Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрокредит», третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександровича, приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготар Миколи Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. 03.02.2022р.\~ приватним\~виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Доготарем М.В. відкрито виконавче провадження №68477281 з примусового виконання виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі №37926 від 05.11.2021, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 94524 від 29.09.2020 укладеним з ТОВ «Мікрокредит» заборгованість за кредитним договором за період з 17.03.2021р. по 09.10.2021р., загальна сума, яка підлягає стягненню 14482.79гривень, яка складається з: 5882.59грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8250.20грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 350грн. за вчинення виконавчого напису. Вважає, що виконавчий напис №37926 від 05.11.2021р. вчинений приватним нотаріусом Київського \~міського \~нотаріального \~округу \~Бригіда \~В.О. з порушенням норм чинного законодавства щодо порядку вчинення виконавчих написів, при цьому виходить із наступного: виконавчий напис вчинений на кредитному договорі №94524 від 29.09.2020року, який укладено в простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення. Також вважає, що відповідач нарахував заборгованість за відсотками в сумі 8250.20гривень з порушенням вимог ст. 1048 ЦК України. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При прийнятті постанови 22 лютого 2017року судом застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/І4 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Виконавчий напис, вчинено 05.11.2021року приватним нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017року у справі №826/20084/14. Тобто, станом на 05.11.2021року (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, вчинивши спірний виконавчий напис, приватний нотаріус Бригіда В.О. не дотримав встановленої процедури, що потягло порушення законних прав позивача, а тому позов слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем 05.11.2021, зареєстрованого в реєстрі №37926 про стягнення з [PERSON] [INFO] заборгованості за період з 17.03.2021р. по 09.10.2021року у розмірі 14482.79гривень. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, просить розглянути справу без участі позивача та її представника, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з?явився, відзив на позов не подав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович у судове засідання не з?явився. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Доготар М.В. у судове засідання не з?явився. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено,\~що \~03.02.2022р.\~ приватним\~виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Доготарем М.В. відкрито виконавче провадження №68477281 з примусового виконання виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі №37926 від 05.11.2021, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 94524 від 29.09.2020 укладеним з ТОВ «Мікрокредит» заборгованість за кредитним договором за період з 17.03.2021р. по 09.10.2021р., загальна сума, яка підлягає стягненню 14482.79гривень, яка складається з: 5882.59грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8250.20грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 350грн. за вчинення виконавчого напису. Вчиняючи 05.11.2021року виконавчий напис №37926, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. неправомірно керувався пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення затвердженого Постановою КМУ №1172 29.06.1999р., у редакції постанови №662, яка на той час уже була нечинною згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23. Нотаріус вчиняв виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідченим. Згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженими наказом Міністерства юстиції Українивід 22.02.2012№ 296/5. Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів Українивід 29 червня 1999р.№ 1172\~(далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують\~безспірність\~заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З урахуванням приписів статей\~15,16,18 ЦК України, статей\~50,87,88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною\~ постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у\~безспірному\~порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 05.11.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,\~88ЗаконуУкраїни«Пронотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст.88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі №826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Судом встановлено, що кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріусом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved