Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивач Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради в особі начальника управління праці та соціального захисту населення Ляліної С. звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої державної соціальної допомоги та просили суд стягнути з [PERSON] на користь Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради надміру виплачену субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 10 368,11 грн. та сплачений судовий збір за звернення до суду з вказаним позовом у розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначила, що 25.11.2016 року [PERSON] звернувся до Управління із заявою про призначення житлової субсидії Відповідачем особисто під підпис було надано зобов`язання про те, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, він повинна протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення. 10.12.2016 року Управлінням було прийнято рішення про призначення Відповідачу житлової субсидії, для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за адресою домогосподарства: [ADDRESS] в період з листопада 2016 року по квітень 2018 року включно. В подальшому, згідно з Положенням, призначення субсидії здійснювалося в режимі автоматичного розрахунку. В 2021 році Управлінням була ініційована перевірка достовірності наданих Відповідачем в заяві відомостей та документів для отримання житлової субсидії, спеціалістами Управління було встановлено, що 05.08.2016 року син відповідача, який також зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрував за собою транспортний засіб,привезений з-за кордону та розмитнений за вантажною митною декларацією, а саме: легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», 2012 року випуску, вартістю 167 800 грн. Вишевказаний автомобіль був зареєстрований в територіальному сервісному центрі МВС №1248 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області головного сервісного центру МВС України. Підпунктом 5 пункту 5 Положення встановлено, що житлова субсидія не призначається, у разі якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, отриманого або придбаного за рахунок державного чи місцевого бюджету), іншого нерухомого майна, транспортного засобу (механізму), цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному в пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка н дату купівлі перевищує 50 тис. гривень. Внаслідок неподання відповідачем відомостей, що вплинули на прийняття рішення щодо надання житлової субсидії з листопада 2016 року по квітень 2018 року відповідачу надміру виплачено кошти житлової субсидії у розмірі 10368,11 грн. Відповідачу надано повідомлення від 03.11.2021 року згідно якого [PERSON] зобов`язаний був сплатити надмірно нараховані кошти, однак останнім не вживалось заходів щодо погашення суми заборгованості. Оскільки в добровільному порядку повернути вказані кошти відповідач не бажає, а направлені управлінням з цього приводу повідомлення - ігнорує, представник позивача, діючи в інтересах Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради, вимушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 15 лютого 2022 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала отримана відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке надійшло на адресу суду 16 березня 2022 року, відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважаються належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву, клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , 25.11.2016 року звернувся із заявою до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради з питань призначення житлової субсидії. (а.с. 6) 25 листопада 2016 року [PERSON] також подав до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії. В п.3 вказаної Декларації в графі дані про осіб, які входять до складу домогосподарства зазначив - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 7) Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до поданої заяви, [PERSON] рішенням Управління від 10.12.2016 року було призначено житлову субсидії, для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за адресою домогосподарства: [ADDRESS] в період з листопада 2016 року по квітень 2018 року включно. (а.с.8-9) Під час перевірки було виявлено порушення: в декларації про доходи і витрати від 25.11.2016 року заявником [PERSON] не вказано, що 05.08.2016 року син відповідача, який також зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрував за собою транспортний засіб, привезений з-за кордону та розмитнений за вантажною митною декларацією, а саме: легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», 2012 року випуску, вартістю 167 800 грн. Вишевказаний автомобіль був зареєстрований в територіальному сервісному центрі МВС №1248 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області головного сервісного центру МВС України, що підтверджується копією витягу з програмного комплексу «Історія ТЗ ПО «НАІС ДДАІ» МВС України» від 19.10.2021 року. (а.с. 11, 12). Судом також встановлено, що з метою врегулювання спору у досудовому порядку, органом соціального захисту 03 листопада 2021 року було вручено [PERSON] в приміщенні Управлінн повідомлення щодо припинення надання житлової субсидії від 29.10.2021 року та сумою переплати вищевказаною соціальної допомоги, а також, визначенням порядку та банківських реквізитів управління щодо самостійного повернення надмірно виплачених бюджетних коштів. (а.с. 13) Проте, станом на день подання позову до суду відповідачем кошти у розмірі 10368,11 грн. до бюджету добровільно не повернуті. Механізм та умови надання населенню житлових субсидій визначаються Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим (далі - Положення) Постановою КМУ від 21.10.1995 р. № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива». Пунктом 4 Положення передбачено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях. У відповідності до п. 9 Положення призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Відповідно до пп.4 п. 14 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМУ № 848 від 21.10.1995 року, житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. гривень: купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, отриманого або придбаного за рахунок державного чи місцевого бюджету), іншого нерухомого майна, транспортного засобу (механізму), цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному в пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування); Відповідно до п. 20 вищевказаного Положення (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про набуття права власності на житло (житлове приміщення) іншою особою, яка не була в ньому зареєстрована, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку. Крім того, пунктом 125 вищевказаного Положення (в редакції чинній на момент ухвалення рішення) також визначено, що у випадках, зазначених в четвертому - сьомому пункту 119 цього Положення, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином. Відповідно до ч. 1, 2ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених законом. Як зазначалось вище, в даному випадку відповідач отримав надмірно сплачену житлову субсидію, така сплата відбувалась за рахунок позивача без належних на це правових підстав (з огляду на наявну заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги за відповідний календарний період), а відтак в суду наявні підстави для застосування приписів, що визначені 1, 2ст. 1212 ЦК України. Як слідує з п. 127 Порядку №848, разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується органом, який призначив житлову субсидію, у судовому порядку. Оскільки у позасудовому порядку відповідач добровільно надміру перераховану (виплачену) житлову субсидію не повертає, суд приходить до висновку про те, що вимоги про стягнення з відповідача надміру виплаченої субсидії у судовому порядку, ґрунтуються на законі, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до пункту 28 Порядку 2 у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки органи праці та соціального захисту населення вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на те, що відповідачкою не надано жодних аргументів для спростування доводів позивача, суд доходить висновку про аргументованість та доведеність позовних вимог, а тому вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved