Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявник звернувся до суду з вимогою ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин,\~а саме,\~що [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] в\~місті Одесі,\~Свідоцтво про\~смерть серії\~ [NUMBER] ,\~є матір`ю\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Заявник підтримала вимоги заяви та просила задовольнити.\~ Заінтересована особа\~ до суду не з`явилася, про час слухання справи повідомлена належним чином. Заявник зазначив, що [PERSON] та [PERSON] є донькою та матір`ю. Однак в документі, що підтверджують родинні зв`язки, допущені помилки. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме, на Ѕ частку житлового будинку під [ADDRESS] . У встановлений законом порядок, після смерті [PERSON] , заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між заявником та [PERSON] . Заявник отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 01.10.2021 року вих. № 419/02-31 приватного нотаріуса одеського міського нотаріального округу Гребенюк І. М., в якій зазначено, що в документах, що підтверджують родинні зв`язки, допущені помилки. У свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено прізвище « [PERSON] », в документі, що посвідчує право власності померлої на вищезазначену частку житлового будинку, а саме у Свідоцтві про право на спадщину (ВМЕ 028002), виданого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою 24.04.2009 року за реєстровим № 1-312, зареєстрованого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 15.06.2009 року, номер запису 18584, в книзі 7доп-115, реєстраційний номер 26741549, зазначено прізвище « [PERSON] ». Крім того, в актовому записі про народження № 12 від 30.01.1989 року ( [NUMBER] ) зареєстровано прізвище спадкоємця [PERSON] , але у її паспорті вказано [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частина 4 ст.315 ЦПК України, передбачає відмову у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Спір про право між спадкоємцями відносно спадкового майна відсутній. Також немає спору відносно спадкового майна з третіми особами. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у Листі від 16.05.2013р. за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у п.18 зазначив, що рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК. Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. Право власності полягає у трьох правомочностях - володіння, користування, розпорядження. Оскільки заявнику належить спадщина з часу її відкриття (ст.1268 ЦК України), відповідно, він може володіти та користуватися спадковою масою. Повноваження щодо розпорядження майном обмежено, оскільки існують перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом. З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980р. За змістом положень статей 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спад\-коємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України особа, яка проживала зі спадкодавцем і однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За наведених обставин суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved