Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

[PERSON] , звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 12.02.2018 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №33. Від даного шлюбу дітей не мають. Зазначає, що причиною розпаду сім`ї стало те, що вони з відповідачем мають різні характери та погляди на життя. Відповідач мав погане відношення до сім`ї, постійно був відсутній вдома, зникав на три дні та повертаючись нічого не пояснював. Разом не проживають три роки та подати до органів реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу відповідач, не бажає. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим та просить шлюб розірвати в судовому порядку. Позивач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася та про причини неявки суду не повідомила. В позові просила розглянути справу у її відсутності, в зв`язку з виїздом на сезонні роботи. Відповідач [PERSON] будучи повторно, належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами №№9050001248553 та 9050001280201, в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2018 року між сторонами укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 12.02.2018 року зареєстрованим Виконавчим комітетом Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 33. Від шлюбу дітей не мають. Майнового спору на час розгляду справи, не виникає. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що нормальних сімейних стосунків вони не підтримують більше трьох років та спільних дітей від шлюбу не мають. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи про розірвання шлюбу, не виявив бажання взяти участь у розгляді справи, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved