Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

Процесуальні дії по справі. [PERSON] звернувся до суду із позовом до Черняхівської селищної ради Житомирської області, за змістом якого просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Нові Сали Черняхівського району Житомирської області терміном на 3 (три) місяці. Ухвалою від 17.02.2022 суд позовну заяву [PERSON] залишив без руху та надав позивачу строк для усунення виявлених недоліків. 22.02.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою від 23.02.2022 суд прийняв позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначив на 21.03.2022. Ухвалою від 21.03.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 21.04.2022. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є чоловіком [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті дружини [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки площею 2,7411га та 1,2278га для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Черняхівської селищної ради (раніше - Салівської сільської ради) Житомирського району (раніше Черняхівського) Житомирської області. Позивач вказує, що інших спадкоємців першої черги, спадкоємців за заповітом та осіб, які б мали право на обов`язкову частку у майні спадкодавця не має, спадкову справу справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , не заведено. Для оформлення права на спадкування позивач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Котенко Іванни Миколаївни, однак нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку, встановленого законом для прийняття спадщини. За даними позивача, ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений\~ст. 1270 ЦК України, з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що він є людиною похилого віку і помилково вважав, що оскільки з померлою дружиною шлюб не було розірвано, вони проживали увесь час разом в одному будинку до моменту її смерті то він вважатиметься таким, що автоматично прийняв спадщину після смерті дружини. Для захисту своїх прав позивач звернувся з позовом до суду за місцем знаходження спадкового майна. Сторони у судове засідання не з`явились. 18.04.2022 позивач подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 29). Відповідач - Черняхівська селищна рада Житомирської області повноважного представника в судове засідання не направив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. У поданій до суду 30.03.2022 заяві відповідач просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника Черняхівської селищної ради та щодо\~рішення суду\~покладається на\~розсуд суду (а.с. 28). Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи на подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд на підставі наявних у матеріалах справи документів у порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. У судовому\~засіданні від 21.04.2022 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] у селі Нові Сали Черняхівського району Житомирської області померла дружина позивача [PERSON] у віці 62 роки, про що складено відповідний актовий запис №7 від 05.05.2008, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.10.2018 (виданого повторно) (а.с. 6). Наявність родинних зв`язків між позивачем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про одруження від 22 травня 1977 року серії [NUMBER] , відповідно до якого підтверджується факт реєстрації шлюбу між позивачем та його померлою доружиною [PERSON] (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина,зокрема, на земельні ділянки 2,7411га та 1,2278 га для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Салівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Дані земельні ділянки належали [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності серії ІІ-ЖТ №032215 від 17.05.2002, виданого на підставі розпорядження Черняхівської райдержадміністрації №81 від 18.04.2002, та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №56 (а.с.17). Згідно з довідкою, виданою Салівським старостинським округом Черняхівської селищної ради, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , до дня смерті фактично проживала за адресою [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] , 1941 р.н., а була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 8). Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Котенко І.М. №8/02-31 від 18.01.2022 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті його дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском строку, встановленого законом для прийняття спадщини (а.с. 9). Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) суд установив, що відомості на спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] у спадковому реєстрі відсутні (а.с.10). Позивач, вказуючи на те, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, звернувся до суду з даним позовом, в якому просить захистити порушене право шляхом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом статей 15 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на предмет та підстави позову суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини із спадкування, зокрема щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, які регулюється нормами права, що містяться в книзі 6 ЦК України. За загальним правилом про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за відсутності інших спадкоємців пред`являється до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"). Так,\~позивач в\~обґрунтування поважності\~причин пропуску\~строку для\~прийняття спадщини посилався на\~те, що він є людиною похилого віку і помилково вважав, що оскільки з померлою дружиною шлюб не було розірвано, вони проживали увесь час разом в одному будинку до моменту її смерті, то він вважатиметься таким, що автоматично прийняв спадщину після смерті дружини. Наведені позивачем обставини причин пропуску строку на прийняття спадщини у даному випадку суд визнає поважними. Суд враховує аргументи позивача, наведені на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не оспорюються відповідачем та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям "майно" в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої. Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] , що є підставою для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Тому,

Outcome: approved