Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-21 00:00:00

19.01.2022 позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання заяви до суду і до досягнення повноліття кожною дитиною. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.12.2016 зареєструвала шлюб з відповідачем. На даний час подала до суду позов про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач офіційно працює в смт. Ков`яги СФГ «Роща» та має дохід 6500,00 грн. У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу дітям не надає. Як вказала позивач, діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, але не в змозі самостійно в достатній сірі забезпечити дітей одягом, продуктами харчування, належним відпочинком, книгами тощо. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 23.02.2022 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено відповідачу 05.04.2022, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але правом надання відзиву останній не скористався. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст. 279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] , № [NUMBER] , виданих відповідно 18.02.2017 та 19.07.2019 відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актові записи №25, №97. Згідно витягу про зареєстрованих у житловому будинку осіб №26 від 03.02.2022, [PERSON] разом із дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про доходи №4/02, виданої СФГ «Роща» від 04.02.2022, [PERSON] працює на посаді водія автотранспортних засобів. Загальна сума доходу за період з 01.08.2021 по 31.01.2021 становить 70 400 грн. Згідно довідки про доходи №2022/35, виданої 09.02.2022 ПрАТ «Новий Стиль», [PERSON] з 30.09.2019 по 30.06.2021 знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.У товаристві займає посаду штампувальника 3 р. Загальна сума доходу за період з липня 2021 року по грудень 2021 року становить 59 805,74 грн. Ст.180 СК України зобов`язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст.122 та 125 цього Кодексу. Згідно положень ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з вимогами ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Прожитковий мінімум у відповідності до ч.1 ст.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років складає: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні , на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. За змістом ст.183 СК України розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання однієї дитини, становить 1/4 частину, на двох дітей - 1/3 частини, на трьох і більше дітей - 1/2 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як передбачає ч.1 ст.141 СК України, ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Ч.2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, надані позивачем докази свідчать про те, що діти проживають разом із матір`ю. Враховуючи встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов`язок обох батьків утримувати дітей, з метою створення умов, необхідних для всебічного розвитку дітей, відносно яких відповідач має батьківські зобов`язання, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що не позбавляє сторони звернутися до суду в подальшому щодо зміни розміру та способу стягнення аліментів.

Outcome: approved