Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Прядки В.М. звернулася до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до АТКБ «Приватбанк», треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В., вказуючи, що між нею та АТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір №CSHGGK00000025 у вигляді не поновлювана лінія, у розмірі 49850.00 доларів США на придбання нерухомості, а також у розмірі 8973.00 доларів США на сплату страхових платежів на строк з 05.10.2006 року по 05.10.2026 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1.00 % за місяць у період сплати з «25» по «31» число кожного місця. Також 05.10.2006 року з метою забезпечення зобов`язань по кредитному договору між позивачем та відповідачем був укладений договір аптеки №CSHGGK00000025, за яким предметом іпотеки стала трьохкімнатна квартира за адресою [ADDRESS] . Зазначила, що вкінці вересня 2021 року стало відомо, що державним виконавцем проведено опис та арешт квартири за вищевказаною адресою, а згодом дану квартиру заявлено на аукціон на сайті Національної електронної біржі для продажу яке предмет іпотеки. 18.11.2021 року державним виконавцем надано можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, з яких стало відомо, що 17.08.2021 року відносно [PERSON] відкрито виконавче провадження, на підставі виконавчого напису за № 841 від 06.07.2021 року винесеного приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., з пропозицією про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] . Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушень вимог чинного законодавства України, він є незаконним, тому що нотаріусом, не було відправлено на її адресу письмового повідомлення про усунення порушень, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблено банком одноособово без урахування думки та позиції позичальника, та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Крім того, АТ КБ «Приватбанк» не надав нотаріусу всіх документів необхідних для здійснення виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин та договору іпотеки. Просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі спірного виконавчого напису №841 від 06.07.2021р. Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Причину неявки суду не повідомив. разом з тим, 21.12.2021 року на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що виконавчий напис вчинено відповідно до норм чинного законодавства та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилася. Причину неявки суду не повідомила. На виконання ухвали суду від 25.11.2021 року надано належним чином засвідчені копії виконавчого напису та документів на підставі яких його вчинено 06.07.2021 року за №841 на майно [PERSON] . Третя особа державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. в судове засідання не з`явилася. Причину неявки суду не повідомила. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 06 липня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 841, про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки №CSHGGK00000025, посвідченого 05.10.2006 року приватним нотаріусом Черкаськог міського нотаріального округу Веліковою Н.А за реєстровим № 6884, передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» шляхом перерахунку коштів на рахунок № [NUMBER] в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі: - заборгованість за кредитом 49\~138.42 доларів США; - заборгованість за відсотками 81378.79 доларів США; - комісія 13260.10 доларів США; - пеня 240411.19 доларів США; що всього становить 384188 доларів США 50 центів, що за курсом НБУ на 25.05.2021 року становить 10\~537\~560 гривень 60 копійок. -витрати за вчинення виконавчого напису 3 500,00 гривень. Всього, з урахуванням витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 10\~541\~060 грн. 60 коп. \~ \~ \~ \~Строк, за який проводиться стягнення чотирнадцять років сім місяців двадцять днів, а саме з 05.10.2006 року по 25.05.2021 року. Виконавчий напис видано на підставі заяви представника АТ КБ «Приватбанк», інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, письмової вимоги про усунення порушень за Кредитним договором №CSHGGK00000025 від 05.10.2006 року, копії іпотечного договору №CSHGGK00000025 від 05.10.2006 року, копії кредитного договору №CSHGGK00000025 від 05.10.2006 р., розрахунку вартості кредиту, графіку погашення кредиту, відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставі вищевказаного виконавчого напису державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вельган О.В., було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66542028 за даним виконавчим написом про звернення стягнення на нерухоме майно, та перерахунку коштів від реалізації майна на суму 10541060.60 грн. Відповідно до договору №CSHGGK00000025 від 05.10.2006 року про надання кредитних коштів між АТ КБ «Приватбанк». п. 1.1. Банк зобов`язується надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 0510.2006 по 05.10.2026 включно, у вигляді не поновлювана лінія у розмірі 49850.00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань по вказаному договору додатково було укладено іпотечний договір №CSHGGK00000025 від 05.10.2006 року, по умовам якого [PERSON] передала в іпотеку Банку квартиру [ADDRESS] . 28.05.2021 року АТ КБ «Приватбанк» направлено на адресу позивача письмова вимога про усунення порушень за Кредитним договором №CSHGGK00000025 від 05.10.2006 року з вимогою добровільно сплатити заборгованість в розмірі 384208 доларів США50 центів, щ а курсом НБУ на 25.05.2021 року складає 10538109 грн. 16 коп. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] вказувала на те, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений без правових підстав, а заборгованість за кредитним договором не є безспірною. У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із статтею 88 Закону України «Про нотаріат», у редакції, чинній на час вчинення спірних правовідносин, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України "Про нотаріат", підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, Велика Палата вважає, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, вже досліджене Верховним Судом України. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки містяться й у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). При цьому лише та обставина, що у виконавчому написі зазначено більшу суму заборгованості за кредитом, ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору про розмір заборгованості (постанова Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в Постанові у справі № 320/7932/16-ц від 06.05.2020. Позивач посилається на необґрунтованість заборгованості, вказуючи, що вчиняючи виконавчий напис не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суму боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблено банком одноособово без урахування думки та позиції позичальника, та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання вчиненого 06.07.2021 року приватним нотаріусом Бондар І.М. виконавчого напису №841 таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача підлягає 908 гривень 00 копійок судового збору за подання позову до суду та 454.00 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved