Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов до відповідачів комунального закладу «Почапинський ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області, у якому просив визнати незаконним та скасувати наказ комунального закладу «Почапинська ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області про відсторонення його від роботи, допустити до роботи, а також зобов`язати відповідача виплатити позивачу невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працює заступником директора з виховної роботи, вчителем історії, з 18 листопада 1994 року. У листопаді 2021 року відповідачем комунальним закладом «Почапинська ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області було порушено його конституційне право на працю, зокрема постійно вимагали медичну інформацію щодо вакцинації від респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 та обмеженням прав працівника щодо повноцінної роботи. Так, 08 листопада 2021 року відповідачем комунальним закладом «Почапинська ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області йому було вручено наказ №58-к від 05 листопада 2021 року про відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2. Так, 08 листопада 2021 року відповідачем комунальним закладом «Почапинська ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області йому було вручено наказ №58-к від 05 листопада 2021 року про відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2. Наказ мотивований тим, що оскільки у позивача відсутнє щеплення та відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України, відповідач відсторонює його від його роботи. Однак, ні в трудовому контракті, ні у посадовій інструкції, ні в будь-якому іншому документі, що підписані між ним та комунальним закладом «Почапинська ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області такого зобов`язання з боку позивача немає, таї само, як і не передбачено повноваження відповідача на відсторонення позивача з роботи з підстав відсутності вищезгаданого щеплення. Позивач вважає даний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню судом. Зазначає, що спірний наказ про відсторонення мотивований положенням ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Виключно Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлює перелік обов`язкових щеплень, і ним не визначене щеплення від СОVID-19 як обов`язкове. Тому, ні цією статтею, ні іншим законом України не передбачено правової можливості відсторонення працівника від роботи із підстав відсутності у нього щеплення від СОVID-19. Відтак, вважає, що наказ відповідача є незаконним та підлягає скасування в судовому порядку. Крім цього, Дорожньою картою з впровадження вакцини від гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, і проведення масової вакцинації у відповідь на пандемію СОVID-19 в Україні у 2021 - 2022 роках, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я від 24 грудня 2020 року №3018 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 09 лютого 2021 №213), встановлено, що вакцинація від коронавірусної хвороби СОVID-19 в Україні буде добровільною для усіх груп населення та професійних груп. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2021 року залишено без руху позовну заяву [PERSON] до комунального закладу «Почапинська ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області, Відділу освіти, культури, молоді та спорту Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, зобов`язання допустити до роботи, виплату заробітної плати за час відсторонення від роботи. 09 грудня 2021 року позивач [PERSON] подав до суду заяву на усунення недоліків позовної заяви, до якої долучив заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій просив визнати незаконним та скасувати наказ комунального закладу «Почапинська ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області №58-к від 05 листопада 2021 року про відсторонення його від роботи та поновити на посаді заступника директора з виховної роботи, вчителя історії; зобов`язати Відділу освіти, культури, молоді та спорту Підгороднянської сільської ради виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 14628,47 гривень. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2021 року вказану позовну заяву залишено без руху та продовжено позивачу строк на усунення недоліків. 17 грудня 2021 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Черніцького І.Р. надійшла заява на усунення недоліків, до якої долучено викладену у новій редакції позовну заяву [PERSON] до комунального закладу «Почапинський ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області, Відділу освіти, культури, молоді та спорту Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, зобов`язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. Так, окрім, викладу обставин на обґрунтування позовних вимог, які зазначені позивачем у первісній позовній заяві, представник позивача також зазначає, що із довідки про доходи від 09 листопада 2021 року вбачається, що виплату заробітної плати позивачу за роботу заступником директора з виховної роботи, вчителем історії комунального закладу «Почапинський ЗЗСО» здійснює Відділ освіти, культури, молоді та спорту Підгороднянської сільської ради. За вересень-жовтень 2021 року Позивач відпрацював 42 робочі дні. Згідно нарахувань за жовтень місяць фактична заробітна плата становить 14628,47 гривень, що є пропорційною середньомісячній заробітній платі за час відсторонення від 08 листопада 2021 року, до моменту розгляду справи 07 грудня 2021року ( 21 робочий день). За вказаних обставин просив визнати незаконним та скасувати наказ комунального закладу «Почапинський ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області №58-к від 05 листопада 2021 року про відсторонення його від роботи; зобов`язати Відділ освіти, культури, молоді та спорту Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 14628,47 гривень. 26 січня 2022 року від представника позивача надійшла до суду заява на уточнення позовних вимог, у якій просить визнати незаконним та скасувати наказ комунального закладу «Почапинський ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області №58-к від 05 листопада 2021 року про відсторонення позивача від роботи, а також стягнути із відповідача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу - відсторонення від роботи з 08 листопада 2021 року. Від відповідача комунального закладу «ПочапинськаийЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області надійшов до суду відзив на позов, у якому заперечують проти викладених у позові обставин, вказуючи на їх необґрунтованість. В обґрунтування своїх доводів покликаються на те, що у частині 2 статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року №1645-ІІІ встановлено, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Наказом Міністерства охорони здоров`я від 04 жовтня 2021 року №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» зазначено, що обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 підлягають працівники: центральних органів виконавчої влади та їхніх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій та їхніх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Варто звернути увагу і на положення, які передбачають, що щеплення є обов`язковим в разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 вересня 2011 № 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2011 за №1161/19899 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11.10.2019 № 2070). Таким чином, обов`язковій вакцинації не підлягають лише ті працівники, які мають саме абсолютні протипоказання до проведення профілактичних щеплень. Роз`ясненням щодо застосування переліку медичних протипоказань та застережень до вакцинації проти СОVID-19 Міністерства охорони здоров`я України від 29 жовтня 2021, яке було направлено до управлінь охорони здоров`я Київської міської та обласних державних адміністрацій встановлено, що протипоказання до вакцинації може встановлювати сімейний або лікуючий лікар та надати відповідний висновок про тимчасове чи постійне протипоказання. За потреби для отримання додаткової інформації щодо верифікації діагнозу, перебігу захворювання, необхідності додаткових обстежень лікар може також скеровувати пацієнта до профільного спеціаліста, за висновком якого остаточно приймає рішення, чи здійснювати вакцинацію чи відтермінувати її до певного часу. Якщо в пацієнта є протипоказання до щеплення однією з вакцин проти COVID-19, за можливості особа має вакцинуватися іншими типами вакцин. Відповідно до пункту 41-6 постанови КМУ від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» саме керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій необхідно забезпечити: контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153 (далі - перелік); відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; 3) взяття до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Фактом, який зумовлює закінчення строку відсторонення працівника від роботи, є: закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, або отримання працівником обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Станом на даний час вказані вище нормативно-правові акти не скасовані у судовому порядку, вони діють, отже роботодавці зобов`язані їх виконувати. За вказаних обставин просили відмовити у задоволенні позову. Також, від відповідача Відділу освіти, культури, молоді та спорту Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області надійшов до суду відзив на позов, у якому вказують на безпідставність позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів зазначають, що підставою відсторонення [PERSON] від роботи стало повідомлення комунального закладу «Почапинський ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради від 01 листопада 2021 року про необхідність надання документа, що підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 у зв`язку з обов`язковістю щеплення працівників закладів загальної середньої освіти до 08 листопада 2021 року або надання довідки про наявність протипоказань, з посиланням на нормативно-правові акти, оскільки ненадання таких документів тягне за собою відсторонення від роботи, без збереження заробітної плати. Ця підстава наведена в оскаржуваному наказі від 05 листопада 2021 року з посиланням на норми чинного законодавства ст. 46 Кодексу законів про працю України, ч.2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», наказ Міністерства охорони здоров`я «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021р. №2153, пунктом 41-6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2». Так, вважають, що з аналізу наведеного вище чинного законодавства, яке безпосередньо регулює спірні правовідносини, вбачається законне втручання відповідача комунального закладу «Почапинський ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради у право позивача на працю, яке відповідає законній меті і є виправданим з огляду на суспільну ситуацію пов`язану з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом, оскільки за вжиття заходів відсторонення від роботи невакцинованих працівників досягається загальне суспільне благо у формі права на безпеку та охорону здоров`я, яке гарантоване ст.ст. 3, 27, 49 Конституції України, та превалює над особистими інтересами особи. Так, ч.2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначає, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Переліком професій, виробництв та організацій, працівники, яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021р. №2153, зареєстрованим у Міністерстві Юстиції України 07.10.2021р. за №1306/36928, встановлено, що обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 підлягають працівники: закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Правомірність способу дій відповідача 1 по відстороненню позивача від роботи та наявність повноважень на це підтверджується також пунктом 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якою зокрема на керівників підприємств, установ та організацій покладено обов`язок забезпечити: контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та з організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153); відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19, яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я. При цьому, надані позивачем матеріали не містять довідки про наявність у позивача абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, а карантин на території України продовжено до 31 березня 2022р. відповідно до наведеної вище постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020р. Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Так, представник відповідача Відділу освіти, культури, молоді та спорту Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області вказує, що оскільки відсторонення від роботи нерозривно пов`язується із тимчасовим увільненням працівника від виконання ним трудових обов`язків, і такі ним безпосередньо не здійснюються, не можливим є виплата працівникові заробітної плати та збереження за таким працівником заробітної плати. Вважають, що всі наведені вище норми повністю дотримані при прийнятті оскаржуваного наказу керівником закладу освіти та при тимчасовому відстороненні [PERSON] від виконуваної ним роботи, яке відбулось у спосіб та в межах повноважень, із зазначенням законних підстав відсторонення, строку такого відсторонення та ознайомлення працівника з наказом, що позивачем і не оспорюється, відповідно це виключає доводи позивача про наявність порушених прав. З цих підстав просила відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача комунального закладу «Почапинський ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області - Щепна Г.З. та представник відповідача Відділу освіти, культури, молоді та спорту Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області - Алєксєєва О.М. у судовому засіданні заперечили проти позовних вимог та просили відмовити у їх задоволенні, з підстав, викладених у відзивах на позов. Судом установлено: Згідно трудової книжки позивача серії [NUMBER] [PERSON] 18 листопада 1994 року прийнятий на роботу вчителем історії Почапинської ЗОШ І-ІІІ ступенів з неповним тижневим навантаженням до кінця 1994-1995 навчального року, згідно Наказу по Тернопільському райво №861 від 18 листопада 1994 року. 25 серпня 2009 року [PERSON] переведено з посади вчителя історії на поаду заступника директора з виховної роботи ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Почапинці на 0,5 ставки, відповідно до наказу №462 по Тернопільському райво від 25 серпня 2009 року. Як убачається із запису у трудовій книжці позивача серії [NUMBER] назву школи змінено на комунальний заклад «Почапинський заклад загальної середньої освіти» Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, згідно Рішення 3 сесії 8 скликання Підгороднянської сільської ради Тернопільського району №65 від 05 січня 2021 року. 01 листопада 2021 року директор комунального закладу «Почапинський ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області - Щепна Г.З. повідомила під розписку про те, що з 08 листопада 2021 року на період дії карантину, встановленого КМУ щеплення проти COVID-19 обов`язкове для працівників закладу загальної середньої освіти та запропоновано до 05 листопада 2021 року надати документи, які підтверджують щеплення, або довідку про абсолютні протипоказання. В іншому випадку 05 листопада 2021 року його буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати. Наказом комунального закладу «Почапинський ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області №58-к від 05 листопада 2021 року [PERSON] відсторонено від роботи з 08 листопада 2021 року на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати. Окрім цього, суд звертає увагу, що на підставі наказу директора Комунального закладу «Почапинський ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області №13-к від 28 лютого 2022 року [PERSON] з 01 березня 2022 року допущено до роботи до завершення воєнного стану в Україні, оскільки наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року №2153 «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Згідно наданої представником відповідача мунального закладу «Почапинський ЗЗСО» Підгороднянської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області довідки №12 від 12 квітня 2022 року, за період із 08 листопада 2021 року по 28 лютого 2022 року вчителю вищої категорії [PERSON] , згідно тарифікації, здійснено розрахунок середньомісячної заробітної плати в сумі 57264,14 гривень. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного. У пунктах "а", "б" статті 10 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" встановлено обов`язки громадян у сфері охорони здоров`я, зокрема, піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення. Відповідно до частини першої статті 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається в разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. До інших передбачених законодавством випадків належить, зокрема, відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим. Відсторонення працівника від роботи слід розуміти як один із передбачених законодавством випадків призупинення трудових правовідносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасовому увільненні роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання. Тимчасове увільнення працівника від виконання його трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи на умовах та з підстав, встановлених законодавством, по суті не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках і має на меті запобігання негативним наслідкам. Статтею 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" передбачено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень ці працівники у порядку, встановленому законом, відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року №2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі - Перелік №2153). Відповідно до цього Переліку обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби, підлягають працівники, серед іншого, працівники: закладів вищої освіти, післядипломної, фахової, перед вищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності (пункт 3 Наказу). Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то за загальним правилом такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством. Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19. Пунктом 416 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року N 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", який набрав чинності з 08 листопада 2021 року, керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій визначено забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена Переліком N 2153; 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком N 2153 та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; а також 3) взяти до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 КЗпП України, частини першої статті 1 Закону України "Про оплату праці" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу"; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома осіб, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Відсторонюючи працівника від роботи, роботодавець повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, а тому в наказі про відсторонення зазначаються підстави та строки такого відсторонення. Керівник зобов`язаний ознайомити працівника з наказом про відстороненню від роботи. У разі коли працівник відмовляється ознайомитися зі змістом наказу або проставити свій підпис на наказі, керівник має скласти акт про відмову Працівника ознайомитися з документом. На