Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

[PERSON] , в особі його представника адвоката Навроцького В.В., заінтересована особа БЕРЕГІВСЬКИЙ ВІДДІЛ ДРАЦС ПІВДЕННО-ЗАХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ІВАНО-ФРАНКІВСЬК), звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження [PERSON] , [INFO] у місті Берегове Закарпатської області та вставлення факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] на території України станом на 24.08.1991 року. Заява мотивована тим, що [PERSON] не може оформити собі паспорт громадянина України, оскільки у його свідоцтві про народження відсутній запис про місце народження в м. Берегове. Крім цього, для доведення права на отримання паспорту громадянина України заявнику необхідно довести свою належність до громадянства України. Як зазначив заявник, паспорту громадянина він ніколи не мав, але у 1985 році отримував паспорт колишнього СРСР, який ним було втрачено. З метою підтвердження свого місця проживання, [PERSON] звернувся до Берегівської лікарні, яка повідомила, що з огляду на тривалий час, записи про його народження не збереглися. Також, адвокатом заявника було отримано дублікат свідоцтва про шлюб заявника, де зазначено місце народження останнього у м. Берегове. Однак, із заявою про внесення змін у актовий запис про народження, [PERSON] звернутись не може, оскільки у нього відсутній паспорт. Отже, для одержання паспорта заявнику необхідно встановити факт народження у м. Берегове, у зв`язку з чим він і звернувся до суду. Крім того, [PERSON] зазначив, що для отримання паспорта громадянина України йому необхідно довести належність до громадянства України. Вказаний факт підтверджується тим, що він проживав в Україні з дня його народження, у 1984 році він переїхав на територію Жигайлівської сільської ради, а 14.03.1985 року отримав паспорт СРСР та зареєструвався а адресою: [ADDRESS] , де був прописаний до 1987 року, тобто до його засудження. Після повернення з місць позбавлення волі він був зареєстрований за тією ж адресою, а саме у період з 30.05.1989 року по квітень 1999 року. Вказане підтверджується довідкою Жигайлівської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Заявник [PERSON] \~та його\~представник адвокат\~Навроцький В.В.в судове засідання не з`явились, про місце, дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином. При цьому, представником було подано заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити заяву з підстав зазначених у ній. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Берегівського РВ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі. При цьому, подав заперечення на заяву про встановлення юридичних фактів. Так, у своїх запереченнях представник заінтересованої особи, зазначив, що заявником долучено до матеріалів справи копію свідоцтва про народження останнього, що беззаперечно підтверджує факт його народження. У зв`язку з цим, відділ ДРАЦС вважає доцільним частково змінити заявлені вимоги в першій частині відносно встановлення факту народження, оскільки такий вже юридично встановлено. Разом з цим, відділ рекомендує у заявлених вимогах вказати про внесення відповідних змін до актового запису про народження за № 293, складеного 30.11.1968 року Берегівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), а саме доповнити місце народження заявника Україна, Закарпатська область, Берегівський район, місто Берегове. Перевіривши матеріали заяви, суд дійшов до наступного висновку. Згідно до п. 7 ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає\~справи про\~встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до\~Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Відповідно до ч. 4 вказаної статті підставою для\~проведення державної\~реєстрації народження\~дитини є\~визначені центральним\~органом виконавчої\~влади,\~що забезпечує\~формування державної\~політики у\~сфері охорони\~здоров`я\~документи,\~що підтверджують\~факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в\~порядку,\~визначеному Кабінетом\~Міністрів України. Порядок\~утворення медичної\~консультаційної комісії\~та положення\~про неї\~затверджуються центральним\~органом виконавчої\~влади у\~сфері охорони\~здоров`я. Медична\~консультаційна комісія\~видає документ\~про народження\~у разі\~встановлення факту\~народження жінкою\~дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що до заяви про встановлення факту народження [PERSON] було долучено копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.10.2021 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на ім`я [PERSON] , [INFO] з актовим записом № 393, складеного 30.11.1968 року Берегівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 5). Крім цього, у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] від 03.11.2021 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зазначено місце народження [PERSON] , [INFO] , Україна, Закарпатська область, Берегівський район, місто Берегове (а.с. 5). Отже, факт народження заявника [PERSON] вже встановлено і не потребує окремого встановлення у судовому порядку. Заяв щодо уточнення заявлених вимог, а саме внесення змін у актовий запис про народження [PERSON] , як це рекомендовано заінтересованою особою, ні заявником, ні його представником до суду не надходило. Враховуючи наведене, в частині встановлення факту народження [PERSON] слід відмовити. Статтею 3 Закону України «Про громадянство України», регламентовані випадки належності до громадянства України. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Пунктом другим цієї норми Закону встановлено, що особи, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав, також є громадянами України. Відповідно до частин першої, другої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Судом встановлено, що згідно довідки № 336/14-11 від 15.11.2021 року, виданої виконавчим комітетом Боромлянської сільської ради Сумської області, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Берегове, Закарпатської області, 30 травня 1989 року прибув на територію Жигайлівської сільської ради з місць позбавлення волі та зареєструвався за адресою: [ADDRESS] . Знятий з реєстраційного обліку в місця позбавлення волі у квітні 1999 року (а.с. 8). Поняття постійного (безперервного) проживання на території України визначено статтею 1 Закону України "Про громадянство України", якою безперервним (постійним) проживанням в Україні визнається проживання на території України особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік 180 днів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 81 ЦПК України, докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.ч.\~1-4\~ст.\~83\~ЦПК України,\~сторони та\~інші учасники\~справи подають\~докази у\~справі безпосередньо\~до суду. Позивач,\~особи,\~яким законом\~надано право\~звертатися до\~суду в\~інтересах інших\~осіб,\~повинні подати\~докази разом\~з поданням\~позовної заяви. Відповідач,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~повинні подати\~суду докази\~разом з\~поданням відзиву\~або письмових\~пояснень третьої\~особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Враховуючи вищенаведене, факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року заявником підтверджено належними та допустимими доказами, тому частину заяви про встановлення юридичних фактів, а саме факт постійного проживання [PERSON] , слід задовольнити. Враховуючи викладене та

Outcome: partial