Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку, в якій зазначила, що від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач по справі, є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач участі в утриманні дитини та її утриманні не приймає, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку, через що позивач змушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач просила стягувати із відповідача аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною 3-річного віку. Позивач - [PERSON] згідно заяви просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги в частині щодо стягнення аліментів на утримання дитини визнав повністю, а в частині щодо стягнення аліментів на утримання матері не визнав повністю, вказуючи на те, що він не працює. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 06 квітня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін (а.с.15). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 листопада 2019 року, актовий запис №77, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10) [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). Із матеріалів справи вбачається, що малолітня дитина проживає разом із матір`ю. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Позивач вказує, відповідач мешкає окремо від сім`ї, вона мешкає разом із сином, матеріальної відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів на утримання дитини обґрунтований. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 2000 грн. щомісячно, суд доходить до наступного. Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] позов в цій частині не визнав, вказуючи на те, що він не працює, що підтверджується трудовою книжкою. Поряд із тим, суд приймає до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість працевлаштування. Відповідачем суду не надано будь-яких доказів наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів. Виходячи з встановлених фактичних обставин, суд вважає можливим вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково, стягнути з останнього на користь позивачки аліменти на утримання матері по догляду за малолітньою дитиною, в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Отже, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: partial