Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Позивач звернулась до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 10 лютого 2019 року у Фортечному районному у м. Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області був зареєстрований шлюб, за актовим записом №35. Від шлюбу сторони мають дочку, [PERSON] , [INFO] . Через несумісність характерів, між сторонами постійно виникали, непорозуміння та сварки. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, на примирення не згодна. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Ухвалою від 14 грудня 2021 року за заявою відповідача [PERSON] сторонам по справі було надано строк для примирення до 14 березня 2022 року. Ухвалою від 15 березня 2022 року провадження у справі було поновлено та призначено до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до канцелярії суду клопотання, якому просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений в порядку ст. 128 ЦПК України. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його у даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями вказаної статті також визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо розірвання шлюбу, які регулюються СК України. В судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~уклали шлюб\~10\~лютого \~2019\~року \~у Фортечному\~районному у\~м.\~Кропивницькому відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Кіровоградській області,\~за актовим\~записом №35,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб \~серії [NUMBER] \~ від\~ 10\~лютого 2019\~року (а.с.\~4). Однак спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу сторони мають дочку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 жовтня 2019 року (а.с. 5). Згідно довідки №6589 від 04 грудня 2019 року, виданої Управлінням соціального захисту населення [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на обліку ніколи не перебувала, будь-якої допомоги не отримувала (а.с. 6). У відповідності зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії мають право одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства і держави. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України на суд покладено обов`язок щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується, з відповідачем сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу, що на думку суду є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи положення вище перелічених норм, суд приходить до висновку, що сімейні відносини не можливо відновити, підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Розлучення відповідає дійсній волі чоловіка (позивача у справі) та жінки (відповідача у справі), після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті немайнові права, а тому з вказаних підстав шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Зважаючи на те, що на підставі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволення позовних вимог, тому понесені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Підстав для допущення до негайного виконання судового рішення немає. На підставі викладеного та

Outcome: approved