Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2000 року. Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою. Крім того, зазначив, що при реєстрації шлюбу, взяв собі прізвище [PERSON] , а 22.01.2013 змінив на своє дошлюбне [PERSON] . Поряд з тим, зазначив, що після народження дочки, він почав на довгий час виїжджати на роботу за кордон, а дружина залишалась вдома. Це призвело до того, що вони втратили інтерес один до одного і їхні стосунки значно погіршились. Пізніше і дружина виїжджала на роботу за кордон окремо від нього також на певний період. У кінці березня 2018 року дружина в черговий раз виїхала у Польщу і з того часу додому так і не повернулась. За цей період він намагався зберегти сім`ю, пропонував дружині проживати разом в Україні, просив повернутись, однак дружина цього не бажала. Такі відносини призвели до того, що надалі вони спілкувались лише по телефону з питань що стосувались виключно дочки, Протягом останніх шести місяців з дружиною взагалі не спілкувався, про обставини її життя дізнається від дочки, з якою підтримує стосунки. Таким чином вони не проживають вже четвертий рік, спільного бюджету не мають, не ведуть спільного господарства, тому надалі зберегти їхні подружні стосунки між ними неможливо і він сам цього вже не хоче, бажає в майбутньому влаштувати своє життя з іншою жінкою. Вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить його інтересам, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 січня 2022 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з поштових повідомлень, наявних в матеріалах справи, відповідачка повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи, не отримала, такі повернулися на адресу суду з відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з чим, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів відповідачки, така про надходження позову та відкриття провадження у справі, 16 лютого 2022 року повідомлялася через офіційний веб - сайт суду. На момент розгляду справи судом відповідачкою відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 15 серпня 2000 року Скала Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 15 серпня 2000 року у Скала Подільській селищній раді Борщівського району Тернопільської області. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має одну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою. Поряд з тим встановлено, що позивач 22 січня 2013 року змінив своє прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 22 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі тривалий час разом не проживають, не спілкуються, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved