Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 01 березня 2006 року виконавчим комітетом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. Свої вимоги мотивує тим, що 01 березня 2006 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився [PERSON] , [INFO] . Спільне життя в них не склалось через різні погляди на життя. Вони стали чужими людьми. Від позивача до судового засідання надійшла заява, в якій він позов підтримав та просив справу розглядати без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду подала заяву, у якій позов визнала, та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 26 липня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 30 серпня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, про що постановлено відповідну ухвалу. 21 жовтня 2021 року від позивача надійшла заява, у якій він позов підтримав, справу про розірвання шлюбу просив розглядати без його участі. Ухвалою суду від 27.10.2021 сторонам надано строк на примирення 6 місяців, провадження у справі зупинено. 19 квітня 2022 року на електронну адресу суду від відповідачки надійшла заява, у якій остання позов визнала, справу просила розглядати за її відсутності. Ухвалою суду від 28.04.2022 провадження у справі поновлено. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 01 березня 2006 року, який зареєстрований виконавчому комітеті Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим повторно 20.07.2021 (а.с. 4). Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Спір з приводу визначення місця проживання дитини відсутній. Оцінка суду: беручи до уваги письмові заяви сторін, визнання позову відповідачкою, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Під час вивчення матеріалів справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що між сторонами припинилися будь-які сімейні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Строк для примирення не дав бажаного результату, про що свідчить заява відповідачки, в якій вона надає згоду на розлучення. Оскільки позивач у своїх письмових заявах наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечила і відповідачка, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. Позивач не заявляв вимог про стягнення судових витрат. Відповідачка змінила прізвище на дошлюбне ще до розірвання шлюбу. Спору щодо визначення місця проживання дитини немає. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved