Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, зазначивши, що він є інвалідом дитинства, має 3 групу інвалідності по слуху. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 03.02.2021 року з відповідача на його користь стягуються аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.11.2020 року по 01.11.2023 року. Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда, він потребує стаціонарного і амбулаторного лікування, також необхідним є лікування у Обласній клінічній лікарні ім. О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради. Лікування є вкрай дороговартісним. На даний час за станом здоров`я не може працювати. Останнім часом його хвороба зазнала загострення, у зв`язку з чим йому доводиться купувати багато ліків, тому його матеріальне становище є вкрай нужденним. Влаштуватись на роботу він не має змоги, по своїм медичним обмеженням та протипоказанням. Відповідач по справі є його матір`ю, працює та отримає заробітну плату та пенсію, тому має можливість надавати йому матеріальну допомогу. А тому, просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на його утримання з 1/4 частини всіх видів її доходів до 1/2 частини доходів (заробітку) відповідача. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса Коростенського міськрайонного суду Житомирської області krm.zt.court.gov.ua, Е-mail inbox@krm.zt.court.gov.ua), клопотань, заяв не надала. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Матір`ю позивача, [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , відповідач по справі. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №080884 [PERSON] визнано інвалідом третьої групи по слуху з 09.10.2020 року, причина інвалідності інвалід з дитинства. Протипоказання тяжка фізична праця. Відповідно до положень ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Так, відповідно до правил вказаної статті батьки продовжують бути зобов`язаними утримувати свою дитину після досягнення нею повноліття за наявності у сукупності таких обставин: дочка або син є непрацездатними. Відповідно до ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону; непрацездатні повнолітні діти потребують матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надати таку допомогу. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно зі ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Стаття 273 ч.4 ЦПК України передбачає, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Коростенського міськрайонного суду від 03.02.2021 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.11.2020 року по 01.11.2023 року. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент ухвалення судом рішення про стягнення аліментів позивач також не працював, згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда, він потребує стаціонарного і амбулаторного лікування, також необхідним є лікування у Обласній клінічній лікарні ім. О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради. Лікування є вкрай дороговартісним. Його хвороба зазнала загострення, у зв`язку з чим йому доводиться купувати багато ліків, тому його матеріальне становище є вкрай нужденним. Про що суд у цьому рішенні зазначав. При цьому, згідно з роз`ясненнями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Однак, будь-яких доказів щодо перебування позивача у важкому матеріальному становищі матеріали справи не містять, як і не містять доказів зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я як позивача так і відповідача. З огляду на вищезазначене, позивачем не надано суду достатньо доказів, що дають підстави збільшити розмір аліментів, а відтак його позов є необґрунтованим в задоволенні якого слід відмовити.

Outcome: dismissed