Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просила суд оголосити померлим [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви вказувала, що 11.07.2016 року виконавчим комітетом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, між нею та [PERSON] укладено шлюб, від якого вони дітей не мають. Її чоловік є власником трикімнатної квартири [ADDRESS] , в якій вони проживали разом ще до одруження. В 2017 році, після чергової сварки, чоловік пішов у справах і більше не повернувся та з того часу не дає про себе знати. Жодних родичів чи близьких [PERSON] немає. Звернувшись до поліції, вона отримала відповідь, згідно якої в результаті перевірки за заявою, встановити місце мешкання [PERSON] не вдалося. Оскільки [PERSON] за місцем проживання не з`являється з 2017 року, його місце перебування не встановлено, тому вона припускає його смерть та бажає успадкувати вищевказану квартиру. Ухвалою суду від 28.12.2021 провадження по даній справі відкрито та справу призначено до судового розгляду, витребувано ряд доказів, які надані суду. Заявник в судове засідання не з`явилася, хоча про дату,ч ас та місце розгляду справи була повідомлена, забезпечила участь у справі представника. Представник заявника [PERSON] , в ході судового засідання вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Вважав за необхідне розглядати справу за відсутності заявника, яка надала йому відповідні повноваження, заявник не бажає особисто приймати участь у справі. В ході судового засідання представник заявника вказував, що підставою вважати [PERSON] померлим є його відсутність за місцем реєстрації проживання більше трьох років. Будь-які обставини, що загрожували смертю [PERSON] , або обставини, що давали б підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку відсутні. Зазначав, що заявник нетривалий час проживала з [PERSON] та придбала йому квартиру, яку нині бажає успадкувати, у зв`язку з чим і звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON] померлим. Вказував, що [PERSON] до одруження з заявником перебував в інтернаті для душевно хворих. Представник заінтересованої особи - Криворізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, участь представника у розгляд справи не забезпечив. Матеріали справи містять заяву представника заінтересованої особи щодо розгляду справи за відсутності представника (а.с. 39). Суд, вислухавши представника заявниці, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.07.2016 укладено шлюб між [PERSON] (а.с. 4-5) та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] (а.с. 3). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та інформації Криворізького ВДРАЦС у Криворізькому районі Дніпропетровської області № 113/20.3-31 від 28.01.2022, актові записи про розірвання вказаного шлюбу, як і актовий запис про смерть [PERSON] відсутні (а.с. 30-33). 20.07.2004 [PERSON] уклав нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , набувши право власності на вказану квартиру (а.с. 6-7). Відомості про право власності на вказану квартиру внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджено інформацією Криворізької РДА від 21.01.2022 (а.с. 34). Як вказувала заявник в своїх заяві по суті справи, [PERSON] після сварки з нею пішов з дому та більше не повернувся, не давав про себе знати. В підтвердження вказаних обставин, заявником суду надано копію довідки з місця проживання та акт посвідчений депутатом Радушненської селищної ради від 22.11.2021, згідно якого [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , не проживає з 2017 року, фактичне місце його проживання не відоме (а.с. 8-9). Новопільська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області надала суду інформацію про відсутність відомостей щодо майна [PERSON] , його останнього місця роботи та відсутності осіб, які могли надати свідчення про нього (а.с. 25). До довідки надано акт, згідно якого [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою, але не проживає з 2014 року (а.с. 26-27). Згідно інформації наданої з державного реєстру фізичних осіб платників податків, за період з 1 кварталу 2018 по 3 квартал 2021 інформація про [PERSON] як платника податків відсутня (а.с. 38). На його ім`я не зареєстровані транспортні засоби (а.с. 51). [PERSON] , в період з 2017 по грудень 2021 року за медичною допомогою до КП «Криворізька центральна районна лікарня «Новопільської сільської ради» не звертався (а.с. 53-55), на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебував (а.с. 54-55). Як слідує з довідки № 487/2-397-60 від 26.04.2018 Криворізького РВП Криворізького ВП, заявник [PERSON] зверталася до поліції з заявою 23.04.2018, однак у ході проведеної перевірки встановити місце мешкання [PERSON] не вдалося (а.с. 10). Разом з тим, з інформації наданої на запит суду центром обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України № 91-1326/0/15-22 від 13.01.2022, слідує, що [PERSON] , [INFO] , 30.05.2017 здійснив виїзд з території України в пункті пропуску Гоптівка (а.с. 36). Як слідує з інформації Відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за вих. № 45.1/2-1048 від 11.02.2022, розшукова справа відносно [PERSON] , [INFO] не заводилася (а.с. 49). Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам роз?яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). Вказаний висновок висловлено в постанові ВС від 07.07.2021 у справі № 390/1443/19-ц. