Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 12.03.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено запис за №129. В обгрунтування позову посилається на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, в якому в них народилось двоє дітей: повнолівтня дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що через постійні сварки, які виникали через різні погляди на сімейне життя та ведення господарства їх шлюб розпався. За час перебування у шлюбі часто розходились, більше шести років з відповідачем проживають окремо, подружнім життям не живуть, спільного господарства та побуту не ведуть, матеріально один одного не підтримують. Через відсутність взаємоповаги у них неприязні стосунки, весь цей час вони майже не спілкувалися. Вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить не давати строку для примирення та розірвати шлюб. Процесуальні дії по справі Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.03.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін (а.с. 13). Позивач в судове засідання 04.05.2022 не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання, була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки. При цьому, 05.04.2022 до суду поступила заява від представника позивача адвоката Бойко Б.Б., який діє на підставі ордеру серія АО №1044520 від 05.04.2022, в якій просить розглянути справу без участі позивача. Крім того, зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить такий задовольнити (а.с. 16,-18). Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання 04.05.2022 повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення про його виклик на веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] одружились 12.03.2005 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №129. Прізвища після одруження: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 12 березня 2005р. (а.с. 8). З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 10.04.2006 року вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 4). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч.1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51\~Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги зазначені позивачем у позові обставини, що у сторін є неповнолітня дитина, а також те, що вони більше шести років проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства рне ведуть, примирення та подальше спільне життя неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та просить не надавати строку для примирення. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 56, 105,\~110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12,\~76-81, 137, 141, 142, 247,\~263-265,\~280-283, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved