Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-01 00:00:00

Короткий зміст\~та\~обґрунтування\~позовних вимог. 14.01.2022 року позивачка [PERSON] , звернулась до суду з вищезазначеним позовом в якому просить суд: - розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] . - стягнути з [PERSON] , на користь позивачки аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на кожну дитину суму в розмірі ј доходу (заробітку) відповідача, до досягнення кожною дитиною повноліття. стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. - стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що з 28.08.2013 року перебуває в шлюбі з відповідачем. В шлюбі у сторін народились сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо, збереження сім`ї позивачка вважає неможливим, на примирення не згодна. Спору щодо поділу спільно набутого майна між сторонами немає. Як зазначає позивачка, відповідач не приймає участі у матеріальному забезпечені їх спільних синів, тому вона була вимушена звернутися до суду з вищезазначеним позовом, задля захисту інтересів своїх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Процесуальні дії. Ухвалою суду від 17.01.2022 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання призначене на 02.05.2022 року не з`явились. 02.05.2022 року представник позивачки адвокат Каланжов В.І., подав до суду заяву, відповідно до якої просив суд розглядати справу за відсутності сторони. На задоволені позову наполягав, просив суд не надавати строк на примирення. 02.05.2022 року відповідач [PERSON] , подав до суду заяву, відповідно до якої просив суд розглядати справу за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечував. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 28.08.2013 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис №245, свідоцтво про шлюб [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. В подальшому позивачка змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу у сторін є діти: - син [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 219 від 12 березня 2015 року, який на даний час є малолітньою дитиною. - син [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 746 від 06 жовтня 2018 року, який на даний час є малолітньою дитиною. З довідки про реєстрацію місця проживання особи виданою гр. [PERSON] , відділом з питань реєстрації місця проживання управління з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради, вбачається, що гр. [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] , з 07.11.2007 року і по теперішній час. Разом з позивачкою [PERSON] , за вищезазначеною адресою проживають її діти: [PERSON] , 2015 року народження, та [PERSON] , 2018 року народження. Цей факт підтверджується актом від 13 січня 2022 року та довідкою № 175 від 13 січня 2022 року, складених паспортистом КП «ЖЕО № 1». Таким чином судом встановлено, що діти перебувають на утриманні позивачки, цей факт підтверджується наявними в матеріалах справи чеками за надання освітніх послуг дітям. Як вбачається з матеріалів справи позивачка працює в КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня Білгород-Дністровської міської ради, на посаді медсестри з 01.08.2011 року. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, а причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. На даний час сторони проживають окремо, збереження сім`ї позивач вважає неможливим, на примирення не згоден. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе. Згідно зі ст. ст.\~110,\~112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди сторін на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Добровільно сторони не дійшли згоди щодо способу прийняття батьком\~відповідачем, участі в матеріальному утриманні дітей. Статтею ст.51КонституціїУкраїни гарантовано, а\~ст.180СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-3\~ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27лютого 1991року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2\~ст. 51 Конституції України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Висновки за результатами розгляду справи Оцінюючи встановлене, подані докази, враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дитині повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги ч. 2\~ст.182 СК України, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, а саме щодо розірвання шлюбу між сторонами, та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на кожну дитину суму в розмірі ј доходу (заробітку) відповідача, до досягнення кожною дитиною повноліття, та стягнення з відповідача понесених судових витрат позивачкою. Розподіл судових витрат Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів згідно вимог чинного законодавства, а її позовні вимоги задоволені, тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 992.40 грн. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 01.10.2018 року по справі № 569/17904/17 підтвердженням платної правової допомоги є розрахунок погодинної вартості правової допомоги. Судом встановлено, що 14.01.2022 року між позивачкою та адвокатом Каланжовим В.І., про надання юридичної допомоги, на підставі якого позивачем було сплачено 3000 грн. Разом з тим, в матеріалах справи присутній детальний опис робіт та затраченого часу. Однак, на підтвердження оплати вказаних послуг, не було надано квитанцію до прибуткового касового ордеру. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, щодо відмови у задоволені витрат пов`язаних з наданням правової допомоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved