Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

В січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 60884,95 грн. у відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 20 000 грн. моральної шкоди та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.10.2021 о 09.10 год. в м. Вінниці по вул. Соборній, 67, відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи автомобілем "HYUNDAI SONATA",\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~не врахував\~дорожньої обстановки,\~перед розворотом\~не зайняв\~відповідне крайнє\~положення на\~проїзній частині,\~не надав\~дорогу транспортному\~засобу "VOLKSWAGEN\~CADDY", д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~що рухався\~у попутному\~напрямку,\~та не\~надав перевагу\~у русі\~автомобілю "NISSAN\~LEAF", д.н.з. [NUMBER] , що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого здійснив зіткнення з вказаними транспортними засобами, що призвело до пошкодження належного позивачу на праві власності транспортного засобу "VOLKSWAGEN\~CADDY", д.н.з. [NUMBER] . Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2021, яка залишена без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 09.12.2021, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Майнова шкода складається з витрат, які позивач вимушений понести на ремонт належного йому автомобіля "VOLKSWAGEN\~CADDY", д.н.з. [NUMBER] в розмірі 207298,97 грн. та втрати товарної вартості вказаного автомобіля в розмірі 15896,73 грн., у загальній сумі 223195,70 грн., що підтверджується висновком експертного дослідження №114Е-10/2021 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 28.10.2021. Цивільна відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в АТ «СК «ІНГО», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №205261808 від 03.08.2021. АТ «СК «ІНГО» на виконання взятих зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів добровільно сплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 162310,75 грн., що підтверджується виписками з карткового рахунку від 12.11.2021 та 15.11.2021. Вказане страхове відшкодування було здійснено в максимальному розмірі передбаченому договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №205261808 від 03.08.2021. Таким чином, розмір не відшкодованої позивачеві майнової шкоди складає 60884,95 грн. (223195,70 грн. - 162310,75 грн.). Крім того, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, переживаннях, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням належного йому автомобіля, а саме позивач та його сім`я після ДТП протягом практично трьох місяців не могли використовувати автомобіль у власних потребах, що створювало значні труднощі в організації життя, напругу та нервозність у відносинах з членами сім`ї, дискомфорт та труднощі в повсякденному житті. Також позивач був вимушений витрачати свій час на відновлення своїх прав, брати участь в судових засіданнях про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, був вимушений добиватись у страхової компанії відшкодування завданої шкоди. До судового засідання представник позивача адвокат Гурба М.В. не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої просив позов задовольнити, розглянути справу в його відсутність та відсутність позивача, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і проти такого порядку не заперечував представник позивача. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно із ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1, 2 ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, в також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, окрім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Ч.1 ст.\~1167\~ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України). Згідно ст.\~1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено,\~що 01.10.2021 внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль "VOLKSWAGEN CADDY", д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем "HYUNDAI SONATA", д.н.з. [NUMBER] . Вину відповідача [PERSON] у даній ДТП встановлено постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2021,\~яка залишена\~без змін\~постановою Вінницького\~апеляційного суду\~від 09.12.2021 (справа №127/26866/21) (а.с. 6-14). Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в АТ «СК «ІНГО» відповідно до полісу №205261808 від 03.08.2021. Строк дії договору з 03.08.2021 по 02.08.2022 (а.с. 15). Відповідно до висновку експертного дослідження №114Е-10/2021 від 28.10.2021 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди 01.10.2021, станом на час виконання даного дослідження, складає: 207298,97 грн. Величина втрати товарної вартості КТЗ автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , внаслідок його пошкодження під час дорожньо- транспортної пригоди 01.10.2021, станом на час виконання даного дослідження, складає 15896,73 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди 01.10.2021, станом на час виконання даного дослідження, складає 223195,70 грн. (а.с.18-50). АТ «СК «ІНГО» на виконання взятих зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів сплатило на користь позивача [PERSON] страхове відшкодування в загальному розмірі 162310,75 грн., що підтверджується виписками з карткового рахунку від 12.11.2021 на суму 34254,25 грн. та 15.11.2021 на суму 128056,50 грн. (а.с. 16-17). Пунктами 4, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вимогами ст. 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду України у справі №6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року визначено, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Як передбачено ст. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, враховуючи вказані вище норми закону, встановлені в судому засіданні обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача матеріальний збиток завданий [PERSON] в результаті пошкодження його автомобіля в сумі 60884,95 грн. (різниця між фактичним розміром матеріального збитку і сумою виплаченого страхового відшкодування). Судом встановлено, що в результаті пошкодження відповідачем [PERSON] автомобіля позивачу [PERSON] спричинено моральну шкоду, яка полягала у труднощах в організації життя, напрузі та нервозності у відносинах з членами сім`ї, дискомфорті та труднощах в повсякденному житті, відсутності можливості використовувати автомобіль. Відшкодування моральної шкоди регулюється ст. 1167 ЦК України, де йдеться про те, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст. 23 ч. 3 абз. 2 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом. Враховуючи глибину душевних страждань позивача, при цьому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди, спричиненої позивачу [PERSON] в розмірі 3000 грн. Суд вважає, що оцінена [PERSON] моральна шкода в заявленому розмірі 20 000 грн. ним не доведена, тобто вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує вимоги, викладені в частині 3 цієї статті. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Інтереси позивача [PERSON] по даній цивільній справі про відшкодування шкоди завданої пошкодженням автомобіля «VOLKSWAGEN\~CADDY»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] представляв адвокат Гурба М.В. на підставі договору про надання правничої допомоги №92 з додатками від 07.10.2021. Відповідно до розрахунку витрат на професійну правничу допомогу від 03.05.2022 та квитанції б/н від 03.05.2022, [PERSON] сплатив 8000 грн. адвокату Гурбі М.В. за надану правничу допомогу. Згідно з приписами п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати (крім судового збору), пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позов задоволено частково на 78,99%, тому підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесений судовий збір в сумі 783,90 грн., а також 6319,20\~грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені витрати по проведенню експертного дослідження №114Е-10/2021 від 28.10.2021 у розмірі 3500 грн. з метою визначення розміру завданої майнової шкоди, що підтверджується дублікатом квитанції №0.0.2312540920.1 від 21.10.2021 (а.с. 53). За вказаних обставин, суд вважає, що судові витрати, понесені позивачем по проведенню експертного дослідження підлягають відшкодуванню в повному обсязі, а не пропорційно задоволених позовних вимог, оскільки таке експертне дослідження проводилось виключно для визначення розміру майнової шкоди, спричиненої транспортному засобу, вимога про відшкодування якої задоволена повністю і не має відношення до частини позовних вимог, які позивачем пред`явлено до відповідача про відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial