Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Кредитна спілка «СуперКредит» звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути із [PERSON] на свою користь: 2 874,68 грн. - несплачене тіло кредиту; 2 249,35 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 01 вересня 2020 року по 06 серпня 2021 року, що разом становить 5 124,03 грн. та стягнути судові витрати на правову допомогу та судовий збір: 2 100,00 грн. - правова (правнича) допомога; 2 270,00 грн. - судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 червня 2020 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № СК-13/036/20/166/99, про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.п.1.1 умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 3 167,89 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та перерахував кошти в сумі 3 167,89 грн. До того ж, 30 червня 2020 року від відповідача надійшла заява про повернення з добровільного цільового внеску в додатковий капітал у розмірі 3 167,89 грн. Позивач повернув відповідачу цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 67/13 від 30 червня 2020 року. Однак відповідач зі своєї сторони порушив умови Кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 06 серпня 2021 року становить 5 124,03 грн. та складається з: 2 874,68 грн. - несплачене тіло кредиту; 2 249,35 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 01 вересня 2020 року по 06 серпня 2021 року. 20 травня 2021 року позивач звернувся до відповідача з листом з проханням погашення наявної заборгованості. Проте відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті процентів у добровільному порядку не виконує. Ухвалою суду від 01 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи та призначено судове засідання. Представник позивача - Захарова Ярослава Вікторівна звернулась до суду із заявою про розгляд справи за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.37, 43), тому суд зі згоди позивача вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 30 червня 2020 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № СК-13/036/20/166/99, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику фінансовий кредит у сумі 3 167,89 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. У відповідності до пп.3.2 п.3 договору плата за користування кредитом (проценти) становить вісімдесят чотири процентів річних.Тип процентної ставки - фіксована. Збільшення фіксованої процентної ставки за договором можливе виключно за письмової згоди Позичальника. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за кожен день користування кредитом Згідно пп.3.3 п.3 договору кредит надається строком на 24 місяців. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно наступного графіка платежів. У випадку прострочення позичальником понад 3 дня термінів платежів, зазначених у графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню в розмірі 1 % від простроченої заборгованості по тілу та процентам за кожен день прострочення, починаючи з 3 дня виникнення такої заборгованості (пп.3.4 п.3 договору). Відповідно до пп.3.5 п.3 договору сторони домовились, що строк позовної давності за договором складає 10 років, в тому числі щодо неустойки. Відповідно до пп.4.1 п.4 договору, цей договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 30 червня 2022 року. Закінчення строку договору не припиняє виконання зобов`язання до договору, иякі виникли під час його дії та не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (пп.5.5 п.5 договору). З копії видаткового касового ордера від 30 червня 2020 року вбачається, що Кредитна спілка «Супер Кредит» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 3 167,90 грн. Згідно ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу вимог ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу вищевказаний кредит. Уклавши з Кредитною спілкою «СуперКредит» договір від 30 червня 2020 року та отримавши грошові кошти [PERSON] порушив свої договірні зобов`язання, про що неодноразово був повідомлений, в результаті чого заборгованість по Кредитному договору станом на 06 серпня 2021 року становить 5 124,03 грн., з яких: 2 874,68 грн. - несплачене тіло кредиту; 2 249,35 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів, що знаходить своє підтвердження розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Кредитному договору № СК-13/036/20/166/99 від 30 червня 2020 року. Доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед Кредитною спілкою, а також заперечень щодо розрахунку боргу відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із [PERSON] на користь Кредитної спілки «СуперКредит» суму заборгованості по Кредитному договору № СК-13/036/20/166/99 від 30 червня 2020 року у розмірі 5 124,03 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «СуперКредит» 2 270 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. При цьому, суд бере до уваги платіжне доручення № 2538 від 16 серпня 2021 року про сплату судового збору. Вирішуючи питання щодо задоволення позову в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 21 липня 2021 року, адвокат Білецький Богдан Михайлович, котрий діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5618/10, виданого Радою адвокатів Київської області 17 березня 2016 року, зобов`язується надавати клієнтові - Кредитній спілці «Супер Кредит» правничу допомогу, а клієнт зобов`язується оплачувати надані послуги та фактичні витрати адвоката, необхідні для виконання Договору ( а.с.13). Згідно зазначених позивачем у позовній заяві судових витрат, витрати на правову допомогу складають 2 100,00 грн. Згідно платіжного доручення № 2522 від 16 серпня 2021 року, Кредитна спілка «Супер Кредит» сплатила Білецькому Богдану Михайловичу згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги від 21 липня 2021 року - 2 100,00 грн. за надану правову допомогу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають до задоволення, в зв`язку з чим необхідно стягнути із [PERSON] на користь Кредитної спілки «СуперКредит» 2 100 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved