Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

09.12.2021 року позивач [PERSON] через свого представника звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що з 20.02.1982 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені спільне господарство не ведеться та вже протягом тривалого часу вони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим, а шлюб існує суто формально. Спору щодо розподілу спільного майна між ними немає. Враховуючи наведене, просить суд шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 20.02.1982 року МВ ЗАГСу м. Володимир-Волинський за актовим записом № 01, розірвати та стягнути з відповідачки на свою користь судові витрати по справі. До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі (а.с. 35). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с. 23, 28, 33), заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.02.1982 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано міським відділом ЗАГС м. Володимир-Волинський Волинської області за актовим записом № 37, про що видано відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через втрату взаєморозуміння, почуття поваги та любові, а також різні погляди на шлюб і сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться та впродовж тривалого періоду часу вони проживають окремо один від одного. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Із наведеного слідує, що із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved