Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом до відповідача АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КРИВОРІЖГАЗ» та просять суд: 1. визнати незаконним дії АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КРИВОРІЖГАЗ» щодо встановлення загально будинкового вузла обліку будинку [ADDRESS] ; 2. зобов`язати АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КРИВОРІЖГАЗ» демонтувати загально будинковий вузол обліку газу в будинку [ADDRESS] ; 3. визнати незаконним встановлений АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КРИВОРІЖГАЗ» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загально будинкового прибору облікового газу для побутових споживань природного газу; 4. зобов`язати АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КРИВОРІЖГАЗ» з 01.10.2016 року поновити для побутових споживачів природного газу режим нарахування природного газу відповідно до встановлених КМУ норм поживання природного газу населенням у разі відсутності лічильників; 5. визнати право на забезпечення індивідуальними безкоштовними лічильниками за рахунок АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КРИВОРІЖГАЗ» за побутовими споживачами природного газу; 6. визнати, що АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КРИВОРІЖГАЗ» відповідно до ст.. 6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язано за свій рахунок в термін до 01.01.2021 року здійснити встановлення індивідуальних газових лічильників в квартирах побутових споживачів природного газу. В обґрунтування позову зазначили, що на підставі\~постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498\~між за ними та АТ «ОГРМ «Криворіжгаз» був укладений типовий договір постачання природного газу споживачам. В листопаді 2016 року споживачам стало відомо, що для них АТ «ОГРМ «Криворіжгаз» в односторонньому порядку з 01.10.2016 почало нараховувати об`єми використаного природного газу згідно показань загально будинкового прибору обліку газу. Фактичний об`єм розподіленого природного газу по об`єкту побутового споживача визначається за допомогою лічильника газу,я кий встановлюється на межі балансової належності об`єкта споживача. Відповідно до пункту 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, визначення фактичного об`єму спожитого газу за об`єктом побутових споживачів будинку [ADDRESS] , які використовують газ тільки для приготування їжі та не забезпечені приладами обліку газу, визначається за нормами споживання. Згідно\~Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу газорозподільних систем, Типового договору розподілу природного газу, побутовим споживачам природного газу, що проживають у вищевказаному будинку, які не забезпечені приладами обліку газу, для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу по їх квартирах, на межі балансової належності, якою є територіально відокремлюючі стіни даних квартир, АТ «ОГРМ «Криворіжгаз» (Оператор ГРМ) повинно встановити квартирні лічильники газу, а вразі відмови від встановлення квартирних лічильників газу припинити газопостачання. Дії АТ «ОГРМ «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового приладу обліку замість квартирних лічильників побутовим споживачам, що проживають в будинку [ADDRESS] , вчинені з порушенням положень\~закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС, тощо. Встановлення загально будинкового приладу обліку природного газу їм, як побутовим споживачам природного газу, ставить їх у нерівне становище побутових споживачів цього будинку перед іншими побутовими споживачами багатоквартирних будинків у Дніпропетровській області, в яких Оператором ГРМ встановлені індивідуальні лічильники газу, оскільки приймання-передача та визначення фактичного об`єму спожитого газу буде визначатись не по об`єктам побутовим споживачів (квартирах), а за будинком, чим порушуються умови Типового договору та\~Закону України «Про захист прав споживачів». Зазначено про те, що акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності відносно будинку [ADDRESS] не складався, а тому точка обліку була не визначена. За таких обставин, не маючи точки обліку, тобто вихідних даних для розрахунку проекту, працівники АТ «ОГРМ «Криворіжгаз» не могли розробити проект та не мали права здійснювати монтаж загально будинкового приладу обліку. Тому є всі підстави вважати незаконними дії відповідача щодо встановлення загально будинкового лічильника газу та незаконними нарахування об`ємів спожитого природного газу побутовим споживачам природного газу на підставі показань загальнобудинкового лічильника газу. Тому просять задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалою суду від 22 березня 2021 року провадження по вказаній цивільній справі було зупинено до перегляду рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.02.2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11.07.2019 року у справі №212/5836/17 у подібних правовідносинах у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду. Ухвалою суду від 28 вересня 2022 року вказану цивільну справу прийнято в провадження судді Чайкіна І.Б.. Ухвалою суду від 26.01.2022 року поновлено провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник відповідача [PERSON] скористалася правом подання до суду відзиву, в обґрунтування якого зазначено, що 30.01.2017 ПАТ «Криворіжгаз» встановлено загально будинковий вузол обліку природного газу за адресою: [ADDRESS] , який було введено в експлуатацію з 01.04.2017. Таким чином, наявність правових підстав у АТ «Криворіжгаз» для встановлення вузла обліку природного газу на вхідному газопроводі багатоквартирного будинку [ADDRESS] повинно розглядатись судом на підставі тих норм права, що регулювали спірні правовідносини на момент їх виникнення - відповідно до частини 1\~статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»\~(в редакції, що діяла на момент встановлення загально будинкового лічильника позивачів) суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані були забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема тільки для приготування їжі - до 01.01.2018 року. Тобто не зазначено право абонента на індивідуальний лічильник, мова йде саме про обов`язок оператора ГРМ забезпечити встановлення як індивідуальних, так і загально будинкових лічильників газу, що забезпечить 100% облік спожитого газу населенням. ПАТ «Криворіжгаз» було розроблено та подано на затвердження НКРЕКП План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки, який затверджений постановою НКРЕКП від 31.03.2016 № 547. У І розділі Плану розвитку на 2016-2025 р.р. було передбачено з урахуванням технічних та економічних чинників загальнобудинковий лічильник за адресою: [ADDRESS] . Таким чином ПАТ «Криворіжгаз» не може відступати від положень, встановлених Планом розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки. Зміни до\~Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»\~щодо забезпечення споживачів природного газу індивідуальними лічильниками, набули чинності 19.01.2018 року, тобто після встановлення загально будинкового лічильника газу позивачам. Оскільки відповідно до положень\~ст.58 Конституції України\~закони та нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, за адресою [ADDRESS] забезпечено облік природного газу відповідно до вимог Закону в редакції, що існувала на момент виникнення спірних правовідносин, а тому вимоги позивачів є безпідставними та задоволенню не підлягають. При цьому відповідачем зазначено, що вищезазначений обов`язок на встановлення лічильнику газу трактується\~Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»\~лише з технічної точки зору як виконання робіт і не включає в себе поняття повного фінансування таких робіт за кошти АТ «Криворіжгаз». До того ж суб`єкти господарювання, щ0о здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року. У разі не встановлення населенню у вказані строки лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Таким чином позивачами не доведено порушення прав споживачів з боку АТ «Криворіжгаз». Вирішення питання про визнання незаконними дії щодо встановлення загально будинкового лічильника газу за адресою позивачів буде стосуватись прав та законних інтересів інших споживачів - мешканців будинку [ADDRESS] , розподіл природного газу яким здійснюється відповідно до показників загальнобудинкового лічильника газу, який встановлений та опломбований 30.01.2017 року, тому саме з цього часу починається перебіг позовної давності, строк закінчився 30.01.2020 року. Тому на підставі викладеного представник відповідача просить застосувати строк позовної давності до вимог позивачів та відмовити в задоволенні вимог в повному обсязі. Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" пояснень щодо позову не надали, будь-яких клопотань на адресу суду від них не надходило. В судове засідання 03.05.2022 року учасники справи не з`явилися. Позивачами, подано заяви про розгляд справи без їх участі. Представником відповідача 02 травня 2022 року на електронну адресу суду подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та просили здійснювати розгляд справи за участі представника відповідача та відкласти засідання на іншу дату після закінчення воєнного стану. Щодо клопотання сторони відповідача про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне. Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, будь-яких обмежень у здійсненні правосуддя не встановлено. На день розгляду справи на території Дніпропетровської області не ведеться активний бойових дій, що свідчить про те, що поточна обстановка в Дніпропетровській області є стабільною. Суд вважає за необхідне зауважити, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що підприємство відповідача АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КРИВОРІЖГАЗ» припинило свою роботу, або ж працівники підприємства відповідача, зокрема особи, які мають право приймати участь у розгляді справ в суді та представляти інтереси підприємства, не виконують своїх трудових обов`язків у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та не мають можливості, за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі ВКЗ за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України. З огляду на це суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, призначеної до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають в будинку [ADDRESS] та є споживачами природного газу за вказаною адресою. Держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Згідно\~ст.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього\~Закону\~є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, суб`єктами цього\~Закону\~є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Частиною 1\~ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2\~ст.20 цього Закону, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Оператор ГРМ суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» є Оператором ГРМ. Частиною 1 ст.3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», регламентується, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Позивачі є споживачами природного газу, а відповідач АТ «Криворіжгаз»- Оператором ГРМ, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням. Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору розподілу природного газу, що є у загальному доступі на офіційному сайті АТ «Криворіжгаз», цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України. Позивачі приєдналися до вказаного Типового договору розподілу природного газу, оскільки щомісячно споживають природний газ та щомісячно сплачують рахунки за спожитий природний газ. Згідно з пунктом 2.1 цього Типового договору, АТ «Криворіжгаз» взяло на себе зобов`язання постачати природний газ споживачам в необхідних об`ємах (обсягах), а позивачі взяли на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Звернувшись до суду із позовом, позивачі вважали свої права як споживачів послуг з постачання природного газу порушеними відповідачем АТ Криворіжгаз, внаслідок незаконного встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу в будинку [ADDRESS] , та незаконним встановлений режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу. Вирішуючи питання щодо заявлених вимог, суд виходить з наступного. З матеріалів справи встановлено, що загальнобудинковий вузол обліку природного газу встановлений в січні 2017 року за ініціативою АТ «Криворіжгаз», на підтвердження чого суду надано копію Акту опломбування комерційного вузла обліку газу у будинку [ADDRESS] (а.с.105). Відповідно до приписів частини другої\~статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»\~в редакції від 20 січня 2018 року загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному\~статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». До 20 січня 2018 року питання встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу не було врегульоване на рівні\~закону, а регламентувалося підзаконними нормативно-правовими актами. Приписами абзаців третього-п`ятого пункту 4 Тимчасового положення у редакції\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 27\~січня 2016\~року №\~46 передбачено, що: - ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи; - встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем. Встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку; - власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов`язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі неврегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства. Згідно з п.5.4 глава 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затверджених\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494\~(в редакції, чинній на момент виникнення спору) за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. З наведених положень вбачається, що до 20 січня 2018 року оператор газорозподільної системи мав право встановити загальнобудинковий лічильник природного газу, врегулювавши з власником (власниками) будинку, експлуатаційною організацією, балансоутримувачем будинку (будинків) тощо договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку, а також забезпечити можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. Також відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, становить частину спільного майна багатоквартирного будинку. У свою чергу, таке майно є спільною сумісною власністю власників квартир та нежитлових приміщень будинку (частина друга\~статті 382 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України), частина перша\~статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Проте договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі-квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку не врегульовані між балансоутримувачем будинку якими є власники та користувачі квартир в будинку [ADDRESS] та відповідачем. Договори між окремими побутовими споживачами (власниками квартир, не обладнаних квартирними лічильниками газу) та відповідачем, зокрема - щодо встановлення загальнобудинкового лічильника та проведення оплати за показниками такого лічильника, також не укладалися. Слід враховувати, що втручатися у газові мережі, що складають спільне майно багатоквартирного будинку, можна лише за згодою власників такого майна, яка мала бути надана в порядку, визначеному\~статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~(якщо в такому будинку створене об`єднання співвласників - у порядку\~статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). У свою чергу, будь-які підзаконні нормативно-правові акти не могли встановлювати інший порядок вирішення цього питання і тим більше надавати оператору газорозподільної системи право в односторонньому порядку втручатися в газові мережі багатоквартирного будинку для встановлення загальнобудинкового лічильника. За таких обставин вбачається, що встановлення загальнобудинкового лічильника із позивачами у житловому будинку не погоджувалось, оператор газорозподільної системи, в односторонньому порядку встановив для багатоквартирного будинку загальнобудинковий лічильник природного газу, \~не забезпечив встановлення саме індивідуального лічильнику газу, тому дії відповідача АТ Криворіжгаз із встановлення загальнобудинкового лічильника газу у будинку позивачів підлягають визнанню незаконними. Зазначена правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.10.2021 року справа № \~212/5836/17, провадження № 14-11цс21. Заявлена позовна вимога щодо зобов`язання Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» демонтувати загально будинковий вузол обліку газу в будинку [ADDRESS] , на думку суду задоволенню не підлягає, оскільки позивачі не наділені повноваженнями щодо вирішення цього питання за усіх жителів будинку [ADDRESS] , оскільки лише частина мешканців вказаного будинку звернулись до суду з даним позовом, а отже задоволення цієї вимоги може порушити права інших мешканців будинку . Вирішуючи питання в частині вимог позивачів, про визнання незаконним встановлений АТ "ОГРМ "Криворіжгаз" режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу позивачам та зобов`язання поновити побутовим споживачам, якими є позивачі у справі режиму нарахування природного газу відповідно до норм споживання газу населенням у разі відсутності газових лічильників, суд виходить з наступного. Положеннями\~Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»\~встановлено систему стимулів та гарантій запровадження повного комерційного (приладового) обліку та здійснення контролю за використанням ресурсів природного газу. З прийняттям цього\~Закону\~внесено зміни до\~Закону України від 08 липня 2010 року № 2467-VI «Про засади функціонування ринку природного газу»\~(який втратив чинність 01 жовтня 2015 року з прийняттям\~Закону «Про ринок природного газу»), відповідно до яких відпуск природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. При цьому населення у разі відсутності приладів обліку природного газу споживає газ за нормами, встановленими законодавством, до строків, передбачених у частині першій\~статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Однак як норми\~Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», так і норми\~Закону України «Про ринок природного газу»\~не ставлять у залежність визначення обсягу споживання населенням природного газу від наявності чи відсутності загальнобудинкового лічильника газу. Закон України від 21 грудня 2017 року № 2260-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» щодо порядку встановлення лічильників споживачам природного газу»\~змінив строк постачання природного газу, яке здійснюється за умови його комерційного обліку в частині населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі, - з 1 січня 2021 року. Ці зміни набули чинності 20 січня 2018 року. Отже, з 1 січня 2018 року почало діяти правило про облік до моменту встановлення лічильників газу за нормами споживання, визначеними Кабінетом Міністрів України. Це положення не пов`язується з наявністю загальнобудинкового лічильника газу. Таким чином, законодавчими актами передбачено лише два\~\~механізми обчислення обсягу спожитого газу: - за даними лічильників газу; - за встановленими Кабінетом Міністрів України нормами споживання. Відповідно до абзацу сьомого пункту 3 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником природного газу (індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави\~5\~розділу XI цього Кодексу), фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього\~Кодексу. Тому для застосування такої санкції, як визначення фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, має бути встановлений факт відмови споживача, який не забезпечений лічильником природного газу (індивідуальним або загальнобудинковим), від його встановлення за рахунок оператора ГРМ. Таким чином, у разі невстановлення населенню у строки, зазначені у частині першій\~статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу (до 01 січня 2021 року) на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, визначеними Кабінетом Міністрів України. У спірний період вказані норми встановлювались, з 01\~травня 2017 року і до 07 лютого 2019 року\~\~відповідно\~до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників»; 08 лютого 2019 року і до 06 березня 2019 року\~\~відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2019 року № 63 «Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами»;\~з 07 березня 2019 року (і до затвердження нових норм)\~\~відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 143 «Питання споживання природного\~газу». Зазначена правова позиція також сформована Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.10.2021 року справа № \~212/5836/17, провадження № 14-11цс21. Оскільки з наданих відповідачем письмових доказів встановлено, що загальнобудинковий вузол обліку газу, встановлений у будинку [ADDRESS] було введено в експлуатацію з 01.04.2017 року, отже саме з цієї дати розпочалось нарахування позивачам об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу. Отже, підлягають також задоволенню позовні вимоги в частині визнання незаконним встановлений АТ "ОГРМ "Криворіжгаз" режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу позивачам та зобов`язання відповідача з 01.04.2017 року поновити позивачам режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників. Позивачами також заявлені вимог про визнання за ними права на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок АТ "ОГРМ "Криворіжгаз" та зобов`язати відповідача, відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу», здійснити встановлення у квартирах позивачів індивідуальних газових лічильників, як побутовим споживачам, що проживають в будинку [ADDRESS] у строк до 01.01.2021 року. Згідно\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1\~ст.81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду із вимогою про зобов`язання відповідача встановити у квартирах позивачів індивідуальні газові лічильники у строк до 01.01.2021 року, позивачами висунуті завідомо неможливі до виконання вимоги в цій частині, крім того не наданого жодних доказів на підтвердження їх звернень до відповідача із такою вимогою та отримання відмови у вчиненні таких дій, а отже вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. За змістом\~статті 6\~Закону України\~«Про забезпечення\~комерційного обліку\~природного газу» вбачається обов`язок встановлення відповідними суб`єктами господарювання - газорозподільними організаціями лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому, згідно ч. 1\~ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»\~суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу, зокрема для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року. Між тим, набрав чинності Закон України, яким були внесені зміни до Закону України Про забезпечення комерційного обліку газу щодо встановлення споживачам індивідуальних лічильників природного газу, зокрема, передбачено встановлення індивідуального лічильника споживачам, у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі, до 01 січня 2023 року. За наслідками розгляду справи, судом встановлено, що права позивачів на встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку та терміни, встановлені\~Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»\~відповідачем не порушене, строки виконання відповідачем обов`язку по встановленню лічильників на час звернення до суду та на час розгляду справи не сплинули, при цьому діючим законодавством не передбаченого можливості судового захисту права особи від можливих порушень або посягань на майбутнє. Крім того, право позивачів як побутових споживачів газу на встановлення індивідуальних газових лічильників за рахунок АТ «Криворіжгаз» прямо передбачене в редакції ч. 1\~ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», а отже додаткового визнання таке право в судовому порядку не потребує, а отже вимоги позивачів, щодо визнання за ними права на встановлення індивідуальних газових лічильників за рахунок відповідача задоволенню не підлягають. Заява представника відповідача щодо застосування строків позовної давності, оскільки загальнобудинковий лічильник газу встановлений поза межа трирічного строку позовної давності, на думку суду задоволенню не підлягає, оскільки\~порушення прав позивачів, як споживачів, є триваючими, а тому вони вправі звернутись до суду за захистом своїх прав у будь-який момент. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки позивачі на підставі ч.3\~ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», звільнені від сплати судового збору, виходячи з результату вирішення спору, з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7567, 20 грн. за кількістю позивачів, що становить 9 осіб, та розміру судового збору з однієї особи за одну позовну вимогу встановленого відповідно до ч.1\~ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~станом на 01 січня 2020 року виходячи з дати звернення позивачів до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: partial