Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Заявник [PERSON] , за участі заінтересованої особи Вінницької міської ради, звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить встановити факт належності йому договору дарування, посвідченого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 18.11.1988 року за №3-4743, на 11/25 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що 12.01.2022 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора Виконавчого комітету Вінницької міської ради з метою проведення державної реєстрації права приватної спільної часткової власності на 11/25 часток житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , для чого було надано, зокрема, договір дарування, посвідчений Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 18.11.1988 року за №3-4743. Державним реєстратором було відмовлено у реєстрації права власності, оскільки, згідно вищезазначеного договору дарування, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар 11/25 часток житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в той час, коли із заявою про державну реєстрацію звернувся [PERSON] , тобто належність правоустановчого документа (договору дарування) заявнику встановити державному реєстратору було неможливо. Заявник зазначає, що згідно свідоцтва про його народження, виданого на російській мові, написання його прізвища російською мовою проводилося як « [PERSON] ». Так само прізвище заявника зазначалося російською мовою в паспорті громадянина [NUMBER] від 02.06.1973 року як « [PERSON] ». В подальшому внаслідок зміни заявником паспорту громадянина СРСР на паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданого Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 05.05.1998 року, в якому прізвище заявника було зазначено українською мовою як « [PERSON] ». Зазначені розбіжності у паспорті громадянина України та правовстановлюючому документі на частку будинку перешкоджають реалізації заявником його прав як власника, що стало підставою для звернення заявника до суду з даною заявою. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, судовий розгляд проводити за його відсутності. Зацікавлена особа участь свого представника в судовому засіданні не забезпечила, 11.04.2022 року представник Вінницької міської ради Сторчак Т.В. на електронну адресу суду надіслала заяву, в якій просила судове засідання проводити без участі представника ВМР, при винесені рішення поклалася на розсуд суду. За таких обставин суд вирішив розглядати заяву у відсутність учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зважаючи на зміст заяви [PERSON] , приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] у м.Вінниці, про що 08.06.1957 року у міському бюро ЗАГС м. Вінниці був вчинений актовий запис №794. Згідно даного актового запису та виданого на його підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , оформлених російською мовою, прізвище заявника зазначено « [PERSON] » (а.с.15). Замостянським РОВД м. Вінниці 02.06.1973 року заявник був документований паспортом громадянина СРСР серії [NUMBER] , який був оформлений російською мовою на прізвище « [PERSON] », та 06.08.1973 року під цим прізвищем був зареєстрований (прописаний) в будинку [ADDRESS] , що вбачається з копії домової книги (а.с.9-14). 18.11.1988 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою за №3-4743 посвідчено договір дарування [PERSON] [PERSON] 11/25 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). Однак, у вказаному договорі невірно зазначено прізвище заявника - « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Розбіжність у написанні прізвища заявника виникла в результаті невірного перекладу з російської мови на українську мову. Вже після укладення договору дарування заявник замінив паспорт громадянина СРСР на паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Замостянським ВМ ВМВ України у Вінницькій області 05.05.1998 року, в якому прізвище заявника зазначено відповідно до свідоцтва про його народження - « [PERSON] » (вірний переклад) українською мовою та « [PERSON] » - російською (а.с.4-5). Як вбачається з викладеного, у вищезазначеному договорі дарування невірно здійснено переклад прізвища заявника з російської мови на українську мову, що перешкоджає заявнику реалізувати свої права як власника майна (а.с.6), а в позасудовому порядку встановити факт належності правоустановчого документа на частку будинку в заявника можливості не має. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документа знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою з цього приводу немає, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України права заявника вільно розпоряджатися своєю власністю, перешкодою чому є невірне зазначення його прізвища в правовстановлюючому документі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що внесена на розгляд суду заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved