довідкою старости сіл Яснозір`я, Фащіївка, Виселок Віньковецької селищної ради № 454 від 03.09.2021 року, згідно якої [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] ; випискою з погосподарських книг з 1991-2021 років по с. Виселок, виданою 01.10.2021 року за № 487 старостою сіл Яснозір`я, Фащіївка та Виселок Віньковецької селищної ради, згідно даних якої [PERSON] , [INFO] , була головою двору по [ADDRESS] , починаючи з 1991 року по день смерті -- [INFO] ; матеріалами спадкової справи № 153/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до повідомлення КП «БТІ» Віньковецької селищної ради Хмельницької області від 23.09.2021 року, матеріали технічної інвентаризації на домоволодіння в [ADDRESS] , відсутні. За даними характеристики садибного типу з господарськими будівлями та спорудами КП «БТІ» Віньковецької селищної ради Хмельницької області, житловий будинок в [ADDRESS] , був споруджений до 1991 року. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1217 та ст. 1218). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] за заповітом. Позивач [PERSON] спадщину прийняв, а відповідач [PERSON] відмовився від своєї частки у спадковому майні на користь позивача. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння в [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] листом приватного нотаріуса Кухарської Л.А. від 25.01.2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та через це позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на домоволодіння в [ADDRESS] , відповідно до закону, однак не провела його державну реєстрацію, через що її спадкоємець [PERSON] не має змоги реалізувати свої спадкові права, у зв`язку з чим виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved