Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] просили визнати договір купівлі - продажу квартири від 14.04.2021 р. дійсним та визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 14.04.2021 р. вони домовились з відповідачем [PERSON] , за згодою його дружини [PERSON] , про купівлю вищезазначеної квартири, у зв`язку з чим був укладений договір купівлі - продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, відбулось повне виконання договору, однак відповідач [PERSON] ухиляється від посвідчення укладеного договору купівлі - продажу у нотаріальному поряду. Позивачі у підготовче судове засідання не з`явились, представник позивачів адвокат Арабаджи І.А. направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі по справі, у підготовче судове засідання не з`явились, направили до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: нотаріально не посвідчений договір купівлі - продажу квартири від 14.04.2021 р., згідно якого [PERSON] , за згодою [PERSON] продав, а [PERSON] та [PERSON] купили квартиру [ADDRESS] ; акт приймання-передачі квартири за договором купівлі-продажу від 14.04.2021 р.; рішення Ренійського районного суду Одеської області від 17.12.2004р. про визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] ; технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , загальна площа 65,10 кв.м., житлова площа 43,90 кв.м., допоміжна площа 21,20 кв.м.; звіт про оцінку квартири [ADDRESS] . Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 14.04.2021 р. позивачі [PERSON] , [PERSON] домовились із відповідачем [PERSON] , за згодою [PERSON] про купівлю-продаж квартири [ADDRESS] . В той же день було укладено відповідний письмовий договір купівлі - продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку, однак сторони домовилися, що через деякий час оформлять договір у нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, крім того, відбулось повне виконання договору, а саме відповідач передав позивачам у власність нерухоме майно, а позивачі передали [PERSON] обумовлену суму коштів, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі, який знаходиться в матеріалах справи. Таким чином, позивачі фактично вступили у володіння даним нерухомим майном, користується ним з 14.04.2021 р. Через деякий час, позивачі декілька разів пропонували відповідачам привести домовленість у відповідність до вимог закону та посвідчити договір купівлі - продажу нотаріально, у зв`язку з чим домовлялись про зустріч, однак відповідачі на зустрічі не приходили. Усі звернення позивачів до відповідачів щодо нотаріального посвідчення договору були безрезультатними. З огляду на наведене позивачі вважають, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі - продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом з тим, між сторонами була досягнута взаємозгода відносно всіх істотних умов договору, оскільки позивачі передали [PERSON] обумовлену суму, натомість останній передав позивачам майно та документи на нього. Згідно норм ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору купівлі - продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах, крім того відбулось повне виконання договору, а саме [PERSON] передав позивачам нерухоме майно та документи на нього, а позивачі, у свою чергу, передали останньому обумовлену суму, що підтверджується актом прийому-передання за договором купівлі-продажу від 14.04.2021 р., позивачі прийняли майно, фактично вступили у володіння ним. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачами, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на квартиру [ADDRESS] . Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України). З врахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved