Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

26 жовтня 2021 року позивачка звернулася з позовом до Черкаської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , [INFO] , у віці 89 років, про що свідчить Свідоцтво про смерть, серія [NUMBER] , видане Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області 20.12.2019 року, актовий запис № 3458. Після смерті матері позивачки відкрилася спадщина, до якої входить наступне нерухоме майно, а саме: -земельна ділянка, площею 0,0431 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136700:03:014:0066, що розташована в [ADDRESS] , що належить померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯК № 419731, виданого на підставі рішення Черкаської міської ради від 10.06.2010 р. № 5-717; -житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить померлій особі на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.07.1983 року нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Старовойтовой Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 2-5536. Дане нерухоме майно складається з дерев`яного будинку обкладеного цеглою, загальною житловою площею 39,5 кв.м., сарай «Б», льоха «В», водоколонки № 5 та огорожі, що розміщені на вищевказаній земельній ділянці. За життя померла [PERSON] заповіту не залишила, а тому спадкування має відбуватись по закону в порядку черговості, насамперед спадкоємцями першої черги, до який відноситься її донька - позивачка [PERSON] . Будь-яких інших спадкоємців за законом першої черги, окрім позивачки [PERSON] , після смерті її матері, не залишилось. Померла [PERSON] , не могла самостійно себе обходити через похилий вік та незадовільний стан здоров`я, через, що потребувала постійного догляду, який тривалий час вимушена була здійснювати лише її донька [PERSON] . Позивачка змушена була постійно знаходитись разом з матір`ю у її будинковолодінні, що створювало їм значні незручності, а тому за їх спільної згоди було вирішено, що [PERSON] до кінця 2016 року поселиться у квартирі позивачки, по [ADDRESS] , що і відбулось в подальшому. Зокрема, в листопаді 2016 року [PERSON] виїхала зі свого будинку по [ADDRESS] , до позивачки в квартиру [ADDRESS] , де з того часу і до дня смерті постійно проживала разом з позивачкою. 07.10.2021 року з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, що залишилось після смерті [PERSON] , позивачка вирішила звернутись до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Іващенко Г.М., з заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадкове майно, у видачі якого їй було відмовлено та роз`яснено право звернутися до суду. Просить суд визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), право власності на земельну ділянку, площею 0,0431 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136700:03:014:0066, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , як померла [INFO] . Визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , як померла [INFO] . 26 жовтня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 1 листопада 2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси до Першої черкаської державної нотаріальної контори було надіслано запит про надання витягу (інформаційної довідки) зі Спадкового реєстру щодо реєстрації спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Згідно відповіді Першої черкаської державна нотаріальної контори від 9 листопада 2021 року, вх.. № 1685/01-16 згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 67217236 від 09.11.2021 р. спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена Першою черкаською державною нотаріального конторою 06.04.2020 р. за № 134/2020. 25 листопада 2021 року Черкаська міська рада скерувала до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування свого відзиву Черкаська міська рада зазначила, що на час подання даної позовної заяви позивачкою не було надано достатніх та достовірних доказів проживання позивача разом із спадкодавцем на момент смерті останнього. Зважаючи на викладене, просить відмовити у позові у повному обсязі. 29 листопада 2021 року представником позивачки, адвокатом Руднічуком Дмитром Володимировичем було подано клопотання про витребування доказів. В обґрунтування свого клопотання представник позивачки зазначив необхідністю встановити кола осіб, які є спадкоємцями померлої [PERSON] , а тому просить суд витребувати у Першій черкаській державній нотаріальній конторі відомості про відкриті спадкові справи після померлої [PERSON] та їх копії. 30 листопада 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси ухвалено витребувати у Першій черкаській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Копії спадкової справи № 134/2020 були направлені Першою черкаською державною нотаріальною конторою листом від 7 грудня 2021 року, вх.. № 18871. 19 січня 2022 року у справі № 712/11624/21 було проведено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засідання були проведені дії, передбачені статтею 197 ЦПК України, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 855057-2021 від 21.09.2021 р. Відповідно до Свідоцтва про народження позивачки її батьками є [PERSON] та [PERSON] . На підставі договору купівлі-продажу будинку з надвірними спорудами від 12.07.1983 р., посвідченого нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Старовойтовою Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 2-5536 [PERSON] набула у власність житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності вартість вказаного будинку складає 205080 грн. Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯК № 419731, виданого на підставі рішення Черкаської міської ради від 10.06.2010 р. № 5-717 [PERSON] набула у власність земельну ділянку, площею 0,0431 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136700:03:014:0066, що розташована в [ADDRESS] . Відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності вартість вказаної земельної ділянки складає 250320 грн. [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , видане Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області 20.12.2019 року, актовий запис № 3458. Після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] відкрилась спадщина на спадкове майно - вищевказані житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, які на момент смерті були зареєстрованими на праві власності спадкодавця. Загальна вартість спадкового майна складає 455 400 грн. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 09.11.2021 р. № 67217236 після смерті [PERSON] Першою черкаською державною нотаріальною конторою 06.04.2020 року була заведена спадкова справа за № 134/2020 на підставі претензій кредиторів [PERSON] та [PERSON] . З заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини будь-які особи не звертались. У жовтні 2021 р. з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, що залишилось після смерті [PERSON] , позивачка вирішила звернутись до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Іващенко Г.М., з заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадкове майно. Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Іващенко Г.М. 07.10.2021 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] . Підставою відмови зазначена відсутність можливості підтвердити місце відкриття спадщини, факт прийняття спадщини позивачкою у встановлені законом строки, відсутності документів, що встановлюють родинні відносини зі спадкоємцем та документів, які підтверджують склад спадкового майна. Звертаючись до суду, позивачка вказує, що є єдиною спадкоємицею після смерті своєї матері [PERSON] , яка на день смерті проживала з позивачкою. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки, наданої Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 10.01.2022 р. позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 23.01.1991 р. по час формування даної інформаційної довідки. [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 16.09.1983 р. й на час своєї смерті [INFO] . Відповідно до акту від 22.10.2021 р. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , з листопада 2016 р. виїхала зі свого постійного місця проживання - будинку [ADDRESS] на постійне проживання до іншого місця, за місцем проживання своєї доньки [PERSON] - до квартири [ADDRESS] ., та з того часу й до моменту своєї смерті проживала разом із нею. Згідно з Довідкою з місця проживання та про склад сім`ї № 447 від 21.10.2019 р., виданої головою комітету самоорганізації населення мікрорайону "Дахнівський" дійсно [PERSON] , [INFO] , проживала зі своєю дочкою [PERSON] , [INFO] до дня своєї смерті [INFO] , вели спільне господарство, донька доглядала свою матір та здійснила поховання. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , дали покази про те, що [PERSON] , [INFO] , проживала зі своєю дочкою [PERSON] , [INFO] до дня своєї смерті [INFO] , вели спільне господарство, донька доглядала свою матір та здійснила поховання. Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»). Стаття 1216 ЦК України визначає спадкування як є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України). У відповідності до ч. 1-2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 статті 1221 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що на випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишала. Відповідно до Свідоцтва про народження батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, позивачка [PERSON] є спадкоємницею першої черги після смерті [PERSON] , [INFO] . Інших спадкоємців за законом першої черги після смерті [PERSON] не залишилось. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України). Право на вибір місця проживання закріплено у ст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. При цьому, положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у редакції на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою, та оцінені судом. Частина третя ст. 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Схожа за змістом правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 та постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17. Згідно із частиною 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає доведеним позивачкою факт її постійного проживання з [PERSON] на час смерті останньої [INFO] . Відсутність реєстрації місця проживання позивачки (спадкоємця) за місцем проживання [PERSON] (спадкодавця) не може бути доказом того, що вона не проживала з матірю на час відкриття спадщини, оскільки обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою, та оцінені судом. Зокрема, факт проживання [PERSON] , [INFO] підтверджується Актом опитування сусідів № 446 від 21.10.2021 р., Довідкою з місця проживання та про склад сім`ї від 21.10.2019 р., Актом від 22.10.2021р., показами свідків [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, судом встановлено і не спростовано матеріалами справи, що на момент смерті [PERSON] квартира [ADDRESS] була її постійним місцем проживання, хоча вона не була зареєстрована у цій квартирі, за місцем постійного проживання її доньки [PERSON] . Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верхового Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у справі № 355/340/17-ц від 15 липня 2020 року. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 227/3750/19. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає доведеним, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після своєї матері [PERSON] , інших спадкоємців немає. Також судом встановлено, що після матері позивачки до складу спадкового майна входять: -земельна ділянка, площею 0,0431 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7110136700:03:014:0066, що розташована в [ADDRESS] , що належить померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯК № 419731, виданого на підставі рішення Черкаської міської ради від 10.06.2010 р. № 5-717; -житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить померлій особі на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.07.1983 року нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Старовойтовой Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 2-5536. Дане нерухоме майно складається з дерев`яного будинку обкладеного цеглою, загальною житловою площею 39,5 кв.м., сарай «Б», льоха «В», водоколонки № 5 та огорожі, що розміщені на вищевказаній земельній ділянці. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання за позивачкою право власності на будинковоловіолдіння та земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки підтверджено належність спадкодавцю спадкового майна та відсутність інших спадкоємців. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивачем не заявлено вимоги про відшкодування відповідачем судових витрат.

Outcome: approved