Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

В лютому 2020р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила суд, з урахуванням поданої редакції від 28 жовтня 2021р.: - стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] , 2010р. народження та [PERSON] , 2012р. народження, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 17 лютого 2020р. по 25 квітня 2021р. включно. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10 квітня 2010р., який було розірвано за рішенням суду. В шлюбі у сторін народилися сини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільні діти сторін фактично перебувають на утриманні позивачки, оскільки відповідач самоусунувся від виховання та утримання синів, проживає окремо. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 лютого 2020р. позов залишено без руху. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021р. позов визнано неподаним та повернуто. Постановою апеляційної інстанції від 02 червня 2021р. ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021р. скасовано з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2021р. позов залишено без руху. 28 жовтня 2021р. на адресу суду надійшла виправлена редакція позову, на виконання ухвали суду від 28 жовтня 2021р. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 10 січня 2022р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що після розірвання шлюбу між сторонами, ним постійно надається матеріальна допомога на утримання дітей, які проживають разом з позивачкою. При цьому на думку сторони відповідача, позивачка просить стягнути аліменти за минулий час, оскільки в подальшому судовим наказом Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2021р. з нього вже стягнуті аліменти на утримання спільних дітей на користь позивачки. 31 січня 2022р. на адресу суд надійшли письмові пояснення щодо відзиву від позивачки, в яких остання заперечила щодо доводів відповідача наведених у відзиві на позов. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 квітня 2010р. В шлюбі у сторін народилися сини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020р. по цивільній справі № 761/3044/20, шлюб між сторонами розірвано. Вирішено питання судових витрат. Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 23 квітня 2021р. рішення суду першої інстанції було скасовано в частині розподілу судових витрат. Судом вставнолено, що ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021р. по цивільній справі № 761/15180/21, заяву [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на дітей було повернуто заявнику. Судовим наказом Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2021р. по цивільній справі № 761/44316/21, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 10 грудня 2021р. до досягнення дітьми повноліття. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що спільні діти сторін знаходяться на її утриманні, а батько дітей - відповідач по справі ухиляється від покладених на нього обов`язків щодо утримання дітей. На спростування цих обставин відповідачем не було надано до суду належних і допустимих доказів, при цьому судом критично оцінюються надана стороною відповідача, в якості письмового доказу виписка з банківського рахунку про переведення на ім`я позивачки грошових коштів, оскільки зазначені відомості не містять цільового призначення цих коштів. Як і не було надано стороною відповідача доказів того, що сторона перебуває у скрутному фінансовому стані і з незалежних від неї причин не в змозі сплачувати аліменти. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України). Судом встановлено, що спільні діти сторін проживають разом з позивачкою, відповідач проживає окремо, та участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги матеріальний стан сторін, а також те, що спільні діти сторін перебувають на утриманні позивачки, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно на обох дітей сторін, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення первісної редакції позову 17 лютого 2020р. та до 25 квітня 2021р. (дати подання позивачкою заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів). Доводи сторони відповідача проте, що він звернувся до суду з позовною заявою про визначення місця проживання спільних дітей разом з ним, не є підставою для відмови в задоволенні позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,8 грн. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial