Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить зобов`язати АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» виплатити йому передбачену пунктом 6.11. колективного договору одноразову допомогу в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат; стягнути солідарно з відповідачів на його користь завдану моральну шкоду в розмірі однієї середньомісячної зарплати позивача; компенсувати йому за рахунок відповідачів судові витрати, посилаючись на наступні обставини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він працював електрослюсарем Центральної енерголабораторії АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ». Безперервний стаж його роботи на підприємстві 35 років. 13.09.2021 року він звільнився з роботи у зв`язку з виходом на пенсію, але при звільненні роботодавець не виконав свої зобов`язання, зазначені у п. 6.11. колдоговору, а саме не виплатив йому при виході на пенсію одноразову допомогу в розмірі трьох середньомісячних зарплат, посилаючись на те, що він не є членом профспілки. Вважає, що ця причина відмови є надуманою, оскільки п. 6.11 колдоговору не містить такої вимоги до пенсіонера. Він двічі звертався до голови правління АТ «Покровський ГЗК», але отримав відповіді від директора з управління персоналом О.В.Черьомушкіна. Він змуше\-ний був\~після роботи\~ходити до\~профкому,\~до директора\~з управлінням\~персоналом,\~просити вчитатися\~в п.\~6.11,\~але намарно.\~Зрештою,\~він перенервував\~і ще перед самим виходом на пенсію захворів, з 27 серпня по 06 вересня 2021 року лікувався в кардіології. А коли вилікувався, то виявив, що одноразову допомогу йому все-таки не виплатили. Це тільки додало йому моральних страждань, а саме призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагає додаткових зусиль для організації життя. Моральні страждання оцінює в розмір однієї середньомісячної заробітної плати. В судовому засіданні позивач [PERSON] \~та його\~представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять їх задовольнити, надали відповідь на відзиви відповідачів. В судовому засіданні представник відповідача Дворецька К.М. заперечувала проти позову позивача, надала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечувала проти позову позивача, надала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги необґрунтовані, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно з ч. 3 ст.\~3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з вимог ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Частина 2 ст. 13 ЦК України передбачає межі здійснення цивільних прав передбачено при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися віддій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Але такий спосіб захисту як визнання дій неправомірними законом не передбачено. Не передбачено такий спосіб захисту і укладеним договором. Відповідно до ст.76\~цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що при його звільненні з посади електрослюсаря Центральної енерголабораторії АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» роботодавець не виконав свої зобов`язання, зазначені у п. 6.11. колдоговору, а саме не виплатив йому при виході на пенсію одноразову допомогу в розмірі трьох середньомісячних зарплат. З доводами позивача, викладені в позовній заяві та в судовому засіданні суд погодитися не може виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] посилається на п. 6.11 колдоговору, в якому відсутня вимога до пенсіонера бути членом профспілки для отримання одноразової допомоги при виході на пенсію. Але позивачем не враховано те, що колдоговір укладено між Правлінням ВАТ «Орджонікідзевський ГЗК» і трудовим колективом ВАТ «Орджонікідзевський ГЗК», інтереси якого представляє профспілковий комітет ВАТ «Орджонікідзевський ГЗК» (28.04.2018 року перейменовано в АТ «Покровський ГЗК»). Так як позивач [PERSON] не був членом профспілки, тому пункти колдоговору не відносяться до професійної діяльності [PERSON] . Позивач в позовній заяві просить виплатити передбачену п.6.11. колективного договору одноразову допомогу в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат та стягнути моральну шкоду - в розмірі однієї середньомісячної зарплати позивача. Однак позивач законного та обґрунтованого права на отримання вказаної допомогу не має. Відповідно до ст.ст.56, 62 Конституції України і чинного законодавства особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів. Визначення моральної шкоди міститься у ст.23 ЦК України, яка зазначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; - у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Також визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: 1) характеру правопорушення; 2) глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; 3) ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; 4) інших обставин, які мають істотне значення. У відповідності до ст.2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя; порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно абзацу 2 пункту 5 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: -наявність такої шкоди; -протиправність діяння її заподіювача; -наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача; -вини останнього в її заподіянні. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення трьох середньомісячних зарплат та моральної шкоди не мають правових підстав для задоволення. Суд звертає увагу і на наступні обставини, встановлені в судовому засіданні та підтверджені належними та допустимими доказами, наданими відповідачами. Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та п.1.12 Статуту профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України первинна організація профспілки металургів та гірників Покровського ГЗК створена з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки. 19 квітня 2016 року президія профспілкового комітету ПО ПМГУ (на той час) Орджонікідзевського ГЗК одноголосно постановила на підставі п.п.2.18.1 та 2.19.1. Статуту ПМГУ зняти з обліку та вважати вибувшим із членів ПМГУ за власним бажанням [PERSON] згідно з наданою заявою від 12.04.2016 року. [PERSON] свідомо, добровільно відмовився як від своїх обов`язків члена ПМГУ так і пільг, передбачених колективним договором, котрі свого часу виборювала профспілкова організація для членів профспілки. А тому, коли [PERSON] завершив свою роботу по здійсненню «правової допомоги та моральної підтримки керівникам новоствореної Незалежної профспілки», 17 липня 2020 року профспілковий комітет ПО ПМГУ Покровського ГЗК,

Outcome: dismissed