Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] завдану шкоду у сумі 18 310,64 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.07.2018 року між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» № 030442/4640/0000162, відповідно до якого було застраховано автомобіль «Ауді А6», д.н.з. [NUMBER] . 16 вересня 2018 року о 18 год. 35 хв. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «ЗАЗ 110207», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля «Ауді А6», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/15049/18 від 10.10.2018 року, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. 18 вересня 2018 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою № 00272633 про подію, що має ознаки страхового випадку. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 64С/09/18 від 25.11.2018 року, вартість матеріального збитку складає 18 310,64 грн., а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ауді А6», д.н.з. [NUMBER] складає 36 841,06 грн. 14 грудня 2018 року ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 18 310,64 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ЗАЗ 110207», д.н.з. [NUMBER] не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була направлена відповідачу та відповідна кореспонденція повернута до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано до суду заперечень щодо розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.07.2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» № 030442/4640/0000162, яким було забезпечено автомобіль «Ауді А6», д.н.з. [NUMBER] , на строк з 14.07.2018 року по 13.07.2019 року з лімітом страхового відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 100 000 грн. 16 вересня 2018 року приблизно о 18 год. 25 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] , по Брест-Литовському шосе, 19 км. в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10.10.2018 року у справі № 759/15049/18. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. 18 вересня 2018 року [PERSON] , як власник пошкодженого автомобіля «Ауді А6», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою № 00272633 про подію, що має ознаки страхового випадку. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 64С/09/18 складеного ПП «ГАЛАВТОЕКСПЕРТИЗА», вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля «Ауді А6», д.н.з. [NUMBER] складає 18 310,64 грн. За повідомленням позивача, на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ЗАЗ 110207», д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач, не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно страхового акту № 00272633 від 13.12.2018 року складеного ПрАТ «СК «Уніка», розмір страхового відшкодування власнику автомобіля «Ауді А6» д.н.з. [NUMBER] становить 18 310,64 грн. 14 грудня 2018 року ПрАТ «СК «Уніка» на виконання договору страхування № 030442/4640/0000162 від 13.07.2018 року сплачено страхове відшкодування у розмірі 18 310,64 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 059337 від 14.12.2018 року. З метою досудового врегулювання спору, ПрАТ «СК «Уніка» на адресу відповідача [PERSON] було надіслано претензію/досудову вимогу № 023958 від 07.09.2020 року з вимогою про відшкодування завданої шкоди у розмірі 18 310,64 грн. 25 вересня 2020 року позивачем ПрАТ «СК «Уніка» від представника [PERSON] [PERSON] отримана відповідь від 17.09.2020 року на претензію в якій зазначено про необґрунтованість претензії та відсутність підстав для її задоволення. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень п. 21.4 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України). У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду надано не було. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу між сторонами судових витрат, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Outcome: approved