Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» (далі за текстом ТОВ «ФК «Авансар»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Д.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Вариводою Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у сумі 24566 грн 16 коп. відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. за № 68565 від 28.05.2021. Позивач вважає, що виконавчий напис № 68565 від 28.05.2022 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і як наслідок виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення коштів відкрито неправомірно. Так, позивач вказує, що 10.05.2016 уклав з ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» кредитний договір № 200525085, відповідно до якого позивачу надано кредитні кошти у сумі 10000 грн з кінцевим строком повернення до 10.05.2018. Відповідно до довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупність вартість споживчого кредиту порядок погашення кредиту здійснюється частинами відповідно до графіку платежів, зазначеного в Заяві-приєднанні до кредитного договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитора, відкритого в ПАТ «Банк Михайлівський» або шляхом поповнення свого поточного рахунку, відкритого відповідно до умов кредитного договору, з якого ПАТ «Банк Михайлівський» у порядку договірного списання направляє кошти в погашення заборгованості перед кредитором. Відповідно до рішення Правління Національного банку України № 14/БТ від 23.05.2016 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 812 від 23.05.2016 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з вказаним рішенням тимчасову адміністрацію в Банку запроваджено з 23.05.2016. Відповідно до рішення Правління Національного банку України № 12-рш від 12.07.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення № 1213 від 12.07.2016 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», за яким процедуру ліквідації Банку розпочато з 13.07.2016. У свою чергу позивач звертався до ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» з проханням надати банківські реквізити для належного виконання зобов`язання згідно з кредитним договором № 200525085 від 10.05.2016, однак відповіді на свої звернення не отримував. При цьому 10.04.2017 листом за вих. № 1/245 ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» повідомило позивача про те, що 22.04.2016 між ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» був укладений договір відступлення права вимоги за кредитним договором № 200525085 від 10.05.2016, а згідно з листом за вих. № 9/244 від 10.04.2017 ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» відступила права вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» відповідно до Договору № 2 від 22.05.2016. Відтак на момент укладення Договору відступлення права вимоги № 2204 від 22.04.2016 між ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» та ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» жодних зобов`язань між позивачем та ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» ще не існувало, а тому вони не могли передаватись третім сторонам. Крім цього, позивач звертає увагу, що на час звернення відповідача до приватного нотаріуса сплинув строк позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні заявлених вимог. Включення відповідачем до складу заборгованості платежів, сплата яких прострочена більш, ніж на три роки, також свідчить про спірність заявленої до погашення суми боргу. З урахуванням викладеного позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. за № 68565 від 28.05.2021 вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною та стягнута поза межами строку позовної давності, а сам відповідач не є належною особою, яка має право вимоги за кредитним договором № 200525085 від 10.05.2016. За таких підстав позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за № 68565 від 28.05.2021 щодо стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 24566 грн 16 коп., а також вирішити питання щодо судових витрат. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.02.2022 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову у даній цивільній справі та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 67007769. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.02.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. У судове засідання 10.05.2022 позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У судове засідання 10.05.2022 уповноважений представник відповідача ТОВ «ФК «Авансар», належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяв чи клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надходило. У судове засідання 10.05.2022 третя особа приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Д.В., належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Думку щодо можливості задоволення позову не висловив. У судове засідання 10.05.2022 третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився. Правом подання пояснень третьої особи не скористався. Заяв чи клопотань на день розгляду справи від третьої особи до суду не надходило. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з вчиненням та виконанням виконавчого напису нотаріуса та регулюються Законом України «Про нотаріат» та іншими нормативно-правовими актами в редакції, чинній на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, а саме станом на 28.05.2021. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом встановлений Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі за текстом Порядок), який затверджений Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Стаття 87 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з\~п.\~1\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріуса,\~затвердженого Постановою\~Кабінету Міністрів\~України №\~1172\~від 29.06.1999\~(в\~редакції,\~чинній на\~момент вчинення\~виконавчого напису\~з урахуванням\~змісту постанови\~Київського апеляційного\~адміністративного суду\~від 22.02.2017,\~ухвали Вищого\~адміністративного суду\~України від\~01.11.2017,\~постанови Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~20.06.2018),\~для одержання\~виконавчого напису\~подаються: а)\~оригінал нотаріально\~посвідченого договору\~(договорів),\~що передбачає\~сплату грошових\~сум,\~передачу або\~повернення майна,\~а також\~право звернення\~стягнення на\~заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суд встановив, що 10.05.2016 між ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та позивачем був укладений кредитний договір № 200525085, що підтверджується копією Заяви-приєднання від 10.05.2016, яка містить у матеріалах справи. Така Заява-приєднання була підписана як позивачем, так і представником ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр». При цьому доказів того, що такий договір був нотаріально посвідчений матеріали цивільної справи не містять. Також суд встановив, що ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на підставі Договору відступлення права вимоги № 2204 від 22.04.2016 відступило свої права вимоги як кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда». Останнє, у свою чергу, відступило ці права згідно з Договором відступлення права вимоги (Договору Факторингу) № 3 від 22.05.2016 ТОВ «Фінансова Компанія «Фагор», яке у подальшому такі права відступило ТОВ «ФК «Авансар» відповідно до Договору факторингу № 18/05/2018-3 від 18.05.2018. Указане визнавалось позивачем у позовній заяві та вбачається з копії виконавчого напису № 68565 від 28.05.2021. Крім цього, зі змісту оскаржуваного виконавчого напису № 68565 від 28.05.2021 вбачається, що ним засвідчено вимоги ТОВ «ФК «Авансар» щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за період з 10.05.2016 до 01.06.2020 у сумі 24566 грн 16 коп., яка складається з: 12416 грн 24 коп. заборгованості за тілом кредиту; 10399 грн 92 коп. заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками; 900 грн заборгованості за несплаченою пенею; 850 грн плати за вчинення виконавчого напису. У подальшому оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса був пред`явлений відповідачем до виконання, що підтверджується постановою приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Вариводи Д.В від 01.10.2021 про відкриття виконавчого провадження № 67007769, а також постановами приватного виконавця про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника від 01.10.2021. Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Аналогічні позиції викладені також в постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 204/4071/14-ц, від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15-ц та у постанові Верховного суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.\~\~Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Таким чином вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відтак суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й установлює та зазначає в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Так, перевіривши доводи позивача у повному обсязі, суд приходить до таких висновків. Зі змісту дослідженого судом виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 68565 від 28.05.2021 вбачається, що 22.04.2016 ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» право вимоги за кредитним договором № 200525085 від 10.05.2016 на підставі Договору про відступлення права вимоги № 2204. Однак, приймаючи до уваги дати укладення кредитного договору та Договору про відступлення права вимоги № 2204, суд вважає, що на момент укладення останнього кредитний договір між [PERSON] та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» ще укладений не був, а відтак ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» ще не набуло права кредитора за кредитним договором № 200525085 від 10.05.2016 та не могло відступати таке право третій особі. З урахуванням викладеного суду не доведено, що ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором та могло відступати це право ТОВ «ФК «Фагор», а те ТОВ «ФК «Авансар». Відтак при вчиненні спірного виконавчого напису у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що ТОВ «ФК «Авансар» наділене правом вимоги до позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 200525085 від 10.05.2016. Крім цього, зі змісту оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що стягнення заборгованості здійснюється за період з 10.05.2016 до 01.06.2020. Відтак на дату вчинення виконавчого напису, а саме станом на 28.05.2021, з дня виникнення права вимоги щодо стягнення цієї заборгованості минуло більше, ніж три роки. Указане дає суду підстави визнати ті обставини, що при вчиненні виконавчого напису № 68565 від 28.05.2021 нотаріус не переконався у безспірності вимог стягувача та без врахування того, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, що у свою чергу свідчить про відсутність умов для вчинення такого виконавчого напису. З урахуванням викладеного, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 992 грн 40 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0.2471811801.1 від 23.02.2022, та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у сумі 496,20 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0.2471812832.1 від 23.02.2022. Відтак з урахування вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також відповідно\~до ч.\~7,\~8\~ст.\~158\~ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. З урахуванням даних норм закону, враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, та приймаючи до уваги відсутність клопотань учасників справи про скасування заходів забезпечення позову, суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.02.2022.

Outcome: approved