Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно і до досягнення сином 23 років, за умови, що він продовжуватиме навчання. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Мають повнолітнього сина, який продовжує навчання в Національному авіаційному університеті IV (четвертого) рівня акредитації. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01 вересня 2021 року до 30 червня 2025 року. Син повністю знаходиться на її утриманні, навчається на денній формі, то не може влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку відповідач не надає. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просить задоволити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 березня 2004 року. [PERSON] досяг повноліття, але продовжує навчання в Національному авіаційному університеті IV (четвертого) рівня акредитації. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року, що підтверджується довідкою №44 від 19 січня 2022 року. З наданих позивачем квитанцій видно, що за проживання сина університетському гуртожитку було сплачено 6\~600 грн. Відповідно до ст.8\~Закону України\~від «Про\~охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Положеннями ч.ч. 1, 3 ст.199\~СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз ст.ст. 199, 200\~СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З матеріалів справи видно, що син сторін навчається стаціонарно, у зв`язку із чим не працює, потребує матеріальної допомоги на навчання, харчування, одяг, канцелярське приладдя, проїзд до місця навчання та до місця проживання. Крім того, загальновідомими є обставинами, які не потребують доказування, що син сторін повинен харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі та взутті. На даний час [PERSON] не спроможний себе забезпечити, то саме на батьків покладається такий обов`язок. Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина, який навчається, не може бути перекладено винятково на його матір. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання повнолітнього сина який навчається, на обох батьків, що забезпечить належне його утримання. Враховуючи те, що повнолітній\~син сторін продовжує навчання, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, знаходиться лише на утриманні позивача, натомість відповідач в добровільному порядку не приймає участі в утриманні сина, суд вважає, що відповідач, як фізично здорова людина, спроможний сплачувати аліменти на повнолітнтого сина, який продовжує навчання. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 2000 грн., такий розмір аліментів є належним захистом прав сина сторін та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку повнолітнього сина сторін, вартості його життєвих потреб. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Судові витрати стягнути із відповідача на користь держави, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору в даній категорії справ.

Outcome: approved