Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свої вимоги мотивував тим, що він з 22 січня 2018 року працює слюсарем з КВП та А (електромеханіка) 4 розряду в Комунальному підприємстві Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго». 21 січня 2022 року йому було вручене повідомлення №20 про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19, а 28 січня 2022 року наказ про його відсторонення з 31 січня 2022 року на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати. Позивач вказує, що підставами для його відсторонення стало обов`язкове профілактичне щеплення проти СОVID-19, однак в трудовому договорі та інших документах, що стали підставою для прийняття позивача на роботу, такого зобов`язання з боку позивача не має, як і не передбачено повноваження у відповідача на відсторонення з роботи з підстав відсутності такого щеплення. Крім того, вказує, що відповідачем під час відсторонення було порушено вимоги ст. 49-2 КЗпП України, а саме не попереджено працівника не пізніше як за два місяці про істотні умови праці, а фактично попередження відбулось лише за тиждень. Позивач з\~посиланням на\~положення Конституції\~України,\~Загальної декларації\~прав людини,\~Європейської соціальної\~хартії,\~Міжнародного пакту\~про економічні,\~соціальні і\~культурні права,\~Міжнародного пакту\~про громадські\~і політичні\~права,\~Конвенцію про\~захист прав\~людини та\~основоположних свобод\~вважає відсторонення\~незаконним. Зазначає також, що Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб»\~передбачає обов`язкове щеплення саме обов`язковими щепленнями. Однак, вказаним законом щеплення від COVID-19 не встановлено, а тому відсторонення є незаконним та безпідставним. Окремо вказує, що на сьогоднішній день законом не встановлено право роботодавців відсторонювати від роботи працівників, що відмовились від вакцинації проти COVID-19. Крім того, зазначає, що ч.6 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачає, що повнолітнім дієздатним громадянам профілактичні щеплення проводяться за їх згодою; якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов`язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а у разі відмови дати таке підтвердження засвідчити це актом у присутності свідків, однак вказаний порядок дотримано не було. Також позивач вважає, що жодна вакцина не завершила повний цикл клінічних випробувань, тому її застосування має бути виключно добровільним, а примус до її застосування є протизаконним. Крім того,\~вказує,\~що ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачає, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або)поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Порядок відсторонення даних працівників визначається ст. 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» в якій зазначено, що у разі необґрунтованої відмови від щеплення за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно - епідеміологічної служби вони до роботи не допускаються. Однак, вказаного подання посадових осіб державної санітарно -епідеміологічної служби ні позивач, ні відповідач не отримували. Позивач також звертає увагу, що підставою для скасування оскарженого наказу є те, що чинним законодавством передбачено заборону дискримінації працівників за станом здоров`я чи іншими ознаками. Крім того,\~позивач зазначає,\~що на даний час карантин в Україні не діє, оскільки не додержано процедуру його ведення, а саме надзвичайний стан в Україні не введено, у зв`язку з чим головний санітарний лікар не отримав повноважень ініціювати карантин, а тому Кабінет Міністрів України не мав правових підстав для введення в Україні карантину. Отже, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина суперечить Конституції України та є неприпустимим. За викладених обставин, позивач вважає своє відсторонення незаконним, у зв`язку з чим вказує на право стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з часу відсторонення до часу фактичного виконання судового рішення. За вказаних підстав позивач і звернувся до суду та просив позов задовольнити, визнати незаконним та скасувати наказу про відсторонення від роботи, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути на його користь понесені судові витрати, а рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу допустити до негайного виконання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2022 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Відповідач надав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає. Вказує, що відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або)поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30 листопада 2021 року № 2664 було розширено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, ще декількома категоріями працівників, а саме: органів місцевого самоврядування, закладів охорони здоров`я державної та комунальної форми власності, комунальних підприємств, установ та організацій. Вказаний наказ був опублікований в газеті «Офіційний вісник України» від 31 грудня 2021 року, а тому набрав чинності 31 січня 2022 року. Відповідач зазначає, що вищевказаний наказ передбачає обов`язковість щеплення у разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, а у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень вказані працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. З огляду на вищевказані обставини, а також враховуючи те, що Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є важливим стратегічним об`єктом для Вінницької ОТГ, яке безперебійно забезпечує понад 1000 багатоквартирних житлових будинків та інших споживачів м. Вінниці послугами з постачання теплової енергії та гарячої води, з метою недопущення розповсюдження інфекційного захворювання серед працівників підприємства та задля нормального забезпечення роботи і функціонування усіх структурних підрозділів і штату КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго,

Outcome: partial