Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 02 листопада 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 500316688 на суму 11080,00 грн. 30.09.2014р. між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» отримав право грошової вимоги до відповідача по вищевказаному кредитному договору. 10.10.2016р. між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Позивач) було укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, згідно з умовами якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги від Відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредиту, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за Основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнінг Груп», а позивач - ТОВ «ФК «ЄАПБ» - набув право вимоги грошових коштів від Відповідача. Відповідно до Додатку № 1-1 до Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016р., ТОВ «ФК «ЄАПБ», тобто Позивач, набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 32298,48грн., з яких: 10107,82 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 8844,64 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 13346,02 грн. - пеня, штраф, неустойка. На виконання умов Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016р., відповідно до ст.ст.512-514, 516 ЦК України, ТОВ «Дата Майнінг Груп» направив на адресу Відповідача повідомлення про відступлення права вимоги за кредитними договором до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до п.2.3 Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості від боржників згідно з Реєстром відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого Фактор стає Кредитором та набуває відповідні права за умовами Кредитного договору. Згідно з умовами Кредитного договору відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі, у строки і на умовах, передбачених Кредитним договором. Позивач зазначає, що Відповідач порушив умови кредитного договору, не виконав свої обов`язки та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. У зв`язку з істотним порушенням Відповідачем умов кредитного договору, Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних Відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Згідно з Правовою позицією Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 23.09.2015р. у справі № 6-979цс15 «… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору… неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Відповідно до п.4.4.3. Договору факторингу від 30.09.2014р., укладеному між ПАТ «Альфа-Банк" та ТОВ «Дата Майнінг Груп», ПАТ «Альфа-Банк», у разі отримання коштів від боржників в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами після відступлення грошової вимоги ТОВ «Дата Майнінг Груп», перераховує ці кошти ТОВ «Дата Майнінг Груп» протягом трьох робочих днів з дати їх отримання (включно). В свою чергу, згідно з п.5.4.3. Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016р., у разі отримання коштів від Боржників, Державної виконавчої служби в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами після дати підписання цього договору, ТОВ «Дата Майнінг Груп» зобов`язане перерахувати ці кошти протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати їх отримання (включно) на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ». Тобто, у разі сплати Відповідачем коштів на рахунки Попередніх Кредиторів, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Однак, Відповідач всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, не виконав свої зобов`язання, не здійснив жодного платежу для погашення боргу ні на рахунки первісного кредитора - ПАТ «Альфа- Банк», ні на рахунки ТОВ «Дата Майнінг Груп», ні на рахунки Позивача - ТОВ «ФК «ЄАПБ». Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.10.2016р., нарахування Відповідачу жодних штрафних санкцій Позивачем не здійснювалося. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 500316688 від 02 листопада 2012 року в сумі 32298,48грн., з яких: 10107,82 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 8844,64 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 13346,02 грн. - пеня, штраф, неустойка. Цю суму боргу, а також судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Позивач і просить стягнути з Відповідача. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.12.2017 року провадження у справі було відкрито. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзиву на позов не надав. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, судом встановлене наступне. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Матеріалами справи встановлено, що 02 листопада 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та Відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 500316688, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 11080,00 грн, строком до 05.11.2015р., з процентною ставкою 17,0% річних (а.с.5), та зобов`язався належним чином виконувати умови зазначеного договору. 30.09.2014р. між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено Договір факторингу, за умовами якого ПАТ «Альфа-Банк» відступив ТОВ «Дата Майнінг Груп» право грошової вимоги по первісному кредитному договору (а.с.12-13). 10.10.2016р. ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ», тобто Позивачу у справі, належне йому право вимоги від Відповідача коштів за Кредитним договором, а Позивач - ТОВ «ФК «ЄАПБ» - набув право вимоги грошових коштів від Відповідача (а.с.15-17). Відповідно до Акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 10 жовтня 2016 року та Витягу з Додатку № 1-1 одним із боржників за Договором факторингу є Відповідач [PERSON] (а.с.18-19). Встановлено також, що 19.10.2016р. ТОВ «Дата Майнінг Груп» було направлено Відповідачу повідомлення про відступлення права грошової вимоги на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» та про стан заборгованості за кредитним договором у розмірі 32298,48 грн. станом на дату відступлення права вимоги, тобто на 10.10.2016р. (а.с.10). В подальшому, 24.10.2016р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомило Відповідача про те, що ним отримано право вимоги за кредитним договором № 500316688 від 02 листопада 2012 року на підставі Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, укладеному 10.10.2016р. з ТОВ «Дата Майнінг Груп», та про те, що станом на 10.10.2016р., тобто на дату відступлення вимоги, заборгованість за кредитом становить 32298,48 грн. (а.с.11). Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Стаття 1082 ЦК України передбачає, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідач, незважаючи на зазначені повідомлення, погашення кредитної заборгованості не здійснював, свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 32298,48 грн., яка складається із наступного: 10107,82 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 8844,64 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 13346,02 грн. - пеня, штраф, неустойка (а.с.11). За нормами ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Встановлені в судовому засіданні обставини витікають з відступлення права грошової вимоги фактору, правовідносин з належного виконання зобов`язань за договором кредиту та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Згідно з положеннями ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідач належними доказами не спростував обставину наявності грошових зобов`язань перед Позивачем, не оспорив їх розмір. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобов`язання відповідачем, а тому суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення тіла кредиту, відсотків та штрафу (пені) ґрунтуються на нормах чинного законодавства і договірних відносинах, які склались між позивачем та відповідачем. Щодо вимоги про стягнення комісії в розмірі 5185,44грн., яка заявлена позивачем в одній сумі з відсотками, суд приходить до наступного. З матеріалів справи (а.с.6) вбачається, що відповідач отримав кредит на споживчі потреби. Згідно з п.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до абзацу 3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 10.11.2011р. № 15-рп/2011, положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами, у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки і фінансові установи не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Крім того, банки, відповідно до п.3.4 Правил, зобов`язані в кредитному договорі зазначити вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу, обґрунтування вартості супутньої послуги (нормативно-правові акти, щодо визначення розмірів зборів та обов`язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб`єктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна, інших реєстрів тощо). Аналогічна правова позиція висловлена у висновку ВСУ у справі № 6-1746цс16 від 16.11.2016року. Згідно позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року, висловленої під час розгляду справи № 6-2071цс16 за позовом до ПАТ «Ідея Банк», обслуговування кредиту не є послугою зі споживчого кредитування у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а тому Кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні Закону про захист прав споживачів. За таких обставин, суд вважає, що включення позивачем до розрахунку заборгованості (а.с.9) комісії за обслуговування кредиту є незаконним, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Отже позовні вимоги у справі задовольняються частково. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд керується положеннями ч.1 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial