Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 15.11.2021 позивач була звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, за ч.3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні з нею не був проведений остаточний розрахунок. Відповідач заборгував заробітну плату у сумі 68287,05 грн. Крім того, оскільки з дня звільнення відповідач не сплатив їй заробітну плату, тому повинен виплатити їй середній заробіток за весь час затримки з 16.11.2021 по 21.02.2022. Просить суд стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату у сумі 68287,05 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 16.11.2021 по 21.02.2022 у розмірі 46066,52 грн. У судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судові засідання представника не направив, про причину його неявки не повідомив, відзив на позов та витребувані судом докази не надано. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала в ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб». 15.11.2021 року звільнилася з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, за ч.3 ст. 38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією наказу про звільнення позивача (а.с.6-7). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення позивача ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листа заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 68287,05 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 68287,05 грн. З розрахунку позивача середньоденна заробітна плата становить 687,56 грн. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату подання позовної заяви до суду, тобто з 16.11.2021 року по 21.02.2022 року становить 67 робочих днів, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 46066,52 грн. (687,56 х 67 = 46066,52 грн.). З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити і стягнути з ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 68287 грн. 05 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 46066 грн. 52 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. та судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп., оскільки позивачу було відстрочено сплату судового збору.

Outcome: approved