Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

У листопаді 2021року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 15.08.2019 року в нічний час доби, з метою таємного викрадення чужого майна, відповідач проник до приміщення будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] , та викрав належне позивачці майно, а саме: ноутбук марки «Toshiba» моделі L850-c9k чорного кольору, вартість якого становить 1 824,75 гривень, золотий браслет із золота проби 583 вагою приблизно 32 г., довжиною приблизно 25 см., з плетінням «змійка» з характерною чоловічою застібкою «коробочка», вартість якого становить 23 661,96 гривень, окуляри бренду «Дольче Габанна» колекції 2013 року у футлярі з серветкою, вартість яких становить 2 222,50 гривень, зарядний пристрій марки «Ксіомі», вартість якого становить 186,25 гривень, та мобільний телефон марки «Asus» модель ZB450KL-1A020RU чорного кольору, вартість якого - 584,16 гривень. Вчиненим кримінальним правопорушенням позивачці було завдано матеріальної шкоди. Відповідно до висновку товарознавчої експертизи, вартість викраденого майна складає на загальну суму 28 479,62 гривень. Крім того, позивач зазначила, що внаслідок вчиненого відносно неї кримінального правопорушення, у неї на нервовому ґрунті погіршився зір, в зв`язку з чим їй необхідно було провести лікування. 15.03.2021 року позивачка уклала договір з ТОВ «Новий зір» м. Кривий Ріг» на лікування, і нею було витрачено на лікування кошти у сумі 2\~755, гривень. Всього позивачці незаконними діями відповідача завдано матеріальної шкоди на суму 31\~234,62 гривень. У зв`язку із чим вимушена звернутися до суду. Також вважає, що відповідачем завдана їй моральна шкода, яку оцінює у 20000 грн. Просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 31234,62 грн., у рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 20\~000 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач та її представник адвокат Мельниченко Ю.В. у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку ч. 7 ст. 130 ЦПК України. Надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу\~у його\~відсутність,\~позовні вимоги\~не визнав,\~просив відмовити\~в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Так, судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у відповідності до ч.4 ст. 70 КК України у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 01 червня 2021 року. За змістом вироку суду, 15.08.2019 року [PERSON] здійснив крадіжку майна [PERSON] , поєднаного з проникненням у її будинок, та заволодів належним потерпілій майном, а саме: ноутбук марки «Toshiba» моделі L850-c9k чорного кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 1824,75 гривень, золотий браслет із золота проби 583 вагою приблизно 32 г., довжиною приблизно 25 см., з плетінням «змійка» з характерною чоловічою застібкою «коробочка», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 23661,96 гривень, окуляри бренду «Дольче Габанна» колекції 2013 року у футлярі з серветкою, вартість яких згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 2222,50 гривень, зарядний пристрій марки «Ксіомі», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 186,25 гривень, та мобільний телефон марки «Asus» модель ZB450KL-1A020RU чорного кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи - 584,16 гривень. Після чого, [PERSON] , разом з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд. В результаті злочинних дій [PERSON] завдав потерпілій [PERSON] матеріальної шкоди на загальну суму 28 479,62 гривень. В силу ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до частини першої\~статті 13 ЦПК України\~\~в редакції, чинній на час розгляду справи, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК\~України. На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1\~ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Вирішуючи питання\~щодо відшкодування\~витрат,\~понесених позивачкою\~на лікування\~у зв`язку\~із погіршенням\~зору на нервовому ґрунті, внаслідок вчинення злочину, суд виходить з наступного. 15.03.2021\~року позивачка\~самостійно звернулась\~до ТОВ «Новий зір» м. Кривий Ріг» та уклала з ними договір на лікування. Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста лікаря-офтальмолога від 27.03.2021 року позивачці був встановлений діагноз: міопія слабкого ступеню, акомодативна астенопія? синдром сухого ока обох очей, периферична вітреоретинальна дистрофія правового ока, та надано рекомендації щодо лікування (а.с. 10). Як вбачається з чеку, який було долучено до матеріалів справи, позивачем було витрачено на лікування кошти у сумі 2\~755,00 гривень (а.с.11). Пунктами 2-3 постанови Пленуму Верховного Суду України вiд 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивiльних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що шкода, заподiяна особi й майну громадянина або заподiяна майну юридичної особи, пiдлягає вiдшкодуванню в повному обсязi особою, яка її заподiяла, за умови, що дiї останньої були неправомiрними, мiж ними й шкодою є безпосереднiй причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення матеріальної шкоди у сумі 2\~755, 00 гривень, які були витрачені на лікування, не підлягають задоволенню, оскільки наслідки не перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із протиправними діями відповідача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до такого висновку. Відповідно до частин першої третьої статті 23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У пункті 9 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, судом враховується характер і обсяг заподіяної моральної шкоди позивачу, страждань, емоційних переживаннях та хвилювань. Провина відповідача у заподіянні позивачеві шкоди, внаслідок чого позивач переживав душевні хвилювання, пов`язані з втратою речей та порушення його нормального способу життя у зв`язку з кримінальним провадженням, у якому він був визнаний потерпілим, підтверджена вироком суду. Так, враховуючи, що протиправними діями обвинуваченого, які виразилися у таємному викраденні майна потерпілої та незаконним його заволодінням, [PERSON] дійсно завдано моральну шкоду, але вважає, що заявлений останньою розмір моральної шкоди є дещо завищеним і з відповідача слід стягнути, виходячи із засад розумності та справедливості, суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн. Суд відхиляє доводи відповідача, який не визнав позовні вимоги у повному обсязі, оскільки вони не узгоджуються з встановленими у суді обставинами, матеріали справи не містять жодних доказів на спростування викладених обставин. Частина 1\~статті 133 ЦПК України\~передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до Договору про надання правової допомоги від 23.09.2021 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Мельниченко Ю.В., розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу від 25.10.2021 року, позивачем [PERSON] було сплачено адвокату за надану правничу допомогу суму в розмірі 4 000,00 гривень (а.с. 14). Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, тому витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України), а саме в розмірі 2457,68 грн. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 557,89 грн.

Outcome: partial