Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , не залишивши заповіту. За життя йому фактично належали житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] , а також він користувався не приватизованою земельною ділянкою площею 0,13 га, призначеною для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На момент смерті [PERSON] з ним разом проживали позивач, а також діти померлого, тобто відповідачі. Останні, на думку позивача, на спадкове майно не претендують. З дня смерті чоловіка позивач вступила в управління спадковим майном, а саме вона обробляє земельну ділянку та здійснює податкові та страхові платежі. З метою отримання свідоцтва про право на вказану спадщину позивач звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного округу Івано-Франківської області Досин Н.Ф. із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак, ця нотаріус постановою від 15.12.2021 року відмовила позивачу у видачі вказаного свідоцтва, оскільки 24.09.2021 року до цієї приватного нотаріуса звернулися позивач та дочка померлого [PERSON] (відповідач) із заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину, а саме на зазначене будинковолодіння. При зверненні до нотаріуса ці спадкоємці повідомили, що документ, який посвідчує право власності померлого на зазначене нерухоме майно, у них відсутній, та надали виписку з інвентаризаційних матеріалів, видану 30.09.2021 року ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» №70021, в якій зазначено про те, що право власності на зазначене спадкове будинковолодіння не зареєстроване. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказані житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 07.02.2022 року її представник [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без його та позивача участі (а.с.75). Відповідачі в судове засідання не з`явилися, 12 та 13 січня 2022 року подали до суду заяви, в яких зазначили про визнання позовних вимог та просять справу розглядати у їх відсутності (а.с.70,71). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, 26.01.2022 року подав до суду клопотання про те, що позов підлягає задоволенню, та про розгляд справи у відсутності представника (а.с.74). В зв`язку з неявкою в судове засідання вказаних учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи і оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо випливає із закону або незаконність набуття прав а власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до даних свідоцтва про смерть [NUMBER] від 26.02.2007 року [PERSON] помер [INFO] в с.Сопів Коломийського району Івано- Франківської області(а.с.6). Судом встановлено, що з метою отримання свідоцтва про право на вказану спадщину позивач звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного округу Івано-Франківської області Досин Н.Ф. із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак, ця нотаріус постановою від 15.12.2021 року відмовила у видачі вказаного свідоцтва, оскільки 24.09.2021 року до цієї приватного нотаріуса звернулися позивач та дочка померлого [PERSON] (відповідач) із заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину, а саме зазначене будинковолодіння. При зверненні до нотаріуса ці спадкоємці повідомили, що документ, який посвідчує право власності померлого на зазначене нерухоме майно, у них відсутній, та надали виписку з інвентаризаційних матеріалів, видану ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 30.09.2021 року за №70021, в якій зазначено про те, що право власності на зазначене спадкове будинковолодіння не зареєстроване (а.с.49). Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 05.10.2021 року, нерухоме майно складається з: житлового будинку - літера «А»; загальною площею 83.6 кв.м., житловою площею 42.4 кв.м.; погребу -"Б"; стодоли - «В», сараю - «Г», літньої кухні - «Д», гаражу -"Е"; вбиральні - «Є», огорожі - «№ 1-2». Житловий будинок з господарськими будівлями споруджено у 1989 році (а.с. 7-9). Згідно з даними виписки з інвентаризаційних матеріалів, виданої цим же підприємством 30.09.2021 року за № 70021, право власності на зазначене спадкове будинковолодіння станом на 31.12.2012 року не зареєстроване (а.с.38). Судом також встановлено, що до часу смерті [PERSON] фактично володів та користувався житловим будинком з господарськими спорудами і будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] , а також земельною ділянкою площею 0,13 га, призначеною для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. На момент смерті [PERSON] в зазначеному будинку проживали сторони. Дане господарство відносилося до робітничого двору. Вказане підтверджується довідками №1401 та №1407, виданими Печеніжинською селищною радою (Сопівським старостинським округом) Коломийського району Івано-Франківської області 14.09. та 16.12.2021 року відповідно (а.с.39, 50). В довідці №1042 від 14.09.2021 року, виданій тим же органом, зазначено, що спадкодавець [PERSON] проживав та його місце проживання було зареєстроване у зазначеному житловому будинку з 1980 року по день смерті ( [INFO] (а.с.85, зворот)). У своїй заяві №127 про видачу свідоцтва про право на спадщину, поданій 24.09.2021 року до вказаної приватного нотаріуса, позивач вказала, що вона прийняла зазначену спадщину. Крім неї, спадкоємцями є її діти, тобто відповідачі, а також зазначила, що не претендує на видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (а.с.83). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] як дочка померлого також 24.09.2021 року зверталася до цієї ж нотаріуса із заявою №128 про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка складається із зазначеного будинковолодіння, вказавши, що прийняла цю спадщину (а.с.84). Щодо відповідача [PERSON] як сина померлого, то в матеріалах даної справи, серед яких наявні копії матеріалів відповідної спадкової справи, відсутня заява цього відповідача про відмову від спадщини, відкритої після смерті його батька. Згідно з положеннями ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст..1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Отже, всі сторони вважаються такими, що прийняли вказану спадщину, та належать до першої черги спадкування за законом, оскільки вони проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, і там було зареєстроване їх місце проживання. Тому кожна зі сторін має право на 1/3 (одну третю) частку зазначеного спадкового майна. З наведених обставин суд не приймає визнання позову відповідачами, оскільки це визнання суперечить закону, а саме вищенаведеним положенням ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки відповідачі не відмовилися у встановленому законом порядку від своїх часток у спірному майні. Тому позовні вимоги слід задовольнити частково. На підставі наведеного, ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, та,

Outcome: partial