Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] , Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , про визнання батьківства, виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька та внесення змін до актового запису про народження звернувся [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що з березня 2021 року він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в с. Кутянка Рівненського району Рівненської області, веде з нею спільне господарство та перебуває у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON] , батьком якої в свідоцтві про народження був записаний відповідач [PERSON] , оскільки [PERSON] перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Позивач вказує, що після народження дитини, вони звернулись до Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо реєстрації народження доньки [PERSON] та отримання свідоцтва про її народження. Однак їм було відмовлено у внесенні відомостей про позивача як батька дитини, оскільки [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , тому саме про нього було внесено відомості як батька дитини. Позивач вважає себе батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] та бажає безпосередньо виконувати свої батьківськи обов`язки по відношенню до доньки, брати участь у її вихованні та ростити її. Враховуючи наведені обставини, просить визнати його батьком малолітньої [PERSON] та виключити відомості про [PERSON] , як батька, з актового запису про народження дочки, а також внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , зазначивши його її батьком та змінивши її прізвище на " [PERSON] ", а по батькові на " [PERSON] ". Судові витрати просить залишити за ним. Суд, розглянувши справу відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України за правилами загального позовного провадження, встановив наступне. Ухвалою від 21.03.2022 відкрито загальне позовне провадження по даній справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 14.04.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду, вирішено клопотання про виклик свідків. Інших процесуальних дій не вчинялося. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав та доводів викладених у позовній заяві та пояснили, що [PERSON] та [PERSON] з 2021 почали спільно проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу і [INFO] в них народилася дочка [PERSON] , однак при реєстрації народження її батьком був зазначений [PERSON] , який батьком [PERSON] не являється. Пояснили, що біологічним батьком дитини є [PERSON] , з яким дитина проживає з моменту народження та по даний час, а тому просять визнати його батьком [PERSON] та зобов`язати Острозький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) виключити з актового запису про народження дитини відомості про [PERSON] як батька дитини, а також внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , зазначивши позивача її батьком та змінивши її прізвище на " [PERSON] ", а по батькові на " [PERSON] ". Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Вказав, що хоч і перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, проте спільно з нею не проживає та не підтримує будь яких стосунків з 2018 року по даний час. Зазначив, що не являється біологічним батьком [PERSON] , а тому просить визнати [PERSON] батьком малолітньої [PERSON] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримала та пояснила, що дійсно вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який на даний час не розірвано, однак їх шлюбні відносини фактично припинено з 2018 року. Пояснила, що з березня 2021 року вона стала спільно проживати однією сім`єю та вести спільне господарство з [PERSON] в с. Кутянка Рівненського району Острозької ТГ Рівненської області. Зазначила, що за період спільного проживання та фактичних шлюбних відносин з [PERSON] [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , однак у свідоцтві про народження дитини батьком дитини вказаний [PERSON] , так як на момент реєстрації народження дитини вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Вказує, що біологічним батьком малолітньої [PERSON] є саме [PERSON] та просить позов задоволити в повному обсязі. Представник третьої особи - Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що представник третьої особи був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, наданими йому процесуальними правами не скористався, матеріали справи містять достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, суд приходить до висновку що справа може бути розглянута й відсутності представника третьої особи за наявними у ній доказами, що відповідає ст.ст. 274-279 ЦПК України. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, вислухавши сторони, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сестрою [PERSON] . Їй відомо, що протягом кількох останніх років [PERSON] не проживає спільно з [PERSON] , а з 2021 року проживає однією сім`єю з [PERSON] . В січні 2021 в них народилася дочка [PERSON] , яку [PERSON] вважає своєю дочкою та займається її вихованням та утриманням. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою [PERSON] . Їй відомо, що [PERSON] проживає з [PERSON] протягом останніх двох років однією сім`єю та в них народилася дочка [PERSON] . Також зазначила, що [PERSON] не проживає з [PERSON] протягом останніх чотирьох років та не підтримує з ним будь-яких відносин. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступні обставини. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що малолітня [PERSON] народилась [INFO] , її батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.12) З довідки виданої виконкомом Острозької міської ради Рівненської області №502 від 09.03.2022 встановлено, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] . (а.с.13) Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 19.03.2016 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.09.1999. (а.с.14) В судовому засіданні встановлено, що сторонами по справі не заперечується (визнається) та обставина, що [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, з 2018 року спільно не проживають та шлюбних відносин не підтримують. З 2021 року [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім`єю. 27.01.2022 [PERSON] , не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з позивачем, народила дитину - [PERSON] , біологічним батьком якої є позивач по справі. Позивач [PERSON] вказує про своє біологічне батьківство відносно [PERSON] , [INFO] . Біологічне батьківство [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] визнав також і відповідач по справі [PERSON] , а також матір дитини [PERSON] , якій достовірно відомо походження своєї доньки, при цьому сторони зазначили, що призначення генетичної експертизи щодо батьківства позивача відносно дитини є недоцільним, оскільки вони не заперечують, що позивач по справі є біологічним батьком малолітньої [PERSON] . Згідно приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, про факт батьківства позивача щодо [PERSON] свідчать докази, які досліджено в судовому засіданні, покази свідків, а також фактичне визнання обставини батьківства самим відповідачем. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно з ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно з ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Підставою для звернення [PERSON] до суду є те, що [PERSON] народжена під час перебування [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , тому батьком дитини записаний [PERSON] . У частині першій статті 20 СК України законодавець закріпив вичерпний перелік статей цього Кодексу і відповідно вимог, що випливають із сімейних відносин, до яких застосовується позовна давність. До цього переліку належить у відповідності до частини другої статті 129 СК України вимога про визнання батьківства особою, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, якою визначено, що до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Крім того, законодавець у частині другій статті 20 СК України передбачив субсидіарне застосування положень ЦК України, які стосуються позовної давності, до сімейних відносин у випадках, передбачених частиною першої статті 20 СК України. Тому у випадку передбаченому частиною другою статті 129 СК України мають застосовуватися правові приписи, закріплені в частині третій статті 267 ЦК України. Тобто, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. Без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції. Окрім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Гронмарк проти Фінляндії" встановив, що негнучкі строки позовної давності або інші перешкоди щодо позовів оскарження батьківства, які застосовуються без винятків, порушують статтю 8 Конвенції. При цьому, суд виходить з того, що батьківство виникає з часу народження дитини, що в даному випадку мало місце 27.01.2022, а позов про визнання батьківства судом було отримано 15.03.2022, тобто до спливу річного терміну з дня народження [PERSON] , а отже при зверненні до суду позивачем дотримано вимоги ч. 2 ст. 129 СК України. В судовому засіданні встановлено, що докази у справі повністю узгоджуються з позовною заявою позивача, поясненнями сторін, показами свідків, письмовими доказами. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.9 постанови №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved