Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 700,00 грн. до 2000,00 грн. щомісячно Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 листопада 2011 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Разом з тим, у відповідності до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 травня 2012 року, з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки в твердій грошовій сумі на утримання утримання дитини, [PERSON] , [INFO] в розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 12 квітня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначила, що відповідач сплачує аліменти нерегулярно, окрім аліментів ніякої допомоги не надає. Оскільки розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду є недостатніми для утримання, виховання та навчання неповнолітнього сина, а також не дає можливості забезпечити належний рівень життя такого, а позивачка не може в повній мірі належним чином забезпечити дитину, просить змінити (збільшити) розмір стягуваних аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.05.2012 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 700,00 (сімсот грн. 00 коп.) грн. щомісячно на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня звернення позивачки до суду з 12 квітня 2012 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Відповідно до ст.192 СК України, Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказана законодавча норма кореспондує підпункту 1 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Згідно з ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, ч.3 ст.181 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до частин першої та другої статті 27 вказаної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені судом обставини, виходячи із якнайкращого забезпечення інтересів дитини, зважаючи на вік дитини, стан здоров`я та інші обставини в їх сукупності, беручи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 141, 180-182, 192 СК України,

Outcome: approved