Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

АТ «Перший Український Міжнародний банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.10.2019 між ПАТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1001423012401 на підставі якого видано кредит в розмірі 82694 грн.. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 17 січня 2022 року складає 103768,57 грн., з яких: 65464,95 грн. заборгованість за кредитом; 10,17 грн. заборгованість процентами; 38293,45 грн. заборгованість за комісією; 0 грн. штрафні санкції. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості за кредитом визнає у повному обсязі, в частині стягнення заборгованості за комісією заперечує. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. 16 лютого 2022 року ухвалою судді відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що 08.10.2019 року між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] \~\~укладено кредитний договір №1001423012401 на підставі якого видано кредит в розмірі 82694 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру №TR.38104985.79912.8810 від 08.10.2019. Відповідно до ч.2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором укладеним з відповідачкою [PERSON] станом на 17.01.2022 складає 103768,57 грн., яка складається з наступного: 65464,95 грн. заборгованість за кредитом; 10,17 грн. заборгованість процентами; 38293,45 грн. заборгованість за комісією. 27.10.2020 позивач направляв на адресу відповідачки письмову вимогу (повідомлення) про виконання зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №1001423012401 від 08.10.2019, однак добровільно заборгованість відповідачкою погашена не була. Тобто, судом встановлено і підтверджено належними письмовими доказами той факт, що відповідачка [PERSON] дійсно отримала кредитні кошти, але належним чином не виконувала свої зобов`язання за укладеним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою не сплачено заборгованість за кредитом в розмірі 65464,95 грн. та суму процентів в розмірі 10,17 грн., які підлягають стягненню. Разом із тим, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованість за комісією з підстави того, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені Законом України «Про захист прав споживачів».\~Згідно статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~\~(в редакції, чинній час укладення кредитного договору), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону.\~Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168\~\~(в редакції, чинній на час укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16 зроблено висновок про те, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Отже, є наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідачки суми за кредитом в розмірі 65464,95 грн. та суму процентів в розмірі 10,17 грн., що разом складає 65475 грн. 12 коп. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідачки по їх сплаті позивачу. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідачки [PERSON] на користь позивача АТ «Перший Український Міжнародний банк» підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам від заявлених, в сумі 65475 грн. 12 коп., виходячи з такого розрахунку: (заявлено суму у розмірі 103768,57 грн., задоволено на суму 65475,12 грн.) 2481 грн. - сплачений при подачі позову до суду судовий збір х 65475,12 грн./103768,57 грн.=1565,44 грн.).

Outcome: partial