Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін та інших учасників справи. Позивач Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Львівській області (Львівський рибоохоронний патруль) Державного агентства меліорації та рибного господарства України 31.12.2021 року, скориставшись поштовим зв`язком, звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою (надійшла до суду 05.01.2022 року та зареєстрована за вх. № 147), в якій просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Ходорівської міської ради заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів майнову шкоду у сумі 10 000 грн.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення до суду даної позовної заяви із однією вимогою майнового характеру у розмірі 2\~270 грн., позивач просить покласти на відповідача. Позов обґрунтовано тим, що постановою судді Жидачівського районного суду Львівської області, винесеною 07.07.2021 року у справі № 443/1033/21, провадження № 3/443/530/2021,\~відповідача визнано\~винуватим у\~вчиненні адміністративного\~правопорушення,\~передбаченого ст.\~90\~КУпАП,\~та накладено\~стягнення у\~вигляді штрафу\~у розмірі\~двадцяти неоподатковуваних\~мінімумів доходів\~громадян,\~що становить\~340\~грн..\~За змістом\~цієї постанови\~відповідач 13.06.2021\~року о\~08:00\~год.\~у с.\~Заліски Стрийського\~району Львівської\~області (на\~території Ходорівської\~міської ради)\~на річці\~Дністер здійснював\~вилов риби,\~зокрема впіймав\~особину виду\~коропових -\~«вирезуб причорноморський»,\~котра занесена\~до Червоної\~книги України,\~не вживши\~при цьому\~щодо негайного\~її повернення\~у природне\~середовище,\~чим порушив\~вимоги пунктів\~3.14.,\~4.10.\~Правил любительського\~та спортивного\~рибальствазатверджених Державним комітетом рибного господарства України від 15.02.1999 року за № 19. Дана постанова набрала законної сили. Позивач вказує, що внаслідок вчинення відповідачем вказаного вище адміністративного правопорушення, державі в\~особі Ходорівської\~міської ради\~завдано матеріальних\~збитків на\~суму 10\~000\~грн..\~Однак відповідач,\~незважаючи на\~скерування йому\~претензії про\~відшкодування зазначених\~збитків,\~у добровільному\~порядку такі\~не відшкодував.\~Відтак позивач\~просить на\~підставі статей\~47,\~68,\~69\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища»,\~статей 10,\~34,\~52-1,\~59,\~63\~Закону України\~«Про тваринний\~світ»,\~статей 10,\~20,\~37,\~52\~Закону України\~«Про рибне\~господарство,\~промислове рибальство\~та охорону\~водних біоресурсів»,\~ статей\~22,\~1166\~ЦПК України,\~позов задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - Ходорівська міська рада у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на позовну заяву Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Львівській області (Львівський рибоохоронний патруль) Державного агентства меліорації та рибного господарства України до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, не подала, однак у такий строк скерувала на адресу суду заяву про розгляд цієї справи за відсутності уповноваженого представника третьої особи, у котрій одночасно висловила позицію на підтримання пред`явлених у межах цієї справи позовних вимог. Відповідач [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Львівській області (Львівський рибоохоронний патруль) Державного агентства меліорації та рибного господарства України до нього, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Ходорівської міської ради, про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, не подав. Поряд з цим, будучи присутнім у судовому засіданні під час розгляду цієї справи по суті, відповідач висловив позицію щодо заперечення проти пред`явлених до нього позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. Заперечення проти позову зокрема були обґрунтовані достатністю на його думку оплаченого розміру штрафу за адміністративне правопорушення, пов`язане з порушенням вимог щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України, а також подальшим поверненням виловленої однієї особини виду коропових - «вирезуб причорноморський» у її природне середовище, оскільки йому не було відомо, що цей вид риби занесений до Червоної книги України. Відповідач наголосив також на вкрай скрутному матеріальному становищі в силу відсутності у нього та його дружини постійного місця праці й стабільного заробітку, а також наявності в нього з дружиною на утриманні малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що зробить для нього відшкодування збитків у визначеному позивачем розмірі непосильним. Заяви та клопотання учасників справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - Ходорівська міська рада 11.02.2022 року, скориставшись поштовим зв`язком, скерувала на адресу Стрийського міськрайонного\~суду Львівської\~області заяву про розгляд даної справи за відсутності уповноваженого представника (надійшла до суду 16.02.2022 року та зареєстрована за вх. № 2788), в якій одночасно висловлено позицію на підтримання позовних вимог у повному обсязі. Позивач Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Львівській області (Львівський рибоохоронний патруль) Державного агентства меліорації та рибного господарства України 02.05.2022 року, скориставшись електронною поштою, подав у Стрийський міськрайонний суд Львівської області заяву про розгляд даної справи за відсутності уповноваженого представника (зареєстрована за вх. № 5982), в якій одночасно висловлено позицію на підтримання позовних вимог у повному обсязі. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 31.01.2022 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який у позові не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду справи по суті зал судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 10.03.2022 року о 12:30 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 10.03.2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, судовий розгляд даної справи по суті відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час нового судового засідання щодо розгляду справи по суті зал судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 04.05.2022 року о 12:45 год.. У призначене судове засідання з розгляд уданої справи по суті з`явився лише відповідач. Судом також було задоволено заяви позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, про розгляд даної справи за відсутності їх уповноважених представників та, виходячи з положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважав за доцільне й можливе здійснювати судовий розгляд даної справи по суті за відсутності її зазначених учасників та на підставі наявних у суду матеріалів. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~4,\~ч.\~1\~ст.\~5\~ЦПК України,\~кожна особа\~має право\~у порядку,\~встановленим цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів,\~а суд,\~здійснюючи правосуддя,\~захищає права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~у межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Згідно ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача та вплив на інтереси третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, а також причетність відповідача до такого порушення прав позивача й вплив на інтереси третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів. Судом встановлено,\~що постановою судді Жидачівського районного суду Львівської області, винесеною 07.07.2021 року у справі № 443/1033/21, провадження № 3/443/530/2021,\~відповідача визнано\~винуватим у\~вчиненні адміністративного\~правопорушення,\~передбаченого ст.\~90\~КУпАП,\~та накладено\~стягнення у\~вигляді штрафу\~у розмірі\~двадцяти неоподатковуваних\~мінімумів доходів\~громадян,\~що становить\~340\~грн.\~(копія\~мітиться у\~справі,\~а.\~с.\~8).\~За змістом\~цієї постанови\~відповідач 13.06.2021\~року о\~08:00\~год.\~у с.\~Заліски Стрийського\~району Львівської\~області (на\~території Ходорівської\~міської ради)\~на річці\~Дністер здійснював\~вилов риби,\~зокрема впіймав\~особину виду\~коропових -\~«вирезуб причорноморський»,\~котра занесена\~до Червоної\~книги України,\~не вживши\~при цьому\~щодо негайного\~її повернення\~у природне\~середовище,\~чим порушив\~вимоги пунктів\~3.14.,\~4.10.\~Правил любительського\~та спортивного\~рибальствазатверджених Державним комітетом рибного господарства України від 15.02.1999 року за № 19. Судом встановлено\~й те,\~що відповідач\~одразу ж\~після виявлення\~на місці\~вчинення ним\~зазначеного адміністративного\~правопорушення й\~роз`яснення йому\~працівниками позивача\~про те,\~що впіймана\~особина виду\~коропових «вирезуб\~причорноморський» занесена\~до Червоної\~книги України,\~вжив заходів\~щодо її\~повернення у\~природне середовище. Розрахунком збитків про величину заподіяної шкоди внаслідок незаконного рибного вилову, проведеного позивачем 13.06.2021 року з приводу вилову відповідачем однієї особини виду коропових - «вирезуб причорноморський», котра занесена до Червоної книги України (міститься у справі, а. с. 11), розмір таких збитків державним рибним ресурсам становить 10\~000 грн.. Такий розрахунок проведений у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2012 року за № 1030 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)». Як вбачається з листа-вимоги від 21.09.2021 року за вх. № 1-7-19/1261-21, скерованої позивачем відповідачеві щодо добровільного відшкодування заподіяних збитків (копія мітиться у справі, а. с. 18), позивач рекомендував відповідачеві у місячний термін з дня отримання цієї вимоги відшкодувати заподіяні збитки у добровільному порядку. Доказів добровільного погашення відповідачем зазначених збитків матеріали цієї справи не містять. З наданих відповідачем у судовому засіданні пояснень та відомостей, котрі містяться в його паспорті громадянина України (копія мітиться у справі, а. с. 45) вбачається, що відповідач одружений, разом із дружиною виховує малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , він ніде не працевлаштований, стабільного доходу не отримує, а живе та утримує сім`ю із тимчасових підробітків. Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. До спірних\~правовідносин,\~які виникли\~між сторонами,\~підлягають застосуванню\~норми Конституції\~України,\~чинних Цивільного\~кодексу України\~(надалі\~ ЦК\~України)\~та Водного\~кодексу Української\~РСР (надалі\~ ВК\~України), Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про тваринний світ», Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», Закону України «Про червону книгу України», а також Правила любительського\~та спортивного\~рибальствазатверджених Державним комітетом рибного господарства України від 15.02.1999 року за № 19 «Про затвердження Правил\~любительського і\~спортивного рибальства\~та Інструкції\~про порядок\~обчислення та\~внесення платежів\~за спеціальне\~використання водних\~живих ресурсів\~при здійсненні\~любительського і\~спортивного рибальства», постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2012 року за № 1030 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)». Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених у ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. В силу ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.\~\~\~ Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Згідно ч.\~1\~ст.\~1,\~частин 1,\~2\~ст.\~6\~ВК України\~водний об`єкт\~ природний\~або створений\~штучно елемент\~довкілля,\~в якому\~зосереджуються води\~(море,\~лиман,\~річка,\~струмок,\~озеро,\~водосховище,\~ставок,\~канал,\~а також\~водоносний горизонт). Води\~(водні\~об`єкти)\~є виключно\~власністю Українського\~народу і\~надаються тільки\~у користування. Український народ здійснює право власності на води (водні об`єкти) через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. В силу\~ч.\~1\~ст.\~3,\~частин 5,\~6,\~частин 1,\~2\~ст.\~63\~Закону України\~«Про тваринний\~світ»,\~об`єктами\~тваринного світу,\~на які\~поширюється дія\~цього Закону,\~з-поміж\~інших,\~є дикі\~тварини \~хордові,\~в тому\~числі хребетні\~(ссавці,\~птахи,\~плазуни,\~земноводні,\~риби та\~інші)\~і безхребетні\~(членистоногі,\~молюски,\~голкошкірі та\~інші)\~в усьому\~їх видовому\~і популяційному\~різноманітті та\~на всіх\~стадіях розвитку\~(ембріони,\~яйця,\~лялечки тощо),\~які перебувають\~у стані\~природної волі,\~утримуються у\~напіввільних умовах\~чи в\~неволі.\~Об`єкти\~тваринного світу\~в Україні\~можуть перебувати\~у державній,\~комунальній та\~приватній власності. Об`єкти\~тваринного світу\~в Україні\~знаходяться під\~охороною держави\~незалежно від\~права власності\~на них. Порушення законодавства\~в галузі\~охорони,\~використання і\~відтворення тваринного\~світу тягне\~за собою\~адміністративну,\~цивільно-правову\~чи кримінальну\~відповідальність відповідно\~до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні з-поміж\~іншого,\~в порушенні правил використання об`єктів тваринного світу. В силу\~ч.\~1\~ст.\~20\~Закону України\~«Про червону\~книгу України»\~відповідальність за\~порушення законодавства\~у сфері\~охорони,\~використання та\~відтворення рідкісних\~і таких,\~що перебувають\~під загрозою\~зникнення,\~видів тваринного\~і рослинного\~світу,\~занесених до\~Червоної книги\~України,\~несуть особи,\~винні у тому числі, у погіршенні, знищенні середовища перебування (зростання) видів тваринного та рослинного світу, занесених до Червоної книги України. У свою чергу норми лову (добування), заборонені місця, терміни заборони лову (добування) водних живих ресурсів, мінімальний розмір риб та інших водних живих ресурсів умови проведення спортивних змагань з рибальства і підводного полювання, район дії, дозволені та заборонені знаряддя і способи лову та інше в Україні регламентовані Правилами любительського та спортивного рибальства, затвердженими Державним комітетом рибного господарства України від 15.02.1999 року за № 19 «Про затвердження Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства», дія котрих поширюється на всі водні об`єкти України (водойми) та їх придаткову систему в межах, яких вона сягає за максимальних паводків (за винятком водойм, які знаходяться на території природно-заповідного фонду, риборозплідних господарств, водойм, які мають обмеження щодо їх спеціального використання (питні, технічні тощо), штучно створених ізольованих водойм або їх ділянок, на яких лов (добування) водних живих ресурсів заборонено). Відповідно до\~пункту 4.10.\~зазначених Правил\~любительського та\~спортивного рибальства,\~забороняється \~любительський \~лов \~таких \~видів \~водних ссавців,\~риб і\~водних безхребетних: дельфінів, тюленів, усіх видів осетрових та їх гібридів, лосося, камбали-калкан (у Чорному морі), вирезуба, кутума, шемаї (у Чорноморському регіоні), річкової міноги, форелі, харіуса, чопа, рибця звичайного, вусача (крім нижнього Дніпра), минька, всіх видів крабів, устриць та інших видів, занесених до Червоної книги України. Висновок суду за результатами розгляду справи. З огляду на досліджені обставини справи, пов`язані із встановленням вини відповідача у порушенні ним вимог щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України, причинно-наслідковим зв`язком між порушенням таких вимог й заподіяною внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів майновою шкодою, суд, дотримуючись принципу верховенства права, одним з проявів якого є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства, переконаний, що у випадку негайного вжиття відповідачем після виявлення вчиненого ним адміністративного правопорушення дій, пов`язаних із поверненням виловленої ним однієї особини виду коропових «вирезуб причорноморський» до природного середовища, зазначені норми не допускають з боку позивача дій щодо можливості покласти на відповідача визначений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2012 року за № 1030 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)» розмір заподіяної шкоди у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає, що при зібраних матеріалах справи відповідна позиція позивача не узгоджується з приписами статей 2, 4-5, 10 ЦПК України, котрі визначають справедливість як одну із загальних засад цивільного судочинства. Відтак суд, з урахуванням встановлених обставин справи, у даному конкретному випадку вважає за необхідне скористатися наданим законодавцем правом щодо зменшення розміру заподіяної відповідачем внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів майнової шкоди до 5\~000 грн., оскільки переконаний, що є достатні підстави для цього, а також в силу заподіяння зазначеної шкоди не внаслідок злочину, а внаслідок адміністративного правопорушення. Таким чином, аналіз зібраних по даній справі доказів, з урахуванням також скрутного матеріального стану відповідача, свідчить про те, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, а тому з відповідача у користь Ходорівської міської ради, на території котрої протікає річка Дністер, де власне відповідач й здійснював вилов риби та у подальшому її відпустив у своє природне середовище, достатнім буде стягнути 5\~000 грн. заподіяної ним внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів майнової шкоди. Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви з однією вимогою майнового характеру, у розмірі 2 270 грн., й підтверджуються платіжним дорученням № 259 від 17.12.2021 року (оригінал міститься у справі, а. с. 1), слід здійснити у порядку, визначеному у ч. 1 ст. 141 ЦПК України, шляхом стягнення на користь позивача з відповідача у повному обсязі, оскільки використання судом передбаченого ч. 4 ст. 1193 ЦК України права на зменшення розміру заподіяної шкоди та, як наслідок, присудження часткового її стягнення, не випливає з безпідставності чи недоведеності позовних вимог,. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: partial