період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце. Верховний Суд в постанові від 17.04.2019 року у справі №682/1692/17 дійшов висновку, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я заінтересованих осіб є виправданою. Принцип важливості суспільних інтересів превалює над особистими правами особи, однак лише тоді, коли таке втручання має об`єктивні підстави, та є виправданим. У постанові від 10.03.2021 року у справі №331/5291/19 Верховний Суд зазначив, що згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю в Україні. Інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні безпеки життя і здоров`я її громадян. ЄСПЛ в рішенні від 15.03.2012 року у справі «Соломахін проти України» (заява №24429/03) сформулював правовий висновок, що обов`язкове щеплення, як примусовий медичний захід, є втручанням у гарантоване пунктом 1 статті 8 Конвенції право на повагу до приватного життя особи, що включає фізичну та психологічну недоторканність особи. Порушення фізичної недоторканності заявника можна вважати виправданим для дотримання цілей охорони здоров`я населення та необхідності контролювати поширення інфекційного захворювання. Встановлено, що відсторонення від роботи у випадку непроходження повного або часткового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 прямо передбачено діючим законодавством. Доказів наявності зазначеного щеплення або наявності абсолютних протипоказань до проведення такого щеплення позивачем надано не було. Позивача заздалегідь було попереджено роботодавцем про обов`язковість щеплення працівників проти COVID-19. Таке попередження було оформлене письмово та доведено до позивача. Відсторонення позивача від роботи відбулось шляхом видання наказу про таке відсторонення із зазначенням строку відсторонення - до усунення причин, що його зумовили. Позивача було ознайомлено із наказом під підпис. Вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави - тобто було виправданим. Держава, встановивши відсторонення певних категорій працівників від виконання обов`язків, які не мають профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі й самих дітей чи інших груп населення, які є найбільш уразливі. Отже, право позивача на працю було тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси, оскільки позивач відмовився від обов`язкового щеплення. Втручання у вигляді обов`язковості певних щеплень ґрунтується на законі, має законну мету, є пропорційним для досягнення такої мети, та є цілком необхідним у демократичному суспільстві. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відсторонюючи працівника від роботи, роботодавець діяв на підставі, у межах повноважень та на підставі положень, визначених законом та підзаконними нормативними актами. Відсторонення позивача від роботи без збереження заробітної плати до усунення причин, що зумовили таке відсторонення, є законним і правомірним. Будь-яких порушень вимог законодавства або порушення процедури відсторонення від роботи позивача судом не встановлено. Тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у частині скасування оскаржуваного наказу. Суд вважає неспроможними доводи позивача про те, що втручання у вигляді обов`язковості певних щеплень не ґрунтується на законі. Так, саме законом - статтею 46 КЗПП та частиною другою статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено обов`язковість щеплення та відсторонення. При цьому, суд зауважує, що бездіяльність роботодавця з відсторонення працівників може мати негативні наслідки для нього, оскільки статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Порушення правил щодо карантину людей» визначено, що за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, він може бути притягнений до адміністративної відповідальності. Суд зазначає, що в законодавстві України відсутня норма, яка дозволяла б примусову вакцинацію. Навіть якщо щеплення обов`язкове, змусити будь-кого вакцинуватися примусово неможливо, а тому у разі відсутності вакцинації діюче законодавство дозволяє відсторонювати деяких працівників без виплати заробітної плати. Щодо доводів позивача про сумнівність ефективності вакцини, то ЄСПЛ посилається на загальний консенсус щодо життєвої важливості такого заходу та засобу захисту населення від хвороб, які можуть мати серйозні наслідки для здоров`я людини та які в разі серйозних спалахів можуть викликати проблеми в суспільстві. Зважаючи на те що частота ускладнень є досить незначною, однак безсумнівно, їх виникнення є досить загрозливим для здоров`я людини, органи Конвенції підкреслили важливість прийняття необхідних запобіжних заходів перед вакцинацією… Очевидно, це стосується перевірки в кожному окремому випадку можливих протипоказань. Це також відноситься до моніторингу безпеки застосовуваних вакцин. У кожному з цих аспектів Суд не вбачає підстав ставити під сумнів адекватність національної системи вакцинації. Вакцинація проводиться медичними працівниками тільки при відсутності протипоказань, які попередньо перевіряються відповідно до звичайного протоколу, відповідні медичні працівники зобов`язані повідомляти про будь-які підозри на серйозні або несподівані побічні ефекти. Відповідно, безпека використовуваних вакцин знаходиться під постійним контролем компетентних органів». Стосовно порушення прав на працю, про що зазначає позивач, який відмовився від щеплення, ЄСПЛ зазначив таке (п. 306): «Суд визнає, що відсторонення позивача від роботи означало втрату заробітної плати і як наслідок позбавлення засобів існування. Однак це було прямим наслідком її рішення свідомо обрати саме цей шлях для себе особисто, відмовитися від виконання юридичного обов`язку, метою якого є захист здоров`я». Отже, право позивача на працю було тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси, оскільки він відмовився від обов`язкового щеплення та не надав будь-яких доказів, що він має такий стан здоров`я, який є перешкодою для вакцинування. Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку суд зазначає, що оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством. Законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з ухиленням чи відмовою від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19. Тому підстави для стягнення з відповідача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу також відсутні. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання про відсутність визначених законом підстав для задоволення позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачем судові витрати не розподіляються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed