Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

24 лютого 2022 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову, представник позивача зазначив, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] 08.08.2018 укладено кредитний договір № 1001097847301, згідно з яким відповідач отримала кредит у сумі 57500,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.02.2022 складає 91519,23 грн, з яких: 29926,40 грн - заборгованість за кредитом; 5440,57 грн - заборгованість за процентами; 32086,70 грн заборгованість за комісією; 24065,56 грн - штрафні санкції. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1001097847301 від 08.08.2018 в розмірі 91519,23 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн. 22.03.2022 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що як вбачається з позовної заяви [PERSON] 08.08.2018 року видано кредит у сумі 57500,00 грн, отже позивачем було пропущено трирічний строк загальної позовної давності, а також річний строк до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Крім того, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року по справі № 440/4468/20 визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2020 року ВП № 62693622 щодо примусового виконання виконавчого напису № 23669 від 15.07.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 85411,35 грн. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 20.01.2022 року по справі № 527/1617/21, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 23699 від 15.07.2020 року щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 85411,35 грн, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною. Крім того, у заяві позичальника від 08.08.2018 року не зазначений розмір процентної ставки, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «ПУМБ» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Посилаючись на викладене, представник відповідача, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи за відсутності представника банку. Відповідач та її представник в судове засідання направили заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову заперечують. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 08.08.2018 [PERSON] підписала Заяву № 1001097847301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі Заява). Підписанням цієї заяви підтвердила, що прийняла Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.4). Відповідно до п.2 Заяви відповідач отримала кредит в розмірі 57500 грн, строком на 24 місяці (п.3 Заяви), розмір процентної ставки - 12 % річних (п.5 Заяви), розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 3,10 % (п.4 Заяви) (а.с.4). 08.08.2018 [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту (далі Паспорт), відповідно до якого отримала кредит в сумі 57500 грн, строком кредитування на 24 місяці (п.3 Паспорту), розмір процентної ставки - 12 % річних (п.4 Паспорту), щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 3,10 % (п.4.1 Паспорту), штраф - 10 % від простроченої суми за кожний випадок прострочення, а також за кожний місяць прострочення встановленого терміну від простроченої суми (п.6 Паспорту) (а.с.11). Відповідно до меморіального ордеру № TR.30147423.45349.8810 від 08.08.2018 [PERSON] отримала від ПАТ «ПУМБ» 57500 грн кредитних коштів (а.с.12). Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором №1001097847301 від 08.08.2018, станом на 01.02.2022 (включно) вбачається, що заборгованість [PERSON] перед Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» становить: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 29926,40 грн; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 5440,57 грн; прострочена заборгованість за комісією в розмірі 32086,70 грн; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 24065,56 грн, що разом складає 91519,23 грн (а.с.15-16). Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Частиною другою ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог позивача зазначив, що у заяві позичальника від 08.08.2018 року не зазначений розмір процентної ставки, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. До таких тверджень суд відноситься критично, з огляду на наступне. Частиною 1 ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Договором, на якому базуються правовідносини сторін є - заява відповідача від 08.08.2018 року про отримання кредитних коштів. У цій заяві, підписаній сторонами, наявні умови договору про встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Крім того, позивачем додано до матеріалів справи підписаний 08.08.2018 [PERSON] . Паспорт споживчого кредиту, в якому також наявна інформація про умови кредитування та у якому визначено розмір кредиту, відсотків за користування кредитним коштами, розмір комісії, які є аналогічними викладеними у Заяві, також Паспорт містить умови щодо розміру штрафу за порушення зобов`язання. За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] , підписавши 08.08.2018 року Заяву № 1001097847301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспорт споживчого кредиту, була обізнана про розмір відсотків, процентної ставки за користування кредитними коштами, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості та розмір штрафуза порушення зобов`язання, отже їй були відомі істотні умови договору. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи те, що відповідач отримала від позивача грошові кошти (кредит), які в добровільному порядку не повернула, а також те, що в Заяві та Паспорті, які підписала відповідач міститься інформація про умови кредитування, а саме стосовно розміру відсотків за користування кредитними коштами, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості та розмір штрафуза порушення зобов`язання, суд дійшов висновку, що вимоги банку про стягнення з відповідача на його користь заборгованості станом на 01.02.2022, яка складає 91519,23 грн., з яких: 29926,40 грн. - заборгованість за кредитом; 5440,57 грн. - заборгованість за процентами; 32086,70 грн. заборгованість за комісією; 24065,56 грн. - штрафні санкції є законними, обґрунтованими та підтвердженими належними доказами. Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позову наявність судових рішень з приводу визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 23699 від 15.07.2020 року щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості та скасування постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, оскільки у даних справах є різний предмет доказування, а саме у справі, що розглядається судом предметом доказування є наявність самої заборгованості перед банком, а у справах, на які посилається представник відповідача, предметом доказування є законність виконавчого напису та законність виконавчих дій, які виникли в порядку його виконання. Разом з тим, представником відповідача заявлено про пропущення позивачем строку позовної давності. Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність щодо неустойки (пені та штрафу). Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема,прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Як вбачається із Виписки/особового рахунку [PERSON] , останнє погашення кредиту згідно договору відбулося у жовтні 2020 року. Позивач звернувся з позовом до суду 24 лютого 2022 року. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що трирічний термін для звернення з позовом до суду про стягнення з відповідача на користь позивача 29926,40 грн - заборгованості за кредитом; 5440,57 грн - заборгованості за процентами; 32086,70 грн заборгованості за комісією позивачем не пропущено, отже позов в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено річний термін для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача 24065,56 грн - штрафні санкції, тому позов в цій частині до задоволення не підлягає, у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам, що узгоджуватиметься з вимогами п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 91519,23 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 67453,67 грн, що становить 73,7 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1828,49 грн, що складає 73,7 % від 2481,00 грн.

Outcome: partial