Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: у користування [PERSON] виділити житлову кімнату 7 площею 12,0 кв.м; у користування [PERSON] виділити житлову кімнату 8 площею 17,1 кв.м, балкон 9 площею 0,9 кв.м; у загальному коритсуванні залишити кухню 6 площею 6.7 кв.м, туалет 5 площею 1,0 кв.м, ванну кімнату 4 площею 2,5 кв.м, коридор 2 площею 2,2 кв.м, коридор 1 площею 5,5 кв.м, вбудовану шафу 3 площею 0,4 кв.м. 1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] і [PERSON] є колишнім подружжям. Під час шлюбу придбали квартиру [ADDRESS] , у якій зареєстровані. Кімнати в квартирі ізольовані. Оскільки позивач і відповідач не можуть досягнути домовленості з приводу користування квартирою, яка перебуває у їх спільній власності, позивач просить встановити порядок користування житлом судовим рішення. 2. У відзиві на позв відповідач проти заявлених позовних вимог заперечила. Вказала, що між сторонами відсутній спір, оскільки вона не перешкоджає позивачу користуватись спільною квартирою. [PERSON] постійно у цій квартирі не проживає, однак має ключі від вхідних дверей і безперешкодно час від часу приходить. Додатково вказала, що позивач не утримує спільного житла, не сплачує за комунальні послуги, не бере фінансової участі у витратах на поліпшення житлових умов. У випадку проживання в одній із кімнат позивача, значно погіршаться умови проживання у квартирі спільної неповнолітньої дочки [PERSON] . Наголосила, що постановою Ковельського міськрайонного суду від 16.09.2021 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за домашнє насильство у тому числі відносно дитини [PERSON] . 3. У відповіді на відзив позивач додатково зазначив, що предметом спору є саме встановлення порядку користування житлом і він має намір проживати у заявленій кімнаті (меншій за площею із двох кімнат). 2. Рух справи у суді. Ухвалою від 10.09.2021 відкрито провадження у даній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначене на 01.10.2021, відкладене на 26.10.2021, 23.11.2021. Ухвалою суду від 23.11.2021 у даній справі закрите підготовче провадження, призначено до судового розгляду на 20.12.2021, відкладено на 01.02.2022, 03.03.2022, 07.04.2022. Інших процесуальних дій у справі суд не вчиняв. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. За клопотанням позивача [PERSON] розгляд справи проведене за його відсутності із участю представника позивача адвоката Клімука О.С. За клопотанням відповідача [PERSON] розгляд справи проведено без участі її представника адвоката Лященка С.О. 4. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 4.1. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 02.11.1994 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 24.07.1994 (арк спр. 33). Рішенням Ковельського міськрайоного суду від 10.01.2013 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 21.01.2013 (арк. спр. 34). Під час шлюбу позивач та відповідач придбали двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (копія договору купівлі-продажу квартири від 31.01.2003, реєстраційний № 319) (арк. спр. 36). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.03.2003 №179438, вказана квартира перебуває у приватній спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] . Згідно з технічним паспортом квартири станом на 17.03.2003 зазначена квартира є двокімнатною, загальною площею - 48,3 кв.м., житловою площею - 29,1 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 12,0 кв.м., 2-а кімната - 17,1 кв.м., кухня - 6,7 кв.м., вбиральня - 1,0 кв.м., ванна кімната - 2,5 кв.м., коридори - 5,5 кв.м., 2,2 кв.м., вбудована шафа - 0,4 кв.м., балкон - 0,9 кв.м. (арк спр. 37-38). Відповідно до будинкової книги у вказаній квартирі прописані: [PERSON] із 04.04.2003, [PERSON] із 22.09.2016. Молодша неповнолітня дочка [PERSON] із 16.08.2021 знята з реєстрації (арк. спр. 37-44). Обставини щодо рівності часток у праві власності придбаного житла позивачем і відповідачем не запечено. 5. Норми права, які застосував суд. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. Оскільки, спірна квартира складається із двох кімнат, суд знаходить необхідним визначити порядок користування житлом, який є можливим з урахуванням розміру житлової та загальної площі квартири та з урахуванням того, що сторони по справі хоч і є колишнім подружжям, проте володіють спірною квартирою на праві приватної спільної сумісної власності. Окрім того, встановлюючи порядок користування житлом, суд виходить із того, які площі сторонами використовуються на даний час індивідуально, та площі яка залишається у спільному користуванні. Щодо доводів відповідача про можливе погіршення житлових умов дочки [PERSON] у випадку задоволення позову, суд зазначає, що встановлення порядку користування житлом для батьків у жодному разі не обмежує право проживання, користування квартирою дітьми. Суд роз`яснює обов`язок батьків (кожного в однаковій мірі) передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток (частина перша статті 176 Сімейного кодексу України). Уповноважені підрозділи\~органів Національної\~поліції України\~здійснюють повноваження\~у сфері\~запобігання та\~протидії домашньому\~насильству з\~урахуванням міжнародних\~стандартів реагування\~правоохоронних органів\~на випадки\~домашнього насильства\~та оцінки\~ризиків.\~Стосовно кривдника\~(особа,\~яка вчинила\~домашнє насильство)\~може бути\~застосовано як\~адміністративну так\~кримінальну відповідальність. Таким чином, суд дійшов висновку, про можливість встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] : у користування [PERSON] виділити житлову кімнату 7 площею 12,0 кв.м; у користування [PERSON] виділити житлову кімнату 8 площею 17,1 кв.м, балкон 9 площею 0,9 кв.м; у загальному коритсуванні залишити кухню 6 площею 6.7 кв.м, туалет 5 площею 1,0 кв.м, ванну кімнату 4 площею 2,5 кв.м, коридор 2 площею 2,2 кв.м, коридор 1 площею 5,5 кв.м, вбудовану шафу 3 площею 0,4 кв.м. 6. Розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Отже із відповідача на користь позивача, із урахуванням задоволення позовних вимог, належить стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн.

Outcome: approved