Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Адвокат Бибик В.А., який діє в інтересах [PERSON] звернулися до суду з позовом до територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В якій прохали: визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , строком в 2 місяці із дня набрання законної сили рішенням суду. В обґрунтування позову зазначили, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори не звернувся. Інші особи із заявами про прийняття спадщини чи відмовою від прийняття не звертались. Таким чином, оскільки спадкова справа не заводилась і відсутні спадкоємці тому належним відповідачем є територіальна громада м. Полтави в особі Полтавської міської ради. З питання оформлення спадкових прав [PERSON] звернувся до ПН Полтавського МНО Ющенко В.В. після визначеного законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно постанови №829/02-31 від 07.12.2021 повідомили, що 07.12.2021 позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з приводу заведення спадкової справи після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , який на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . Спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилась. Факт прийняття спадщини у [PERSON] шляхом проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини відсутній. У зв`язку із зазначеним [PERSON] , [INFO] було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та заведенні спадкової справи після смерті батька [PERSON] , [INFO] у зв`язку із сплином шестимісячного строку. Звертають увагу суду, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для звернення до органів нотаріату з поважної причини. Позивач часто хворіє на хронічні хвороби, тому значну частину часу змушений лікуватися та нести фінансові витрати на це. Зокрема, в період до смерті спадкодавця та на протязі строку подання заяви про прийняття спадщини до вересня 2017 року і в подальші періоди позивач [PERSON] систематично хворів і ніс у зв`язку із цим значні фінансові витрати, що унеможливило звернення до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав. Зокрема, згідно виписки із медичної картки [PERSON] , [INFO] позивач: 28.07.2017 звертався до лікаря окуліста і пройшов лікування з діагнозом «хронічний блефарит загострення , демодекоз, факосклероз»; 20.11.2017 - лікаря терапевта з діагнозом «остеохондроз попереково-крижового відділів хребта.; 27.11.2017 і 07.12.2017 лікар невролог - діагноз « остеохондроз попереково-крижового відділів хребта, хронічна вертеброгенналюибалгія. Згідно консультативного висновку №2410 клініки ДУ «Інститут геронтології ім.. Д.Ф. Чеботарьова» від 17.01.2022 позивач [PERSON] проходив лікування 12.04.2017 та 06.07.2017. Це лише факти звернення із погіршенням стану здоров`я, що підтверджені письмовими доказами. Однак тривалий час він здійснював самолікування і звертався до лікаря вже у невідкладних випадках. Крім того, позивач у період подання заяви про прийняття спадщини періодично перебував у відрядженнях в переважній більшості за межами України, що також є додатковою поважною причиною для неподання заяви про прийняття спадщини. Вказана обставина підтверджується довідкою ПАТ «Укртехприлад Торговельний Дім» №107 від 24.12.2021 згідно якої [PERSON] перебував у відрядженні: - травень 2017 року в республіка Польша, м. Кельце; червень 2017 року в Російська Федерація м. Москва, вересень 2017 року Республіка Польша, м. Зелена Гура, березень 2017 року м. Біла Церква, Київська область. Таким чином, вважають, що [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріуса для оформлення спадкових прав із об`єктивних причин. Адже першочерговим для нього як на той час так і зараз залишається здоров`я. Тому всі інші життєві обставини і, зокрема, щодо оформлення спадщини були другорядними, через що звертається до суду з даним позовом (а.с.1-4). 14 лютого 2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі №№554/1242/2021, 2/554/1836/2022. Розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Призначено справу у підготовчому засіданні на 09.00 годин на 22 березня 2022 року (а.с.17). 22 березня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання. Призначено розгляд справи по суті на 10.00 годин на 19 квітня 2022 року (а.с.26). В судове засідання позивач [PERSON] , не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим (а.с.27). В судове засідання представник позивача за ордером Бибик В.А. не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим. Надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохає їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Прохає проводити судове засідання без технічної фіксації судового процесу. Прохає судові витрати з відповідача не стягувати (а.с.95). В судове засідання відповідач територіальна громада м. Полтави в особі Полтавської міської ради свого представника не направили,будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими, шляхом отримання судових повісток, копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками. Відзив на позовну заяву не наданий (а.с.22, 30). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане Шевченківським районним у м. Полтаві ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області 20 березня 2017 року (а.с.5). Після померлого [PERSON] залишилось спадкове майно. Як слідує із виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , [INFO] , виданої 16.12.2021 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Оболонського району м. Києва, [PERSON] : 28.07.2017 звертався до лікаря окуліста і пройшов лікування з діагнозом «хронічний блефарит загострення , демодекоз, факосклероз»; 20.11.2017 - лікаря терапевта з діагнозом «остеохондроз попереково-крижового відділів хребта.; 27.11.2017 і 07.12.2017 лікар невролог - діагноз «остеохондроз попереково-крижового відділів хребта, хронічна вертеброгенналюибалгія» (а.с.а.с.8). Згідно консультативного висновку №2410 клініки ДУ «Інститут геронтології ім.. Д.Ф. Чеботарьова» від 17.01.2022 позивач [PERSON] проходив лікування 12.04.2017 та 06.07.2017 (а.с.9). Як слідує із, довідки ПАТ «Укртехприлад Торговельний Дім» №107 від 24.12.2021, [PERSON] перебував у відрядженні: травень 2017 року в республіка Польща, м. Кельце; червень 2017 року в Російська Федерація м. Москва; вересень 2017 року Республіка Польща, м. Зелена Гура, березень 2017 року м. Біла Церква, Київська область (а.с.10). [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] зареєстроване та видане міським ЗАГС м. Славянськ 25 вересня 1959 року (а.с.6). Таким чином, [PERSON] являється спадкоємцем після померлого [PERSON] 07 грудня 2021 року постановою ПН ПМНО Ющенко В.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки заявником пропущено строк, який передбачений ЦК України для прийняття спадщини (а.с.7). Як слідує із постанови ПН ПМНО Ющенко В.В. від 07.12.2021 про відмову у вчиненні нотаріальної дії 07.12.2021 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з приводу заведення спадкової справи після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , який на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . Спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилась. Факт прийняття спадщини у [PERSON] шляхом проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини відсутній (а.с.7). Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України). Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ст. 1266 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1269-1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини . Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до положень Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] протягом шести місяців не міг звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, через що необхідно визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили. Судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду становлять 992,40 грн. (а.с.15).

Outcome: approved