Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 17 січня 2020 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (мЛьвів), про що складено відповідний актовий запис №57. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось. З червня 2020 року фактичні шлюбні відносини між ними остаточно припинені і вони проживають окремо та спільне господарство не ведуть. У них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Вони не можуть спокійно вирішувати поточні сімейні проблеми, адже між ними постійно виникають непорозуміння, сварки, що поступово призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Відповідач зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. Позивач вважає, що шлюб між ними є лише формальним, а збереження їх сім`ї є неможливим і суперечить їхнім інтересам. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає, а тому шлюб необхідно розірвати. До початку судового засідання, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи двічі належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення про його виклик (а.с.27, 31) в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 січня 2020 року. Шлюб зареєстровано Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (мЛьвів), про що складено відповідний актовий запис №57. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 січня 2020 року (а.с.13). Від даного шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно із статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Однак, як вбачається із позовної заяви, позивач вважає, що збереження їхньої сім`ї є неможливим і суперечить їхнім інтересам, а шлюб є лише формальним. Продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України та ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно п.10 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №11, від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами втрачено любов та взаємоповагу, шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, примирення є неможливим, сім`я розпалася остаточно і зберегти її - неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Крім того, при поданні позову, позивачем було заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору, на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Клопотання обгрунтовує тим, вона із жовтня місяця 2020 року отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини в розмірі 860,00 грн. Для звернення до суду із позовною заявою немайнового характеру про розірвання шлюбу їй необхідно сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн., що є більше 5 відсотків розміру її річного доходу за 2020 рік. Вказана сума судового збору є для неї непомірно великою та позбавляє можливості звернутись до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, зокрема членів малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї. Враховуючи наведене вище та дослідивши долучені позивачем докази її матеріального стану, суд дійшов висновку, що на підставі ч.2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", позивача необхідно звільнити від сплати судового збору. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнуті судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 908,00 грн. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved