Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Великоберезнянської державної нотаріальної контори, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Центр надання адміністративних послуг про скасування заборони на нерухоме майно Свої вимоги мотивує тим, що під час оформлення спадкового майна він дізнався про те, що на будинок, який він отримав у спадок, згідно рішення Великоберезнянського районного суду від 31 січня 2022 року № 298/1177/21, за адресою [ADDRESS] накладений тип обтяження- заборона (архівний запис). Згідно інформаційної довідки № 260173066 від 07.06.2021 року було з`ясовано, що обтяження у вигляді заборони (архівний запис) було зареєстровано 07.07.2004 року за № 54514 реєстратором Великоберезнянською нотаріальною конторою на основі архівного запису. Підставою обтяження вказано повідомленням Закарпатської облконтори будбанку. Об`єктом обтяження виступає будинок за адресою: [ADDRESS] , власником вказаного будинку зазначена [PERSON] ; дана заборона виникла 19.09.1973 року. Згідно довідки Великоберезнянської селищної ради від 08.10.2021 року № 2287 у 1990 році, у зв`язку з впорядкуванням нумерації будинків та вулиць, адресу житлового будинку [ADDRESS] (власником якого був померлий [PERSON] ) змінено на поштову адресу: [ADDRESS] . Оскільки через вказану перенумерацію їхньому будинку присвоєно номер [ADDRESS] , на якому вже на той час була накладена заборона (архівний запис), ця заборона помилково перейшла на будинок позивача, який до перенумерації був під номером 20. Так, через заборону(архівний запис) помилково накладену на спадкове майно, Центр надання адміністративних послуг не має можливості видати йому свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом. Таким чином, наявність заборони,за відсутності правових підстав для цього порушує його право приватної власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а також отримати спадок. А тому змушений звернутися з даним позовом до суду для захисту свого права на власність. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання представник відповідача Великоберезнянської державної нотаріальної контори також не з`явився. У судове засідання також не з`явився представник третьої особи Центр надання адміністративних послуг Великоберезнянської селищної ради . Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що за позивачем згідно рішення від 31 січня 2022 року Великоберезнянського районного суду Закарпатської області визнано право власності в порядку спадкування за законом, за померлим дідом [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, встановлено, що на підставі повідомлення Закарпатська облконтора будбанку накладено обтяження у виді заборони, яке зареєстровано 07.07.2004 за № 54514 реєстратором: Великоберезнянською державною нотаріальною конторою, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано заборона нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 54514, об`єктом обтяження є будинок, адреса [ADDRESS] , власник [PERSON] , дата виникнення 19.09.1973,ст.188, що підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Також з довідки, яка видана Великоберезнянською селищною радою, встановлено, що у зв`язку з впорядкуванням нумерації будинків та вулиць, адресу житлового будинку [ADDRESS] , у 1990 році змінено на поштову адресу: [ADDRESS] . Статтею 41 Конституції України, передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, враховуючи вищенаведене позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, заборона, яка накладена на майно порушує право власності позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності заборони (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого такий позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений спосіб шляхом скасування обтяження заборони на майно.

Outcome: approved