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц. Заявник вказує, що відсутність контактів із [PERSON] більш як три роки, а саме з липня 2017\~\~року, дає підстави констатувати його ймовірну смерть. При цьому, заявник не зазначила в заяві будь-яких обставин, що загрожували смертю [PERSON] , або обставин, що дають підставу припускати його загибель від певного нещасного випадку. Представник в судовому засіданні підтвердив відсутність таких обставин. Суд вказує, що оголошення особи померлою проводиться судом у порядку, аналогічному порядку визнання фізичної особи безвісно відсутньою. При цьому слід враховувати, що підставою для оголошення особи померлою є обставини, які дають юридичну підставу суду припускати смерть такої особи. Визнання фізичної особи померлою у випадках, коли така особа переховується від розшуку або про яку вірогідно відомо, що вона жива, але немає точних відомостей про її місце перебування, потребує достатніх та переконливих доказів для подальшої констатації наявності правових підстав для встановлення такого факту. Суд констатує, що заявниця не надала суду жодних доказів, що свідчать про те, що [PERSON] дійсно може вважатися померлим. Разом з тим, судом встановлено, що вказуючи про зникнення [PERSON] в липні 2017 року (без зазначення точної чи приблизної дати), заявник звернулася до поліції лише 23.04.2018, тобто через 9 місяців, при цьому перевірка її заяви тривала лише 3 дні (з 23.04.2018 по 26.04.2018), відомості за фактом зникнення [PERSON] не були внесені до ЄРДР та вказана бездіяльність державних органів заявником не оскаржувалася. Суду не надано будь-яких доказів про те, що в період з квітня 2018 року по дату звернення до суду з вказаною заявою, заявник як дружина зниклого [PERSON] , вживала будь-який заходів щодо його розшуку. Доводи заявника щодо можливої смерті [PERSON] зводяться лише до того, що він відсутній за місцем реєстрації проживання та їй про нього нічого не відомо. Крім цього, суперечливими є дані щодо періоду відсутності [PERSON] за місцем проживання, адже один акт про не проживання вказує про факт відсутності [PERSON] за місцем проживання з 2017 року, а інший про відсутність з 2014 року (а.с. 8, 27). Натомість отримана на запит суду інформація свідчить про те, що в травні 2017 року [PERSON] покинув територію України в пункті пропуску Гоптівка, дані щодо його повернення на територію України відсутні. З витребуваної судом інформації слідує, що розшукова справа за фактом зникнення [PERSON] не заводилася, відповідно розшукові заході у порядку визначеному законом компетентними органами не здійснювалися, зокрема не перевірялася інформації щодо можливості виїзду останнього за кордон та перебування за межами України, або ж на території України чи тимчасово окупованій території України. За таких обставин неможливо дійти висновку про повний і вичерпний обсяг вжитих заходів щодо розшуку зниклого [PERSON] . Крім цього, суд критично оцінює твердження представника заявника щодо того, що [PERSON] мав душевну хворобу та проживав в інтернаті для душевно хворих осіб, оскільки згідно даних органу місцевого самоврядування, останній мав зареєстроване місце проживання в смт Радушне з 2000 року, а придбавши вище вказану квартиру [ADDRESS] , зареєструвався за вказаною адресою. Згідно довідок Криворізької ЦРЛ Новопільської сільської ради [PERSON] на обліку лікарня психіатра не перебував, що повністю спростовує доводи представника заявника. Твердження представника заявника, що вищевказана квартира придбана заявником [PERSON] для [PERSON] , з яким вона одружилася, не узгоджується з дослідженими матеріалами справи, адже вказана квартира придбана одноособово [PERSON] ще 2004 році, тобто задовго до їх одруження з [PERSON] (а.с. 6). В даній справі відсутня як достовірна інформація, так і припущення, згідно яких судом можливим було б зробити висновок про смерть [PERSON] . Заявниця\~\~та її представник не вказують на жодні обставини, які могли б спричинити смерть [PERSON] . Подана на розгляд суду заява про визнання [PERSON] померлим, не містить викладу жодних обставин, що загрожували б йому смертю, або обставин, що давали б підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку. Під час судового розгляду, жодна із цих обставин не підтверджується перед судом реальним фактом, або рядом подій які мали б в кінцевому результаті такі наслідки. Відтак, аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, виходячи із системного тлумачення норм чинного законодавства, які регулюють дані правовідносин у контексті з`ясованих судом обставин справи, суд вважає, що заявниця не надала суду належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження того, що [PERSON] можливо оголосити померлим, а інші матеріали справи таких доказів не містять, а тому не доведені обставини, що давали б суду підставу припускати смерть цієї особи, або обставини, що загрожували смертю цій фізичній особі. Суд приходить до висновку, що за встановлених обставин, не вичерпано всі можливі заходи для одержання відомостей про місце перебування [PERSON] , що в сукупності з даними щодо перетинання [PERSON] кордону України, за відсутності даних про його повернення на територію України, відсутності достовірних даних про його зникнення після травня 2017 року, не дає суду юридичних підстав для задоволення заяви про визнання [PERSON] померлим. Сам по собі факт не проживання [PERSON] за місцем реєстрації протягом тривалого часу та фактична відсутність відомостей про його місце перебування у заявника, враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, не є безумовною підставою для визнання такої особи померлою. У зв`язку із чим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання [PERSON] померлим. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed