Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який мотивувала тим, що 31.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] винесено виконавчий напис № 89661, яким звернуто стягнення заборгованості у безспірному порядку у сумі 23014,93 гривень з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ "Таліон Плюс". По виконавчому напису нотаріуса 05.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64026910. 05.01.2022 року приватному виконавцю було подано адвокатський запит з вимогою надіслати завірені копію виконавчого напису, яка на дату подачі даної позовної заяви не надійшла. Погодитися з виконавчим написом приватного нотаріуса не може, виходячи з наступного. Вона, [PERSON] , у дійсності не брала жодних фінансових зобов`язань перед відповідачем ТОВ "Таліон Плюс" та перед іншими фінансовими установами, правонаступником яких міг стати відповідач. Згідно з п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим п.2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Зазначене рішення суду було залишене без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, а постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні відповідної заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України. Отже, на сьогоднішній день редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. При цьому, нотаріально посвідченого договору не існує. Нотаріус не взяв до уваги, що заборгованість нараховувалася і, напевно, була відображена у певному розрахунку, поданому нотаріусу, внаслідок арифметичних дій відповідного працівника відповідача ТОВ "Таліон Плюс", який розрахував її на власний розсуд. При цьому розмір заборгованості не був погоджений з позивачем, остання з ним не згодна, а нотаріус не проводить самостійних обчислень. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 31.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №89661 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" 23014,93 гривень. Одночасно просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. 27.01.2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Третім особам встановлено строк на подачу пояснень щодо позову та відзиву на позов. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась особам, які беруть участь у справі та була отримана третіми особами: приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. - 07.02.2022 року. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадження повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов подано не було. На адресу суду 18.02.2022 року надійшов лист від [PERSON] , в якому останній повідомив, що Міністерством юстиції України анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26.12.2011 року за №8679 на ім`я [PERSON] , у зв`язку з чим витребувані ухвалою суду документи він надати суду можливості не має. 21.02.2022 року Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна надала до суду копію оспорюваного виконавчого напису №89661 від 31.10.2020 року. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виник спір про можливість виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за зверненням відповідача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. З матеріалів справи слідує, що 31.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №89661, про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , як боржника за кредитним договором 402727127 від 05.10.2019 року, укладеного з ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога, правонаступником усіх прав та обов`язків якого , на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28.11.2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс", код ЄДРПОУ 39700642. Строк платежу за кредитним договором №402727127 від 05.10.2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.02.2020 року по 20.10.2020 року. Сума заборгованості складає 21814,93 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5999,40 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 10799,53 гривень, строкова заборгованість за штрафами і пенями - 5016,00 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату в розмірі 1200,00 гривень. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 23014,93 гривні. На виконання вищевказаного виконавчого напису 05.01.2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64026910. До позовної заяви позивач додала копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 16.10.2021 року, з якого слідує, що після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 вказаного Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 вказаного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Верховний Суд у Постанові від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже, не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок зроблено з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р., якою визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Оспорюваний позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом 31.10.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі №826/20084/14. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750 св 20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусу бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Неповідомлення про вимогу повернути заборгованість є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). В матеріалах справи відсутні докази про направлення боржнику та отримання останнім такого повідомлення. Відповідач доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не заперечив та не спростував. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України «Про нотаріат»). Водночас, у спорах між боржниками і стягувачами, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, зокрема про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, належним відповідачем є стягувач (кредитор) на користь якої було вчинено виконавчий напис, оскільки предметом позову є спір про право. Нотаріус можу бути залучений до розгляду таких справ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача, тому оспорений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Так, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви подано квитанцію банку на суму 908,00 гривень.

Outcome: approved