Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохала здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частку автомобіля марки «Mitsubishi Cold», 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Заявлені вимоги мотивує тим, що з 09.09.2005 по 18.10.2019 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу подружжя придбали автомобіль «Mitsubishi Cold», 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , який зареєстрований за відповідачем та перебуває у його користуванні. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 27.01.2022 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у відповідності до\~ст.278 ЦПК України\~відзив на позов, у наданий судом строк до суду не подав. Заперечень проти розгляду справи в спрощеному провадженні без повідомлення сторін не надав. Тому, відповідно до\~ч.5 ст.279 ЦПК України\~судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Починаючи з 09.09.2005 позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.10.2019. Вказані обставини підтверджуються відповідною копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією наведеного судового рішення. \~ \~ \~ \~Під час перебування у шлюбі, 22.04.2016 сторонами було придбано автомобіль «Mitsubishi Cold», 2008 року випуску. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Mitsubishi Cold», 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] зареєстровано за [PERSON] . Згідно із\~ст. 368 Цивільного кодексу України\~(далі за текстом -\~ЦК) спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 Сімейного кодексу України\~(далі за текстом -\~СК) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). За ч. 1\~ст. 61 СК\~ України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Таким чином за загальним правилом, що витікає з наведених правових норм, вбачається, що будь-яке майно набуте за час шлюбу належить до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, якщо одним із них не буде доведене набуття ним особистої приватної власності на майно в період перебування в шлюбі. Суд у цьому сенсі зазначає, якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Отже, спірне нерухоме та рухоме майно з підстав, передбачених ст.\~60,\~61 СК\~України та\~ст.\~368\~ЦК України, є об`єктом права спільної сумісної власності позивача та відповідача, як подружжя, оскільки було набуто спільно за час їх перебування у шлюбі. За ч. 1\~ст. 65 СК\~України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ч. 1\~ст. 68 СК\~України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. За ч. 1\~ст. 69 СК\~України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно із ч. 1\~ст. 70 СК\~України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі ч. 2\~ст. 370 ЦК\~України в разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 3\~ст. 372 ЦК\~України в разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, враховуючи, що набутий сторонами в період шлюбу автомобіль «Mitsubishi Cold», 2008 року, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, вимоги позивачки про поділ цього майна підлягають до задоволення у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved