Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

[PERSON] 22 листопада 2021 року звернулася в суд з позовом до ТОВ «Роменський завод продтоварів» і просить: 1. Стягнути з ТОВ «Роменський завод продтоварів» (місцезнаходження юридичної особи: Україна, 49017 Дніпропетровська область, Новокадацький район м. Дніпро, вулиця Авіаційна, будинок 39, офіс 17 код за ЄДРПОУ 42295910), на її, [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), користь 8996,53 грн. заборгованості по заробітній платі, 17500 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку, а саме з 01.06.2021 р. по день звернення з позовом о суду 22.11.2021 р., 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 1500 грн. у відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката з підготування позовної заяви. В обґрунтування позову вказала, що вона з 19 вересня 2019 року працювала на посаді укладальника пакувальника зефіру в ТОВ «Роменський завод продтоварів», а наказом № 10/к від 29.01.2021 р. її звільнили з роботи з 29 січня 2021 року за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Всупереч вимог ст.ст. 115,116 КЗпП України відповідач частково не виплачував їй нараховану заробітну плату, а при звільненні з роботи 29 січня 2021 року не виплатив всіх сум, що належать їй від підприємства. Після її звільнення в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі ТОВ «Роменський завод продтоварів» частково розрахувалося з нею, а 25 червня 2020 року в останній раз перерахувало на належну їй банківську картку частину боргу в розмірі 2000 грн. Інших платежів із зазначеного часу не надходило. Таким чином на даний час розмір залишку заборгованості по заробітній платі ТОВ «РЗП» перед нею становить 8996, 53 грн., що підтверджується довідкою виданою ТОВ від 02.11.2021 року. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи що з дня звільнення з роботи, а саме з 29 січня 2021 р. нарахована при звільнення заробітна плата своєчасно не була виплачена, то у відповідності до ст. 117 КЗпП України ТОВ «Роменський завод продтоварів» зобов`язане виплатити їй середній заробіток за час затримки розрахунку, починаючи з 25 червня 221 року по день звернення до суду. При розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку слід керуватися п. 21 постанови ВСУ № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», згідно якого при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого ПКМ України від 8 лютого 1995 року № 100. Довідку про розрахунок середнього заробітку вона надати не може. Оскільки керівництво ТОВ «РЗП» відмовилося їй її надати, тому змушена самостійно визначати розмір середньоденного заробітку. Орієнтовно розмір її середньоденної заробітної плати становить 175 грн. Станом на 22.11.2021 р. розрахунок з нею затриманий на 100 робочих днів (липень - 22 дні, серпень 21-день, вересень 2021 р. 22 дні, жовтень 2021 року 20 днів, листопад 2015 року 15 днів). Середній заробіток за весь період затримки розрахунку станом на 22.11.2021 р. становить 17500 грн. (175х100). Невиплата з вини відповідача у встановлені строки заробітної плати та затримка розрахунку при звільнені свідчить про порушення її прав, гарантованих трудовим законодавством. Такі порушення призвели до моральних страждань, які полягають в усвідомленні фактів порушення її законних прав та інтересів щодо отримання у встановлені строки зароблених коштів. Вона має важкі хвороби, перебуває на «Д» обліку, потребує постійного підтримуючого лікування, на яке потрібні значні кошти для придбання ліків. Затримка виплат заробітної плати та остаточного розрахунку призвели до погіршення стану здоров`я та втрати нормальних життєвих зв`язків, вимагають від неї додаткових зусиль для організації життя, медикаментозного забезпечення, оскільки зх. вини відповідача вона позбавлена достатніх засобів до існування. Крім цього змушена звертатися до адвоката і витрачати кошти на оплату послуг. З врахуванням характеру та тривалості моральних страждань вона оцінює заподіяну шкоду в 3000 грн. Понесені нею витрати становлять 1500 грн., які складаються з витрат на надання правничої допомоги з підготування позовної заяви до суду. Ухвалою судді від 24 листопада 2021 року провадження у справі відкрито і, на підставі п.2 ч.1 ст. 274 ЦПК України, яка має імперативний характер, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначене на 14 годину 24 грудня 2021 року. \~ \~ \~ \~24\~грудня 2021\~року відповідач\~надав суду\~відзив у\~якому вказав,\~що позовні\~вимоги \~ [PERSON] \~відповідач \~визнає частково\~в сумі\~8996,\~53\~грн.,\~а в\~іншій частині\~позовні вимоги\~ відповідач\~не визнає\~та вважає\~їх необгрунтованими\~та безпідставними.\~Вважає можливим\~зменшити розмір\~ середнього\~заробітку за\~час затримки\~розрахунку при\~звільненні \~працівника.\~ Розрахунок\~ середнього\~ заробітку\~за весь\~час затримки\~по день\~фактичного розрахунку\~виконано не\~вірно.Основною діяльністю ТОВ «Роменський завод продтоварів» є виробництво кондитерських виробів. У товаристві скрутний фінансовий стан, який став наслідком установленого постановою КМУ № 211 від 11 березня 2020 р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на усій території України та введенням ряду обмежень та заборон, які унеможливили виконання дистриб`юторами/покупцями ТОВ «Роменський завод продтоварів» належним чином своїх забов`язань за договорами в частині своєчасної оплати у встановлений строк. ТОВ "Роменський завод продтоварів" має прострочену дебіторську заборгованість в розмірі 12 532 822,57 грн., як наслідок у ТОВ "Роменський завод продтоварів" не достатньо обігових коштів для своєчасного виконання всіх грошових зобов`язань (виплата заробітної плати працівникам, сплати обов`язкових платежів (податки та збори). Зокрема, ТОВ «ЕМБЕР ПЛЮС» не виконало свої грошові зобов`язання на суму 232 993,24 грн., заборгованість дочірнього підприємства «Рітейл Центр» становить 1 297 353,67 грн. В той же час, відносно Дочірнього підприємства «Рітейл центр» відкрито провадження про банкрутство. В свою чергу, ТОВ "Роменський завод продтоварів", зі свого боку, приймає всі можливі заходи по недопущенню неналежного виконання договірних обов`язків контрагентів, оскільки здійснює всі можливі заходи спрямовані на погашення заборгованості, зокрема, направляє претензії, звертається до суду із позовними заявами про примусове) стягнення заборгованості. Водночас на товаристві обліковується кредиторська заборгованість за отриману сировину та послуги в розмірі 14 156 811,40 грн. Проте існує позитивна динаміка до її зменшення. Звертаємо увагу, що ТОВ «Роменський завод продтоварів» самостійно сплачує зазначену заборгованість без наявності судових рішень. Разом з тим, ТОВ "Роменський завод продтоварів" має щомісячно проводити виплату заробітної плати працівникам, сплачувати податки, здійснювати платежі за придбання бензину, сировини та матеріалів, комунальні платежі, тощо. Розмір виплат на обов`язкові платежі складає 8 450 600,00 грн. На товаристві працюють 146 працівника. У разі одномоментного стягнення коштів на користь одного працівника, постраждають права інших працівників, як наслідок діяльність підприємства опиниться під загрозою зупинення, що призведе до кризової ситуації у соціальній сфері м. Ромни, а саме призведе до вимушеного масового звільнення висококваліфікованих правників та зменшення робочих місць. Справа за позовом [PERSON] не є складною. Будь-яких процесуальних документів, які не є заявами по суті справи, окрім позовної заяви, адвокат не готував та до суду не направляв. При визначенні суми відшкодування потрібно виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б дозволяли встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг. В даному випадку можуть бути, зокрема довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків. Зазначаючи про моральну шкоду, позивач не обґрунтував належним чином взаємозв`язок моральних страждань позивача із фактом наявності спору щодо невиплати заробітної плати. Отже, вимоги позивача про стягнення з ТОВ "Роменський завод продтоварів" моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн. є необґрунтованими та недоведеними. Просить позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 8996,53 грн. задовольнити, а в іншій частині позовних вимог відмовити. \~ \~ \~ \~19.01.2022\~року [PERSON] \~надала заяву\~про надання\~додаткових доказів.\~В заяві\~вказала,\~що на\~підтвердження в\~обґрунтування вимог\~щодо стягнення\~моральної шкоди\~за невиплату\~з вини\~відповідача у\~встановлені строки\~заробітної плати\~та за\-тримки\~розрахунку при\~звільнені,\~додає додаткові\~докази,\~а саме\~медичну довідку\~про перенесену\~хворобу та\~копії чеків,\~які підтверджують\~витрати понесені\~нею на\~лікування.\~Кошти,\~які нею\~були витрачені\~на лікування,\~були позичені\~у родичів,\~оскільки вона\~не має\~з вини\~відповідача власних\~грошей навіть\~для придбання\~ліків.\~Вказані докази\~підтверджують,\~що затримка\~виплат заробітної\~плати та\~остаточного розрахунку\~призвели до\~втрати нормальних\~життєвих зв`язків,\~вимага\-ють від\~неї додаткових\~зусиль для\~організації свого\~життя,\~медикаментозного лі\-кування,\~скільки з\~вини відповідача\~вона позбавлена\~засобів до\~існування. Отже, вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 3000 грн. є обґрунтованими та доведеними. \~ \~ \~ \~11.02.2022 року відповідач надав відзив на заяву від 19.01.2022 року. У відзиві вказав, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив завдання йому моральної шкоди, а також наявність причинного зв`язку між завданої позивачу моральної шкоди та неправомірними діями відповідача. Позивач до заяви долучив додатковий доказ - Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID -19. На думку Відповідача цей письмовий доказ не зазначає в чому полягає моральна шкода позивача, до яких неправомірних дій чи бездіяльності Відповідача заподіяло шкоду. Також позивач до зави долучає, докази сплати вартості медикаментів. При аналізі фіскальних чеків встановлено що позивачем були придбані медикаменті які на пряму пов`язані для лікування гострих респіраторних захворювань: Викс АнтиГрип, Новірин - чек від 31.12.2021 року ТОВ «Чернігівська фармацевтична компанія», Артроксан - чек від 10.01.2022 року ТОВ «Подорожник Суми», чек від 14.01.2022 року ТОВ «Домінант - Фарма», Викс Актів Симптомакс чек від 03.01.2022 року Аптека нова№ 4 ФОП [PERSON] . Позивачем на думку відповідача у період грудень 2021 року - січень 2022 року було перенесено гостру респіраторну хворобу. До такої думки відповідач дійшов виходячи з назв лікарських препаратів які у більшості випадків було придбано позивачем. Вважає що, позивачем в достатній мірі в заяві та додаткових письмових доказах не зазначено та не підтверджено наявності завданої моральної шкоди, а також наявність причинного зв`язку між завданої позивачу моральної шкоди та неправомірними діями відповідача, відшкодування витрат позивача на перенесену гостру-респіраторну хворобу у період грудень 2021 року - січень 2022 року з - недопустимим доказом моральної шкоди. Просить у задоволені вимог щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі - 3 000, 00 грн. позивачу - відмовити у повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю та визнати письмові докази як недопустимими. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач - ТзОВ «Роменський завод продтоварів» в судове засідання явку представника не забезпечило, заяв, клопотань не надало. В судовому засіданні 01.02.2022 року представник відповідача пояснив, що сума позову по заборгованості з вплати заробітної плати вони визнають і виплатять після рішення суду. Що стосується несвоєчасної виплати заробітку, вважає що сума має бути відкоригована на підставі довідки про заборгованість, у них у довідці визначений більший розмір середньоденного заробітку, з витратами на адвоката також згодні. Моральну шкоду не визнають, тому що вважають що позивач зробила так навмисно, щоб отримати більшу суму компенсації. 8000 грн. це залишок суми, на час звільнення у [PERSON] була більша заборгованість і підприємство погашало частково суму заробітку. Страждань моральних на його думку не було. По закону ця моральна шкода має бути підтверджена, а в справі доказів немає. Розрахунок на час звільнення не провели тому що підприємство було в скрутному матеріальному становищі. При звільненні, з [PERSON] була домовленість, що підприємство буде щотижня виплачувати частину заборгованості. Судом встановлено, що [PERSON] , 19 вересня 2019 року прийнята на роботу в ТОВ «Роменський завод продтоварів» на посаду укладальника пакувальника зефіру виробничої дільниці № 2, а 29.01.2021 року звільнена з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України, Наказ № 10-К від 29.01.2021 р. Вказане підтверджено копією трудової книжки [NUMBER] . (а.с.6-8) Згідно довідки ТОВ «РЗП» від 02.11.2021 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] за період: листопад 2020 року р. січень 2021 року складає: 8996,53 грн. Відповідно довідки виданої лікарем КНП «Роменська ЦРЛ» РМР [PERSON] від 05.11.2021 року [PERSON] знаходиться на «Д» обліку в Роменській ЦРЛ з діагнозом: Артрозо-артрит лівого колінного суглоба з вираженим больовим синдромом. П`яткова шпора справа. Остеохондроз шийного відділу хребта. Унковертебральний артроз. Потребує постійного підтримуючого лікування. (а.с. 12) Згідно довідки виданої лікарем КНП «Роменська ЦРЛ» РМР [PERSON] від 05.11.2021 року [PERSON] знаходиться на «Д» обліку в сімейного лікаря з діагнозом: Гіпертонічна хвороба ст. ІІ ст. 2. Остеохондроз шийного відділу хребта. Потребує постійного підтримуючого лікування. (а.с. 13) З довідки виданої КНП «Роменська ЦРЛ» РМР 26.01.2021 року [PERSON] освідчена 26.01.2021 року лікарсько-консультативною комісією КНП «ЦПМСД міста Ромни» РМР Діагноз: Деформуючий Артрозо-артрит лівого колінного суглоба ІІ ст. ПФС ІІ ст. Висновок комісії: Протипоказана важка фізична праця та довготривале перебування на ногах. (а.с.14) 19 листопада 2021 року між [PERSON] «клієнт» та адвокатом Менько Д.Д. укладено угоду про надання правничої допомоги, згідно умов якої клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнту правничу допомогу щодо підготування позовної заяви в цивільній справі про стягнення заборгованості.Розмір гонорару адвоката визначається за домовленістю сторін і становить 1500 грн. Відповідно до акту приймання передачі наданих послуг від 22 листопада 2021 року адвокат надав, а клієнт отримав правничу допомогу в підготуванні позовної заяви. Послуги з правничої допомоги надані повністю. На надання послуг адвокатом витрачено 4 години робочого часу. (а.с.18) Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 73 [PERSON] прийняв від [PERSON] 1500 грн. (а.с.16) З довідки виданої ТОВ «Роменський завод продтоварів» від 24.12.2021 вбачається, що [PERSON] працювала в ТОВ «Роменський завод продтоварів» з 19.09.2019 р. по 28.01.2021 р. на посаді Укладальник пакувальник. Дохід за період з 01.11.2020 р. по 31.12.2020 р. склав 11702,75. Розмір середньої ЗП становить 195,05 грн. (а.с.40) Згідно висновку лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз: вірусна інфекція. SARS-COV-2. Швидкий тест №945 від 28.12.21 р. позитивний. До висновку долучені чеки на придбання ліків. (а.с.48-50) Згідно ст.\~43\~Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст.\~115\~КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.\~116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частиною 2 ст.\~233\~КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. Відповідно до ч. 1 ст.\~117\~КЗпП України - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст.\~117\~КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. \~ \~ \~ \~Статтею 237-1 КЗпП передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, коли порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків або змушує докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задоволити. Суму заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 8996,53 грн. відповідач не оспорює і не заперечує проти стягнення невиплаченого заробітку. Розрахунок розміру заробітку за час затримки розрахунку, який виконаний позивачем, не зважаючи на заперечення з цього приводу відповідача, який вказує на невірний спосіб визначення такого розміру, суд вважає таким, що може бути покладений в основу прийнятого рішення, оскільки згідно розрахунку позивача середньоденний розмір заробітку складає 175 грн., а згідно даних поданих відповідачем такий розмір становить 195,05 грн. що на 20 грн. більше ніж вказав позивач. А тому, виходячи з того що право визначення способу захисту свого порушеного права, в тому числі шляхом стягнення певних коштів, належить виключно позивачеві, суд вважає доцільним застосувати розрахунок визначений позивачаем, так як стягнення за розрахунком визначеним відповідачем призведе до збільшення суми стягнення, що може бути розцінено сторонами і вищими судами, у випадку перегляду рішення суду, як вияв упередженості і вихід за межі заявлених вимог. На переконання суду порушенням відповідачем законних прав [PERSON] конституційного права на оплату праці, було порушено звичний для останньої уклад життя, завдало їй моральних страждань, які виразилися в переживаннях, пов`язаних із необхідністю захисту свого порушеного права, остання зазнала втрат немайнового характеру, отже їй завдано моральну шкоду. Визначений позивачем розмір моральної шкоди у сумі 3000 грн. суд вважає обґрунтованим виходячи зі ступеню моральних страждань та з урахуванням часу протягом якого триває порушення права особи. До справи долучені належні та допустимі докази на підтвердження надання позивачу правничої допомоги та її оплату позивачем у погодженому сторонами угоди розмірі. Виходячи зі ступеню складності справи, змісту та обґрунтування позовної заяви, кількості позовних вимог, висновків суду щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог, суд вважає розмір оплати послуг з надання правничої допомоги в сумі 1500 грн. обґрунтованим і справедливим. Підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу не має, оскільки суд задовольняє всі вимоги позивача, що свідчить про належне виконання особою, яка надає правничу допомогу, своїх обов`язків, визначених Договором про надання правничої допомоги від 19 листопада 2021 року. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved