Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з тих підстав, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після його смерті залишилось спадкове майно. Позивач пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки свідоцтво про смерть вона змогла отримати лише після ухвалення Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 13 квітня 2021 року рішення, яким встановлено факт смерті [PERSON] у місті Донецьку. На той час строк для прийняття спадщини вже сплив. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надходив. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Правовідносини сторін регулюються ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13.04.2021 року було встановлено факт смерті [PERSON] [INFO] , уродженця с. Покотилово Новоархангельського району Кіровоградської області, який помер [INFO] у віці 76 років у місті Донецьку. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 травня 2021 року засвідчується, що [PERSON] помер [INFO] в м.Донецьку. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Підвисоцької сільської ради Голованіського району Кіровоградської області засвідчується, що [PERSON] проживав і був зареєстрований до дня смерті [INFO] в [ADDRESS] . В даному домоволодінні проживав сам. Родинний зв`язок померлого та позивачки підтвердження свідоцтвом про її народження, де батьком позивачки записаний [PERSON] та про шлюб, згідно якого позивачка одружилася та її прізвище після реєстрації шлюбу змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, наданих державним нотаріусом Новоархангельського районного нотаріального округу після смерті [PERSON] , померлого\~ [INFO] , спадкова справа не відкривалася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося і заповіти від його імені не посвідчувалися. \~ \~Приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу на усне звернення позивача щодо подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] надано роз`яснення, що нею пропущено строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. ст. 1268, 1269 та 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її і протягом шести місяців з часу відкриття спадщини спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз`яснень зазначених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для \~спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Крім спадкування за заповітом і за законом, які названі у ст. 1217 Цивільного кодексу України, інші норми ЦК України передбачають також спадкування на підставі рішення суду, який застосовується у випадку так званої «відумерлої спадщини», тобто існування спадщини, яка не була успадкована протягом установленого законом строку жодною особою. З аналізу наведених норм вбачається, що пріоритет інституту спадкоємництва надається спадкоємцям (за заповітом, чи за законом у порядку черговості), і лише після цього за рішенням суду у порядку ст.1277 ЦК України. При цьому ст. 1277 ЦК України передбачає строк, протягом якого орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Така заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Лише після визнання судом спадщини відумерлою спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини (ч. 3 ст.1277 ЦК України). Даних про визнання спадщини\~\~після смерті [PERSON] відумерлою матеріали справи не містять, оскільки відповідач з такою заявою до суду не звертався. У судовому засіданні порушень визначенням позивачу додаткового строку для прийняття спадщини прав, свобод чи інтересів інших осіб не встановлено, оскільки інші спадкоємці відсутні. Як роз`яснено Верховним Судом України у п.26 постанови Пленуму від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини\~визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.\~\~ Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного від 17 жовтня 2018 року у справі\~№ 681/203/17, провадження № 61-26164св18, який згідно з частиною четвертою\~статті 263 ЦПК України\~підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права. Крім того, відповідно до наказу Міністерства юстиції України «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» від 17 червня 2014 р.\~№ 953/5\~до закінчення антитерористичної операції на сході України було тимчасово призупинено: 1) проведення державної реєстрації актів цивільного стану; 2) доступ нотаріусів до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Спадкового реєстру, що підтверджує само по собі виникнення значних перешкод у реалізації прав громадян. Тобто спадкоємці повинні були звернутись лише до нотаріусів на контрольованій Україною території із заявою про прийняття спадщини, такому зверненню як правило стало передувати звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті на окупованій території і\~лише після розгляду справи судом та отримання судового рішення було можливе отримання свідоцтва про смерть спадкодавця\~в органах цивільного стану, що було необхідно для ініціювання відкриття спадкової справи. Таким чином, оскільки смерть [PERSON] сталась на неконтрольованій Україною території, позивач змушена була звертатись до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на окупованій території, в подальшому лише на підставі прийнятого рішення суду була можливість отримати свідоцтво про смерть спадкодавця\~в органах цивільного стану, що було необхідно для ініціювання відкриття спадкової справи, тому всі ці обставини суд визнає як поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки спадкова справа не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, інші спадкоємці не встановлені, спадщина не визнана судом відумерлою, позивачка в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє право не може, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з визначенням позивачці тримісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved