Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця на кожного, а також за минулий час періоду з 01.01.2019 року по 13.01.2022 року у розмірі половини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця на кожного. Позов обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона проживала однією сім`єю з 2014 року по 2018 рік. Від спільного проживання вони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] та сина [PERSON] . На теперішній час неповнолітні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання виданої Виконавчим комітетом Томаківської селищної ради №20/05-20 від 11.01.2022 року. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в житті дітей, їх вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться, що ставить її у край скрутне матеріальне становище. Починаючи з січня 2019 року відповідач обіцяє надавати допомогу на утримання та виховання дітей. Проте своїх зобов`язань по утриманню дітей не виконує. У своїй письмовій заяві позивач просить розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що підтримує позовні вимоги повністю. Відповідач був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, однак, в судове засідання не з`явився без поважних на те причин, не надав відзив на позов, та іншим чином не спростував обставини викладені позивачкою, а так само не надав заяви про розгляд справи за його відсутності у судовому засіданні. З урахуванням того, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних на те причин, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Доведено, що підтверджується відповідними актовим записом про народження, сторони мають спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає прийнятним стягувати з відповідача аліменти на малолітніх дітей в розмірі половини його доходів (заробітку) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця на кожного, враховуючи, що батько дітей ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх утриманню, не надає матеріальної допомоги у будь-якому виді, не піклується про своїх дітей, так як не спростував обставини викладені позивачкою у позовній заяві. Крім того, згідно ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Суд вважає такоє прийнятним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання спільних малолітніх дітей аліменти за період з 01.01.2019 року по 13.01.2022 року у розмірі половини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця на кожного, враховуючи, що відповідач не довів та не спростував в цій частині позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved