Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (надалі - АТ «Ощадбанк») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.10.2014 року між банком та [PERSON] був укладений договір №29526 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Крім того, 04.09.2015 року між банком та [PERSON] укладено додатковий договір №1 до договору №29526, відповідно до якого відповідачу на його картковий рахунок було встановлено кредит в сумі 17600,00 грн. Фіксована процентна ставка за кредитом складає 28,00% щомісячно, процентна ставка за несанкціонованим овердвафтом 40% річних. Однак відповідач свої зобов`язання по кредитному договору не виконав і станом на 03.11.2021 у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі з процентами та штрафами в розмірі 19582,64 грн. А тому просив, стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача до початку розгляду справи по суті подала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З матеріалів справи слідує, що 20.10.2014 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір №29526 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (а.с. 15). Крім того, 04.09.2015 року між банком та [PERSON] укладено додатковий договір №1 до договору №29526, відповідно до якого відповідачу на його картковий рахунок було встановлено кредит в сумі 17600,00 грн. Фіксована процентна ставка за кредитом складає 28,00% щомісячно, процентна ставка за несанкціонованим овердвафтом 40% річних (а.с. 16). Відповідно до п.п. 4.2 додаткового договору №1, [PERSON] мав право скористатися кредитними коштами за відсутності власних коштів і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором (а.с. 16). Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням. Таким чином, виходячи зі змісту вищевказаної норми закону, та фактичних дій відповідача щодо погашення вказаного кредиту, вбачається, що відповідач не тільки прострочив взяті на себе договірні зобов`язання, а й не виконав їх належним чином, а відтак зобов`язання відповідача по сплаті ним боргу не є припиненими. Як випливає із змісту частини 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобов`язання по кредитному договору виконав в повному обсязі, однак [PERSON] не повертає отримані кредитні кошти, в зв`язку з чим не виконує зобов`язання належним чином і, згідно наданого позивачем розрахунку станом на 03.11.2021 року йому нарахована кредитна заборгованість в сумі 19582,64 грн., в тому числі: 17600,00 грн. - борг за кредитом; 1944,20 грн. проценти, 31,19 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 21,07 грн. 3% річних; 7,25 грн. інфляційні втрати (а.с. 5-11). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача встановлену в судовому засіданні заборгованість за кредитним договором в сумі 19582,64 грн. Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved