Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитина, яка продовжує навчання. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що у 2008 році вона звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.09.2008 року за №2-1273/08 позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково. Було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.06.2008 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Вищевказаним рішенням суду також було встановлено факт родинних відносин між сторонами у справі та їх сином - [PERSON] . [PERSON] досяг повноліття [INFO] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.04.2021 року, справа №191/2816/20, було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, на період його навчання починаючи з 25.09.2020 року до 30.06.2021 року. Наразі син Позивача, [PERSON] , є студентом першого курсу денної форми навчання факультету медичних технологій діагностики та реабілітації Дніпровського національного університету імені О. Гончара. Навчається за рахунок коштів фізичної особи. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року, що підтверджується Довідкою від 07.09.2021 року №87.165.796. Вона за можливості, надає сину кошти, щоб він міг належним чином харчуватися та навчатися. Щоденно надає сину по 100 грн. на проїзд з міста Синельниково до м. Дніпра (міжміське сполучення автобусом), а також кошти на харчування у достатньому для належного функціонування організму об`ємі. Загальна сума грошових коштів, які Позивач витрачає на утримання сина (проїзд та харчування) на місяць складає приблизно 3000 грн. Вона також купує сину одяг, оплачує надання послуг з Інтернету, роздруківки курсових та індивідуальних робіт, а також надає додатково кошти на власні потреби свого сина. Самостійно та в повному обсязі надавати необхідну матеріальну допомогу сину вона можливості не має, з урахуванням того, що сину кожного дня необхідні кошти на проїзд, проживання, харчування, тренування, одяг тощо. [PERSON] потребує матеріальної допомоги й після досягнення повноліття, оскільки навчається у вищому навчальному закладі. Просить стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на її користь - [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), який навчається на денній формі навчання на факультеті медичних технологій, діагностики та реабілітації Дніпровського національного університету імені О. Гончара в розмірі 1200 (тисяча двісті) грн., щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та перевіривши докази, дійшов наступного висновку. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, встановив наступне. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином сторін. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.09.2008 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.06.2008 року, до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] включно. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.04.2021 року з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, на період його навчання починаючи з 25.09.2020 року до 30.06.2021 року, за умови, що [PERSON] буде продовжувати навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації. Згідно довідки від 07.09.2021 року №87.165.796 [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання гр.. РС-21у факультету медичних технологій діагностики та реабілітації Дніпровського національного університету імені О. Гончара. Навчається за рахунок коштів фізичної особи. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року. Відповідно до частин першої та третьої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Такий же висновок застосування норм права викладено в постанові Верховного суду України від 24 грудня 2014 року в справі № 6-186цс14. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, проте його вік є меншим ніж 23 роки, продовжує навчання, термін навчання до 30.06.2024 року, має потребу в матеріальній допомозі, яку відповідач [PERSON] має змогу надавати. Суд враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, обов`язком особистим, індивідуальним, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі в розмірі 1 200 грн. щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. У разі припинення навчання право на утримання повнолітньої дитини припиняється. Згідно з ч. 1 ст. 191, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому аліменти слід утримувати з 16.11.2021 року (день пред`явлення позову до суду). Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити стягнення з відповідача аліменти на утримання сина до дати закінчення навчання до 30.06.2024 року включно. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved