Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 04.04.2021 року о 15 годині 15 хвилин на 153 кілометрі автодороги Київ-Ковель-Ягодин [PERSON] , керуючи автомобілем Citroen, державний номерний знак [NUMBER] , порушивши вимоги Правил дорожнього руху України, скоїв зіткнення з автомобілем марки Nissan Qashgai+2, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який є власником вказаного автомобіля. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження. Вину свою у вчиненні ДТП водій [PERSON] визнав повністю, вказавши, що саме він здійснив наїзд на автомобіль позивача Nissan Qashgai+2, коли останній зупинився для маневру ліворуч, а саме зіткнувся в його автомобіль ззаду. Оскільки водій автомобілю «Citroen» [PERSON] обставин вчинення ДТП не заперечував, вину свою визнав, жоден з учасників ДТП тілесних ушкоджень не отримав, обоє водіїв перебували в тверезому стані, він та [PERSON] скористались правом на складання Європротоколу, відповідно до вимог чинного законодавства. Діями [PERSON] , який є винуватцем у вчиненні ДТП, [PERSON] було завдано майнову шкоду у розмірі 163040 гривень 71 копійку, що підтверджується висновком авто товарознавчої експертизи №476 від 02.06.2021 року. Також він поніс витрати в розмірі 3000 гривень по евакуації пошкодженого автомобіля з місця ДТП до дому, що підтверджується товарним чеком, виданим ФОП [PERSON] . Цивільна відповідальність винуватця ДТП [PERSON] застрахована в ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія». Страховою компанією було виплачено страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 50000 гривень, що стверджується випискою з банківського рахунку. Отже, з врахуванням отриманої страхової виплати (страхового відшкодування) відповідач зобов`язаний відшкодувати йому 113040,71 гривень матеріальної шкоди, 3000 гривень витрати по евакуації транспортного засобу та 3500 гривень - витрат на проведення авто товарознавчого дослідження, а всього 119540,71 гривень. До теперішнього часу він не отримав від відповідача [PERSON] ніяких коштів на відшкодування матеріальної шкоди, не дивлячись на його неодноразові звернення до нього та прохання урегулювати це питання в позасудовому порядку (направлялось звернення про досудове врегулювання спору що підтверджується квитанцією про поштове відправлення з описом вкладень). Відповідно до Постанови Судової палати Верховного Суду України у цивільних справах від 20.01.2016 року по справі №6-2808 цс 15 право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоду , є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого є потерпілий не був, хоч це договір і укладений на користь третіх осіб. Потерпілому належить право вимоги у деліктному та договірному зобов`язанні. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоду, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика , у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК України підстав. Відповідач зобов`язаний відшкодувати матеріальну шкоду, яка становить різницю між дійсно завданою матеріальною шкодою та отриманою страховою виплатою в сумі 113040, 71 гривень, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 3500 гривень. Та витрати на евакуацію транспортного засобу в сумі 3000 гривень. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою в сумі 113040,71 гривень, витрати на евакуацію транспортного засобу 3000 гривень, а всього 116040,71 гривень. Одночасно просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати в сумі 9660,40 гривень, що складаються з витрат на правову допомогу в сумі 5000 гривень, 1160,40 гривень - сплаченого судового збору за подання позовної заяви, витрат на проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 3500 гривень. 13.01.2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Третій особі встановлено строк на подачу пояснень щодо позову та відзиву на позов. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась особам, які беруть участь у справі та була отримана третьою особою 24.01.2022 року. Одночасно про розгляд справи повідомлялось шляхом розміщення оголошення на сайті суду. У встановлений строк відзив на позов або пояснення щодо позову не надійшли. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. З повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду сліду, що 04.04.2021 року о 15:15 годині на 153 км автодороги Київ-Ковель Ягодин сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який є власником зазначеного транспортного засобу, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , та автомобіля «Citroen», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована ПрАТ «УПСК» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 8295054 від 10.09.2020 року (а.с.55). 06.04.2021 року [PERSON] до Коростенського РВ ЖФ ПрАТ «УПСК» подав пояснення про те, що під час руху автодорогою Київ-Ковель-Ягодин на 153 км. автомобіль «Nissan» зупинився для маневру ліворуч, а з правої сторони зупинився автомобіль ДЕО Ланос . Помітивши їх, він почав гальмувати і щоб не виїхати на зустрічну смугу вирішив проїхати між двох авто, під час чого зіткнувся з автомобілем «Nissan». Автомобіль Део Ланос відразу поїхав. Відповідачем не оспорено обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, наявність його вини у ДТП. З висновку експерта №476 від 02.06.2021 року слідує, що вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER] на 30.05.2021 року складає 163040, 71 гривня. Вказаний розмір відповідачем на час розгляду справи не оспорено та не спростовано. На рахунок позивача ПрАТ « УПСК » перерахувало кошти в сумі 50000 гривень. Різниця між виплаченим позивачу страхового відшкодування та отриманим від страховика відповідача становить 113040, 71 гривень. Витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER] з 152 км автодороги Київ-Ковель до м.Коростень склали 3000 гривень, що стверджується товарним чеком від 4.04.2021 року. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. Стаття 22 ЦК України передбачає право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, є реальними збитками , а отже майновою шкодою. Право вимагати відшкодування заподіяної в результаті ДТП матеріальної шкоди має власник або особа, яка володіє автомобілем на підставі, передбаченій законом або договором. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Як зазначено у п.86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, якщо згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним. Отже, з урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню на підставі ст.141 ЦПК України. Так, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Як передбачено ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадку надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір судових витрат встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.141 ЦПК України). На підтвердження понесених судових витрат в справі наявний договір від 10.07.2021 року про надання правової допомоги, квитанція до прибуткового касового ордера від 19.10.2021 року про сплату [PERSON] на підставі договору від 10.07.2021 року кошів в сумі 5000 гривень; квитанція від 10.11.2021 року про сплату судового збору в сумі 1160 гривень за подачу позовної заяви. Витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження склали 3500 гривень, що стверджується актом №476 прийому-передачі виконаної роботи Вищевказані суми понесених витрат підлягають стягненню на користь позивача.

Outcome: approved