Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

26 листопада 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. У позовній заяві представник позивача зазначає, що 18.03.2011 року між АТ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом підписання Заяви б/н, укладено кредитний договір на підставі якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між позичальником та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. [PERSON] у порушення умов договору у встановлений строк не проводив чергові платежі, свої зобов`язання за договором не виконав. [INFO] [PERSON] помер. На момент смерті за [PERSON] по укладеному договору рахується заборгованість на загальну суму 8194,79 грн. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] , тому позивач прохає стягнути з останньої на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 8194,79 грн. Крім цього, представник АТ КБ «ПриватБанк» прохає стягнути із відповідача понесені судові витрати. 21\~ січня\~ 2022\~ року\~ до\~ суду від представника відповідача, адвоката Яремен- ка О. Є. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та належним чином не підтверджені жодними доказами. Укладений кредитний договір між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] фактично становить собою анкету-заяву, яка була єдиним документом? доведеним до відома та підписаним відповідачем при укладенні договору. Зокрема, анкета-заява не містить умов щодо процентної ставки та штрафів, такі умови не узгоджувались відповідачем та не були повідомлені ПриватБанком позичальнику [PERSON] . До того ж відсутнє підтвердження, що саме з цим Витягом з Умов та Правил ознайомився та погодився відповідач, підписуючи заяву, а також те, що вказаний документ на момент укладення угоди містив умови, зокрема й щодо сплати пені та комісій за користування кредитними коштами. Зазначає, що Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися АТ КБ «ПриватБанк», а доказів, що редакція «Умов та Правил надання банківських послуг», яка міститься в матеріалах справи, була дійсною на момент укладення заяви-анкети немає. Позивач розрахував суму заборгованості шляхом збільшення тіла кредиту на розмір відсотків та штрафів, що не передбачено жодними угодами та анкетою-заявою. Крім цього, зазначив, що позивач втратив своє право на стягнення заборгованості зі спадкоємців боржника, оскільки сплинув строк для пред`явлення претензій кредитора, передбачений частинами 2, 3 ст. 1281 ЦК України. Враховуючи викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому у задоволенні позову прохає відмовити повністю. 04 лютого 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначив, що сторонами узгоджені всі істотні умови та укладено договір. 18.03.2011 року [PERSON] підписана Заява б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому. [PERSON] підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Зазначає, що у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи, тобто її спадкоємців. Крім цього, щодо\~ тверджень\~ відповідача\~ про\~ пропущені позивачем строки,\~ встановлені ч. 3 ст. 1281 ЦК України зазначив, що дізнався про видачу відповідачу [PERSON] нотаріусом свідоцтва про право на спадщину АТ КБ «ПриватБанк» лише 24.01.2022 року з отриманого відзиву на позовну заяву. Тому вважає, що правовідносини тривають, а позивачем не було пропущено строки, встановлені законодавством. До того ж якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який, прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а тому прохає суд позовні вимоги Банку задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 грудня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 01 квітня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій прохав розгляд справи проводити без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] та її представник, адвокат Яременко О. Є, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак адвокат Яременко О. Є. подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Крім цього повідомив про намір подати заяву про стягнення витрат на правову допомогу. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 18.03.2011 року [PERSON] відкрито рахунок у публічному акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» зі встановленим кредитним лімітом на картковий рахунок та видано кредитну картку (а.с. 22). На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов\~ та\~ Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Витяг із тарифів (а.с. 23-47). При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці\~ Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо користування кредитними коштами та щодо сплати пені та комісії за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, інформація на сайті позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у справі № 342/180/17, в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином, суд вважає надані Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку не належними доказами по справі. Щодо умов договору та розміру невиконаних грошових зобов`язань [PERSON] , то суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами статтей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України,\~ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом, у період з 18.03.2011 року по 29.01.2019 року неодноразово відбувалась зміна кредитного ліміту, як у сторону збільшення так і в сторону зменшення (а.с. 21). Згідно з наданим позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № б/н від 18.03.2011 року станом на дату смерті [INFO] становить 8 194,79 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту (а.с.11-12). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 55). Відповідно до матеріалів спадкової справи № 69/2019 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] ,\~ звернулася донька спадкодавця - [PERSON] та 27.11.2019 року отримала свідоцтво про право на спадщину (а.с. 148-200). Із змісту спадкової справи вбачається, що державний нотаріус Кобеляцької державної нотаріальної контори 01 серпня 2019 року направив до АТ КБ «ПриватБанк» запит, у якому фактично повідомив Банк про смерть [PERSON] ( а.с.100). Відповідь на запит нотаріуса про наявність у [PERSON] на момент його смерті Банком надано [INFO] (а.с.123-124). Разом з тим, АТ КБ "Приватбанк" направило до Кобеляцької державної нотаріальної контори претензію кредитора за Вих. № SAMDN50000042506173 від 27.05.2020 лише 21 червня 2020 року. На кредиторську вимогу банку, Кобеляцькою державною нотаріальною конторою для відома позивача було направлено лист № 528/01-16 від 25.06.2020 про те, що вищевказана претензія долучена до спадкової справи № 69/2019 після померлого [INFO] [PERSON] , а також про закінчення шестимісячного терміну подачі претензії (а. с. 58). АТ КБ «ПриватБанк» направлено лист-претензію № SAMDN50000042506173 від 31.08.2020 до [PERSON] як до спадкоємця після померлого позичальника,\~ з\~ вимогою\~ сплатити\~ заборгованість\~ перед\~ банком в розмірі 8194,79 грн (а.с. 59). Згідно з довідки №2430 від 21.08.2019 року, виданої Кобеляцькою міською радою Полтавського району Полтавської області, [PERSON] до дня його смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті разом із ним були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 84). За приписами статті\~ 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зі смертю позичальника зобов`язання щодо повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. За змістом частин другої та третьої статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці в спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника й вирішуються в порядку положень статті 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Постановою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц роз`яснено, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в частинах другій, третій статті 1281 ЦК України, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених у статті 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Як встановлено частиною першою статтею 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Частиною другою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, що передбачено частиною третьою статті 1281 ЦК України. Частиною четвертою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Суд враховує, що положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Таким чином, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Судом встановлено, що позивач звернувся з претензією кредитора від 27 травня 2020 року за №SAMDN50000042506173 до Кобеляцької державної нотаріальної контори фактично 21.06.2020 року, що вбачається з реєстру згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів №gnk20200619_011755 (а.с.56). Враховуючи вимоги частини другої статті 1281 ЦК України, строк, протягом якого позивачу було надано право пред`явити свої вимоги до відповідача, як спадкоємця [PERSON] закінчився 28 травня 2020 року. Лист-претензію від 31 серпня 2020 року за №SAMDN50000042506173 до відповідача позивач направив лише 16.01.2021 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 60-61). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк пред`явлення вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину, передбачений статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою тієї статті позбавляє його права вимоги до спадкоємців. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" та ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову. Крім цього, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача не підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки у задоволенні позовних вимог повністю відмовлено. Крім цього, враховуючи, що представником відповідача зроблено заяву про те, що ним будуть додатково подані докази щодо розміру витрат на правову допомогу, то йому відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України\~ необхідно встановити строк для подачі до суду доказів п`ять днів після ухвалення рішення суду.

Outcome: dismissed