Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстровано 30 серпня 2009 року виконавчим комітетом Зеремлянської сільської ради Баранівського району Житомирської, актовий запис №1. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 30.08.2009 року, мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з відповідачкою останнім часом разом не проживають, втратили одне до одного взаємні почуття кохання, поваги та підтримки, не ведуть спільного домашнього господарства, не бажають продовжувати шлюбні стосунки, просить розірвати шлюб. Спору щодо місця проживання дитини, поділу майна чи аліментів немає. Ухвалою судді Баранівського районного суду від 31.01.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті з повідомленням сторін, роз`яснено відповідачу наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 14). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2009 року виконавчим комітетом Зеремлянської сільської ради Баранівського району Житомирської, актовий запис №1, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 30.08.2009 року (а.с.5 ). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Сторони не мають наміру відновлювати подружні стосунки, збереження шлюбу неможливе, що відповідачем не спростовано. Спір про місце проживання дитини відсутній. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним Кодексом, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Згідно зі ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя не можливе, позивач наполягає на розлученні, відповідач позов визнала, а також враховуючи, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved