Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн, щомісячно, до закінчення навчання або досягнення ним 23-х років. Також, просить допустити негайне виконання рішення в межах сплати платежу за один місяць, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що 27.10.2002 уклала шлюб з [PERSON] . Від цього чоловіка у шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають із позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 02.12.2019 шлюб між ними розірвано. Відповідно до судового наказу Літинського районного суду Вінницької області від 08.04.2020 відповідач сплачував на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей до досягнення ними повноліття. [INFO] старшому сину [PERSON] виповнилося 18 років. На даний час він навчається на 4 курсі Відокремленого структурного підрозділу Вінницького фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну Київського національного університету будівництва і архітектури. Зазначає, що відповідач має можливість утримання сина, так як є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід. Повідомляє, що вона працює приватним підприємцем, окрім повнолітнього сина [PERSON] на її утриманні є ще одна неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , на якого я отримує від боржника мінімальні аліменти, яких не вистачає навіть для забезпечення базових потреб дитини. Старший син навчається на стаціонарі, проживає у гуртожитку, стипендії не отримує, ніякого джерела доходів не має. Всі витрати, пов`язані з навчальним процесом, в тому числі проїзд, проживання та харчування лежать на ній. Враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, інших дітей у нього не має, непрацездатних батька чи матері на його утриманні не перебуває, він зобов`язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина - [PERSON] , який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2000 (дві тисячі гривень) щомісячно. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області 28.03.2022 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 26.04.2022. Позивачка [PERSON] через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. До початку судового засідання від відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати без його участі, позов визнає та просить задовольнити. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Зазначені обставини визнаються сторонами, тому в силу ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. 02 грудня 2019 року сторони розірвали шлюб, згідно рішення Літинського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2019 року справа №137/1364/19 (а.с.6). За судовим наказом Літинського районного суду Вінницької області №137/383/20 від 08.04.2020 з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття (а.с.22). До складу сім`ї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , входить син [PERSON] , 2003 року народження, згідно довідки №413 від 11.03.2022 виданої Літинською селищною радою (а.с.21). [PERSON] навчається на 4 курсі Відокремленого структурного підрозділу Вінницького фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну Київського національного університету будівництва і архітектури за державним замовленням з 01.09.2018 по 30.06.2022, згідно довідки №664 від 22.11.2021 (а.с.10). Між позивачем та відповідачем виник спір з приводу стягнення аліментів у зв`язку з навчанням повнолітнього сина. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У сукупності наведеного, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним та достатнім розмір аліментів, у межах заявлених позивачкою позовних вимог в твердій грошовій сумі 2000грн, щомісячно, до закінчення навчання або досягнення ним 23-х років. Частиною першою ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася з позовом до суду 16.02.2022, а тому законним є присудження аліментів саме з цієї дати. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому судове рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягатиме до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992,40грн, оскільки позивачка була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

Outcome: approved