Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що між сторонами було укладено шлюб. Сторони спільних дітей не мають. Позивач зазначає, що сімейні стосунки припинені через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого сторони втратили взаєморозуміння. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. У зв`язку з викладеним позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою від 03.02.2022 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 15.03.2022 позивач звернувся до суду із заявою про підтримання позовних вимог. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи в порядку, визначеному п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не надіслав. З огляду на вказане, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. У ході розгляду справи судом встановлено наступне. Виконавчим комітетом Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 21.02.2009 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 02. Цей факт підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 02.03.2021 серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини - « [PERSON] ». З позовної заяви вбачається, що між сторонами відсутні спори про поділ майна. Відповідач проти задоволення позову не заперечувала. Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони примиритися бажання не виявили. Ураховуючи викладене, суд уважає, що дана сім`я фактично розпалася, шлюб існує лише юридично. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. У пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12.06.2014 зазначено «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона ….і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, тому шлюб слід розірвати. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вирішуючи питання щодо судових витрат, дійшовши висновку про задоволення позовних вимог, суд на підставі ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved