Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Керівник Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради, комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради (далі за текстом - КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня») звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.10.2021 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою, а кримінальне провадження, внесене 17.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021211040000181, закрито. Указана ухвала суду 20.10.2021 набрала законної сили. Також цією ухвалою суду встановлено, що 17.02.2021 приблизно о 07 год. 40 хв. водій [PERSON] , керуючи технічно справним автобусом марки «МАЗ 206086», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався із 27 пасажирами в салоні вулицею Львівською в м. Тернополі у напрямку вул. Мазепи зі швидкістю 53...57 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4. Правил дорожнього руху України, згідно з яким рух транспортних засобів у населених пунктах дозволено зі швидкістю не більше 50 км/год. Під час руху водій [PERSON] не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України. У цей час попереду автобуса марки «МАЗ 206086», реєстраційний номер [NUMBER] в попутному із ним напрямку рухався автомобіль марки «Suzuki Vitara», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка неподалік храму «Вознесіння Господнього» почала зменшувати швидкість. Водій [PERSON] в порушення вимог п. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України не обрав безпечну дистанцію відповідно до швидкості його руху та дорожньої обстановки, внаслідок чого поставив себе в такі умови, при яких реагуючи на зменшення швидкості автомобілем марки «Suzuki Vitara» реєстраційний номер [NUMBER] , та уникаючи із ним зіткнення, змушений був виїхати на зустрічну смугу руху. У цей момент назустріч автобусу марки «МАЗ 206086», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , під керування водія [PERSON] . Своїми односторонніми діями, які виразились у виїзді на зустрічну смугу руху, водій [PERSON] створив аварійну обстановку для водія [PERSON] , унаслідок чого водій [PERSON] , реагуючи на небезпеку для його руху та уникаючи зіткнення із автобусом марки «МАЗ 206086», реєстраційний номер [NUMBER] , змушений був виїхати на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , з автомобілем марки «Suzuki Vitara», реєстраційний номер [NUMBER] , із подальшим наїздом автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , на пішохода [PERSON] , яка рухалась біля правого краю дороги назустріч автомобілю марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] . Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які у своєму клінічному перебігу супроводжувалися тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п.п. 2.2.1, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995). Прокурор зазначає, що порушення водієм [PERSON] вимог п. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій [PERSON] . Згідно з інформацією КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» потерпіла [PERSON] з 03.03.2021 до 09.03.2021 перебувала на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі. Вартість затрат на її лікування та перебування становить 14320 грн. Статутом КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» визначено, що підприємство є об`єктом комунальної власності Тернопільської обласної ради. Власником, засновником та органом управління підприємством виступає Тернопільська обласна рада. Однак з дати надіслання кримінального провадження № 12021211040000181 до суду з обвинувальним актом до дня подання цього позову уповноважений орган не вжив жодних заходів щодо захисту інтересів держави. Саме бездіяльність Тернопільської обласної ради як органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, та КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» зі звернення до суду з позовом про стягнення коштів до обласного бюджету свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів територіальної громади (великого числа громадян), що підтверджує наявність «виключного випадку» для звернення прокурора з даним позовом до суду. Таке звернення прокурора з позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання наповнення бюджету коштами, які в подальшому спрямовуються на фінансування закладу охорони здоров`я. За таких підстав прокурор просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Тернопільської обласної ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] в закладі охорони здоров`я КНП «Тернопільська університетська лікарня» Тернопільської обласної ради (правонаступник - КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради), у сумі 14320 грн. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.03.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання у справі та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. У судовому засіданні 04.05.2022 прокурор Тернопільської окружної прокуратури Околіт О.П. позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Додатково вказала, що рахунки, на які необхідно здійснити стягнення за даним судовим рішення, зазначені у листі Тернопільської обласної ради № 07-25 від 11.01.2022. Представники позивачів Тернопільської обласної ради та комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради у судове засідання не з`явились. Подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та просили позов задовольнити. У судове засідання 04.05.2022 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяв чи клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд приходить до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.10.2021, постановленою у справі № 607/7907/21, встановлено, що 17.02.2021 приблизно о 07 год. 40 хв. водій [PERSON] , керуючи технічно справним автобусом марки «МАЗ 206086», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався із 27 пасажирами в салоні вулицею Львівською в м. Тернополі у напрямку вул. Мазепи зі швидкістю 53...57 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4. Правил дорожнього руху України, згідно з яким рух транспортних засобів у населених пунктах дозволено зі швидкістю не більше 50 км/год. Під час руху водій [PERSON] не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України. У цей час попереду автобуса марки «МАЗ 206086», реєстраційний номер [NUMBER] в попутному із ним напрямку рухався автомобіль марки «Suzuki Vitara», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка неподалік храму «Вознесіння Господнього» почала зменшувати швидкість. Водій [PERSON] в порушення вимог п. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України не обрав безпечну дистанцію відповідно до швидкості його руху та дорожньої обстановки, внаслідок чого поставив себе в такі умови, при яких реагуючи на зменшення швидкості автомобілем марки «Suzuki Vitara» реєстраційний номер [NUMBER] , та уникаючи із ним зіткнення, змушений був виїхати на зустрічну смугу руху. У цей момент назустріч автобусу марки «МАЗ 206086», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , під керування водія [PERSON] . Своїми односторонніми діями, які виразились у виїзді на зустрічну смугу руху, водій [PERSON] створив аварійну обстановку для водія [PERSON] , унаслідок чого водій [PERSON] , реагуючи на небезпеку для його руху та уникаючи зіткнення із автобусом марки «МАЗ 206086», реєстраційний номер [NUMBER] , змушений був виїхати на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , з автомобілем марки «Suzuki Vitara», реєстраційний номер [NUMBER] , із подальшим наїздом автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , на пішохода [PERSON] , яка рухалась біля правого краю дороги назустріч автомобілю марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] . Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які у своєму клінічному перебігу супроводжувалися тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п.п. 2.2.1, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995). Вказаною ухвалою від 12.10.2021 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою. Кримінальне провадження, внесене 17.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021211040000181, закрито. Дана ухвала суду 20.10.2021 набрала законної сили. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як визначено в ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я». У п. 2 Порядку зазначається, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Так, вказаною вище ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.10.2021 встановлено, що порушення Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіянням [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень. З повідомлення КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» № 01-03/64 від 17.01.2022 вбачається, що потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні даного медичного закладу з 03.03.2021 до 09.03.2021 (6 ліжко-днів). Вартість затрат на її лікування та перебування становить 14320 грн (6 ліжко-днів х 2132 грн = 12792 грн + 1528 грн на медикаменти та вироби медичного призначення = 14320 грн). Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна лікарня» є комунальним підприємством, засновником якої є Тернопільська обласна рада. Статутом КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня», затвердженим рішенням Тернопільської обласної ради № 337 від 10.11.2021, визначено, що підприємство є лікарняним закладом охорони здоров`я. Засновником, власником та органом управління майном підприємства є Тернопільська обласна рада. Відтак, приймаючи до уваги, що між протиправними діями відповідача та перебуванням потерпілої на лікуванні у медичному закладі є прямий причинний зв`язок, суд вважає, що прокурором доведено наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь держави в особі Тернопільської обласної ради коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] , у сумі 14320 грн. За таких підстав, враховуючи, що відповідач не з`явився у судове засідання та доказів на спростування доводів прокурора не надав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 2481 грн.

Outcome: approved