Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

14 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до Миронівського районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та просила суд з відповідача стягнути на її користь неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у сумі 15715,07 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 11 травня 1993 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Карапишівською сільською радою Миронівського району Київської області. Від шлюбу з відповідачем вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Так як їхнє спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням Миронівського районного суду Київської області від 10 липня 2018 року (справа №371/409/18) за її заявою їхній шлюб з відповідачем було розірвано. Дане рішення набрало законної сили 10 серпня 2018 року. Відповідач являється батьком їхньої спільної доньки [PERSON] . У зв`язку з тим, що відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання їхньої доньки, навіть у тому мінімальному розмірі, що його вимагає чинне законодавство, а також не приймав участі у її вихованні, позивач звернулася до суду про стягнення аліментів на утримання їхньої повнолітньої доньки у зв`язку з продовженням навчання. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 09 липня 2018 року було позов задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із березня 2018 року до закінчення навчання але не довше як до досягнення дванадцяти трьох років. Відповідно до виконавчого листа № 371/408/18 державним виконавцем Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області було відкрито виконавче провадження по даній справі за заявою позивача про примусове виконання вказаного рішення суду. На даний час у зв`язку зі злісним ухиленням відповідача від сплати аліментів, виникла заборгованість по сплаті аліментів, що складає 27745,70 грн. Дана заборгованість виникла в період з березня 2019 року по травень 2021 року. Дана обставина підтверджується довідкою - розрахунок про стан заборгованості по аліментах від 04 жовтня 2021 року № 19319, яка видана Миронівським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області. Як вбачається з поштових довідок ф. 20, відповідачу поштові листи не вручено під час доставки у зв`язку з тим, що адресат відсутній, оскільки ухвала про відкриття спрощеного провадження, копія позовної заяви з додатками відповідачу направлялися двічі. Відповідач не вжив заходів, щодо отримання вищезазначених листів, а також в установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не надав. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] є батьки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Згідно до рішення Миронівського районного суду Київської області від 09 липня 2018 року було позов задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із березня 2018 року до закінчення навчання але не довше як до досягнення дванадцяти трьох років. Відповідно до студентського квитка серії [NUMBER] [PERSON] є студенткою факультету менеджменту, логістики та туризму Національного транспортного університету (а.с. 6). Згідно довідки Національного транспортного університету від 21 вересня 2021 року № 948 [PERSON] навчається на четвертому курсі денної форми навчання факультету менеджменту, логістики та туризму Національного транспортного університету (за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб) для здобуття ступеня бакалавра у групі ТР-IV-2 за спеціальністю «Туризм» (а.с. 7). Відповідно до довідки Старости села Карапиші Виконавчого комітету Миронівської міської ради від 26 жовтня 2021 року № 997/02-49, виданої [PERSON] , про те, що її дочка [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] і знаходиться на утриманні матері (а.с. 10). Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості по аліментах від 04 жовтня 2021 року № 19319 виданої Миронівським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів на період навчання на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , станом на 16 травня 2021 року складає 27745 гривень 70 копійок. Вказана заборгованість виникла за період з березня 2019 року по травень 2021 року (а.с. 11-12). Даних про те, що позивачем чи відповідачем оскаржувався розмір заборгованості, зазначений у довідці, матеріали справи не містять, а тому відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є спірним. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 Цивільного кодексу України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Згідно роз`яснень, які містяться в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що відповідач є особою непрацездатного віку, має хворобу, яка перешкоджала його обов`язку сплачувати за рішенням суду аліменти на утримання дитини за період виникнення заборгованості по сплаті аліментів. Даних про те, що відповідач оскаржував дії державного виконавця з приводу нарахування розміру аліментів до суду, матеріали справи також не містять, а тому суд приходить до висновку про відсутність будь-яких поважних причин невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14, а також у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, а тому при розгляді спорів про стягнення пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Outcome: approved