Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що відповідач по справі є батьком її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , але [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, яка проживає разом зі своєю матір`ю, позивачем по справі. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, з часу винесення Білоцерківським міськрайонним судом рішення про стягнення аліментів на утримання дочки, відповідач припинив будь-яке спілкування з дочкою, не бере участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, аліментів не сплачує, згідно розрахунку державного виконавця від 22.04.2021 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 22.04.2021 року становить 111 816 грн.00 коп., а тому позивач просить суд стягнути пеню за прострочення сплати аліментів та позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 22.07.2021 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с34). 07.10.2022 року ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті ( а.с. 48,49). 25.10.2021 року Служба у справах дітей надала письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору. (а.с.55,56). 02.12.2021 року від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. (а.с.62). 11.01.2022 року позивач [PERSON] надала заяву про зменшення позовних вимог.(а.с.69,70). 11.01.2022 року відповідач [PERSON] надав заяву про визнання позовних вимог (а.с.71). 11.01.2022 року та 01.02.2022, 14.02.20220 року Служба у справах дітей подплп заяву про розгляд справи за відсутності представника ССД. (а.с.72,82). 08.02.2022 року відповідач [PERSON] надав заяву про визнання позовних вимог, з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог. (а.с.90). 08.02.2022 року представник позивача - адвокат Кузьменко Є.А., просив залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення пені, решту позовних вимог підтримав. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, 08.02.2022 року представник позивача - адвокат Кузьменко Є.А., подав заяву про зменшення позовних вимог, та підтримав позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав, Відповідач в судовому засіданні 26.10.2021 року не визнав позов (а.с.58,59). На розгляд справи 19.04.2022 року відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, 08.02.2022 року відповідач надав заяву про визнання позовних вимог, з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог. Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, Махаринський Г.В., обізнаний щодо розгляду даної справи, був присутнім в підготовчому судовому засіданні, а в судове засідання на розгляд справи по суті не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направили заяву про розгляд справи за відсутності представника ССД. Третя особа по справі направила суду Висновок органу опіки та піклування щодо вирішення даного судового спору. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] . Наведене підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 25.03.2015 р. (а.с.13). Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 14.06.2011 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.04.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.15). Зі змісту позовних вимог вбачається, що за рішенням суду відповідач сплачував аліменти періодично, не в повному обсязі, а з 2019 року не сплачує аліменти. Згідно розрахунку державного виконавця від 22.04.2021 року № 37250, заборгованість відповідача станом на 22.04.2021 року становить 111 816 грн.00 коп. (а.с.18). Відповідно до інформації наданої адміністрацією Білоцерківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №21 Білоцерківської міської ради Київської області, де в 4-В класі навчається малолітня [PERSON] , вбачається, що батько не бере участі у вбихованні дочки, не цікавиться її навчанням, не відвідує школу та не з`являється на батьківські збори, що підтверджено довідкою від 28.05.2021 року №43. (а.с. 22). Як убачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] , [INFO] , із своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] , проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено витягом з реєстру Білоцерківської міської територіально громади від 15.06.2021 року, індексний номер витягу: 15.2-03/15769. (а.с.14). Встановлено, що [PERSON] працює менеджером в ФОП [PERSON] із 22.06.2021 року на умовах повного робочого часу. (а.с.20). Згідно висновку Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради від 12.10.2021 року №176, орган опіки та піклування - виконавчий комітет міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо його малолітньої доньки [PERSON] [INFO] та відповідність зазначеного інтересам дитини. (а.с. 56). Зі змісту позовних вимог вбачається, що відповідач по справі [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом з позивачем, яка займається вихованням та утриманням дитини. Позивач зазначає, що відповідач життям та здоров`ям доньки не цікавився, участі у їх вихованні не приймає, крштів на утримання дитини не надає, припинив будь-яке спілкування з позивачем та донькою. Аліменти відповідач сплачував періодично, та не в повному обсязі, а з 2019 року аліменти взагалі не сплачує. Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд виходить з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р., Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо (вона), він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач безпричинно ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дочки [PERSON] , не проявляє батьківської турботи, не цікавиться її здоров`ям, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Судом встановлено, що відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків по утриманню і вихованню своєї дитини [PERSON] , судом не виявлено обставин, які б спричинили перешкоди відповідачу, як батьку дитини, виховувати дитину, спілкуватися з донькою. Отже, виходячи із заявлених вимог, встановлених судом фактів, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, визнгання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав стосовно його малолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Суд вважає за необхідне в рішенні зазначити, що відповідно до положень ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 840 грн.80 коп.

Outcome: approved