Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка 09.12.2021 р. звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання такими, які втратили право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . У належному їй будинку, крім неї та членів її сім`ї (чоловіка та двох повнолітніх дітей), зареєстровані відповідачі, а саме: її сестра [PERSON] , її племінники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та син племінниці [PERSON] . Відповідачі більше одного року не проживають у спірному будинку, не сплачують комунальних послуг, не беруть участі в утриманні житла, їхніх особистих речей у будинку немає. Відповідачі добровільно покинули спірний будинок та переїхали проживати до нового будинку, побудованого ними, по [ADDRESS] . Оскільки відповідачі залишилися зареєстрованими у належному позивачці будинку, це створює їй як власнику будинку перешкоди у здійсненні належного їй права користування та розпорядження майном. Просила визнати відповідачів такими, які втратили право користування житловим приміщенням, та стягнути з них судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Говзан М.М. у судовому засіданні позов підтримав і просив його задоволити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, при цьому підтвердила, що вона, її син, матір та двоє братів протягом десь півтора року не проживають у спірному будинку, проживають у житловому будинку по [ADDRESS] . Однак, вона не згідна з визнанням її такою, яка втратила право на користування спірним будинком. Просила у позові відмовити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином за адресою місця фактичного проживання, не повідомили суду про причини неявки, не подали відзиву. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. \~ \~ \~ \~Встановлено, що позивачка є власником будинковолодіння [ADDRESS] з підстав належності 1/6 частини у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , 4/6 частин у порядку спадкування за заповітом після померлої матері [PERSON] та 1/6 частини на підставі рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06.04.2021 р. \~ \~ \~ \~Право власності позивачки на спірне будинковолодіння належно зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зокрема, 08.09.2017 р. на 5/6 частин та 27.08.2021 р. на 1/6 частину на підставі судового рішення (а.с.10-11). \~ \~ \~ \~Вказаним судовим рішенням у цивільній справі № 352/724/19, що набрало законної сили (а.с.14-21), припинено право відповідачки [PERSON] на 1/6 частину спірного будинковолодіння з одночасним стягненням із [PERSON] на користь [PERSON] компенсації вартості цієї частини у розмірі 51826,50 грн., які внесено [PERSON] на депозитний рахунок суду, та визнано за позивачкою [PERSON] право власності на вказану 1/6 частину будинковолодіння. Цим судовим рішенням встановлено обставину щодо належності позивачці права власності на 5/6 частин спірного будинковолодіння. У відповідності з вимогами ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У спірному будинковолодінні зареєстровані відповідачі, а саме: сестра позивачки [PERSON] , племінники позивачки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та син племінниці [PERSON] , що підтверджується довідкою Павлівського старостинського округу Ямницької сільської ради від 23.11.2021 р. № 628 (а.с.9). Встановлено, що відповідачі, які не є членами сім`ї позивачки, більше одного року не проживають у спірному будинку, не сплачують комунальних послуг, не беруть участі в утриманні житла, їхніх особистих речей у будинку немає. Відповідачі проживають у новозбудованому житловому будинку по [ADDRESS] . Вказана обставина, яка не заперечувалась відповідачкою [PERSON] , підтверджується довідкою Павлівського старостинського округу Ямницької сільської ради (а.с.9) та встановлена вказаним вище судовим рішенням. Судом встановлено, що реєстрація відповідачів, які у спірному будинковолодінні не проживають, не є членами сім`ї позивачки, а також\~не відноситься\~до кола\~осіб,\~які постійно\~проживають із\~власником та\~ведуть з\~ним спільне\~господарство,у належному позивачці будинковолодінні порушує право власності останньої, створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном. Відповідно до вимог ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Згідно вимог ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положення ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Зазначена норма ст.391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 р. у справі № 6-709цс16. Ця правова позиція залишились незмінною у практиці Верховного Суду та враховується судом у рамках розгляду даної справи згідно ч.4 ст.263 ЦПК України. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення. З огляду\~на вимогу\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України,\~згідно якої\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог,\~з відповідачів\~слід стягнути\~у користь\~позивачки 908\~грн.\~витрат по\~сплаті судового\~збору (а.с.5),\~зокрема, по 181,60 грн. з кожного. На підставі наведеного, відповідно до ст. 316,\~317,\~321,\~391 ЦК України,

Outcome: approved