Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, який підтримала у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] , є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] , яка знаходиться на другому поверсі будинку. Поверхом вище розташована аналогічна двокімнатна квартира № 11 , що на праві власності належить [PERSON] . Вранці 30.09.2021 року у квартирі позивача, на кухні біля труби опалення, було виявлення протікання воді зі стелі; аналогічна ситуація спостерігалася в туалетній кімнаті. Пізніше почалося протікання по всій квартирі (вода капала зі стелі усіх кімнат, кухні, ванної та коридору), яке припинилося лише через деякий час після перекриття стояка холодної води в будинку. 30.09.2021 року подія затоплення була зафіксована працівниками ЖЕКу та співробітниками поліції. Під час усної розмови чоловік відповідача визнав факт підтоплення; крім того, останній підтверджувався проведеним оглядом квартир, які знаходяться поверхом вище у будинку. Згідно з висновком будівельно-технічного дослідження № 1561 від 12.10.2021 року, виконаного експертом [PERSON] , розмір матеріального збитку, заподіяного в результаті залиття квартири [ADDRESS] , становить 24354,00 грн. У добровільному порядку [PERSON] , як власник квартири, з якої відбулося затоплення, завдану шкоду відшкодовувати відмовляється. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 24354,00 грн. Крім того, за твердженням позивача, останній було завдано моральної шкоди у вигляді душевних страждань, оскільки [PERSON] хвилювалася за здоров`я онуки, яка перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 04.10.2021 року по 12.10.2021 року, внаслідок хвороби через підвищення вологості у квартирі позивача; відповідач не виявила бажання до мирного врегулювання спору. Розмір моральної шкоди [PERSON] оцінює в 10000,00 грн., яку просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами по сплаті судового збору, витратами, понесеними на проведення будівельно-технічної експертизи та надання професійної правничої допомоги. Ухвалою суду від 21.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Відповідач [PERSON] , повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду справи, шляхом надіслання повісток про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не сповістила, відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших пояснень з приводу заявлених вимог не надала. Повістки про виклик до суду, відправлені рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] , повернулися до канцелярії суду з відміткою дільниці кур`єрської доставки «адресат відсутній за вказаною адресою». За правилом п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Викладене підтверджує повідомлення належним чином [PERSON] про час та місце судового розгляду, що надає суду можливість розглянути справу у її відсутність на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на підставі Договору купівлі-продажу квартири серія ВРА № 050078 від 29.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2435, є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка складається з двох жилих кімнат, загальною площею 46,05 кв.м (а.с.6-8,10). 30.09.2021 року у квартирі [ADDRESS] трапилося залиття, що зафіксовано працівниками ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» в Акті обстеження від 05.10.2021 року про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання). Наявні наслідки залиття: в коридорі на стелі, пофарбованій водоемульсійною фарбою, є сліди залиття у вигляді рудих, мокрих плям, площею до 0,5 кв.м. На кухні провисання натяжної стелі, площею до 2,0 кв.м, на стінах, поклеєних шпалерами та пофарбованими водоемульсійною фарбою, вбачаються сліди залиття у вигляді рудих, мокрих плям, площею до 8,0 кв.м. В санвузлі провисання натяжної стелі, площею до 0,5 кв.м, в ніші, де проходять інженерні мережі, на стінах руді, мокрі плями, площею до 1,5 кв.м. В кімнаті на стелі, пофарбованій водоемульсійною фарбою, є сліди залиття у вигляді рудих, мокрих плям, площею до 1,5 кв.м, на стіні відлущення шпалер, площею до 1,0 кв.м, на віконних укосах мокрі, руді плями, площею до 0,5 кв.м. На балконі, вхід якого розташований з кімнати, на стіні мокрі, руді плями, площею до 0,5 кв.м, на віконних укосах балкона руді, мокрі плями, площею до 0,4 кв.м. В спальні на стелі, пофарбованій водоемульсійною фарбою, є сліди залиття у вигляді рудих, мокрих плям, площею до 0,3 кв.м, на стінах, проклеєних шпалерами, руді, мокрі плями, площею до 2,0 кв.м. Причину залиття квартири № 7 встановити не вдалося, оскільки мешканці вище розташованої квартири № 11 двері не відчинили; у телефонній розмові спілкуватися відмовилися (а.с.11). Випадок залиття квартири [ADDRESS] також підтверджений письмовими поясненнями сусідів, які були запрошені для огляду на місце події (а.с.15-18). Крім того, за фактом залиття квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відбулося повідомлення на лінію «102», що підтверджується талоном-повідомленням № 57990 про внесення даних до матеріалів ЖЄО Сумського РУП (а.с.13-14). За твердженням позивача, підтоплення належного їй домоволодіння відбулося із квартири [ADDRESS] , власником якої, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, є [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) (а.с.10). Згідно положень ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Згідно із ст. 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Отже, обов`язок з утримання санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що розміщені в квартирі) у належному стані покладено саме на власника квартири. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Загальне поняття «збитки» складається із двох складових. По-перше, це так звана «реальна шкода», під якою коментована стаття розуміє дві групи витрат: 1) витрати, які особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі. В даному випадку мова йдеться про ті фактичні витрати, які вже зроблені особою. Це може вартість знищеної речі, інші реальні втрати, які зазнала особа у зв`язку із знищенням речі (наприклад, вартість втраченого ремонту внаслідок знищення шарового крану стояку водопостачання в квартирі та затоплення квартири) тощо. 2) витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Тут мається до уваги перш за все вартість ремонту речі, причому як такого, який особа вже зробила та може підтвердити проведені витрати відповідними документами, так і такого, який особа ще має зробити. В останньому випадку його вартість має підтверджуватися відповідними розрахунками, кошторисами тощо. Крім терміну «реальні збитки» в законодавстві зустрічається поняття «фактична шкода» та «прямий збиток». Незважаючи на неузгодженість термінології, тут маються на увазі саме реальні збитки, тобто фактичні витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені. Як вбачається з Висновку за результатами проведення будівельно-технічного дослідження № 1561 від 12.10.2021 року, виготовленого судовим експертом [PERSON] , залиття житлових приміщень, коридору, кухні квартири [ADDRESS] , відбулося в результаті витоку воду із вище розташованої квартири. Пошкоджені конструктивні елементи стін, стелі, відбулося їх забруднення, утворення плям і потьоків, відклеювання шпалер. Фізичний знос визначався на підставі даних натурного обстеження об`єкту. Величина фізичного зносу елементів визначалася шляхом порівняння фізичного стану цих конструктивів і їх технічних якостей по відношенню до нормативних показників і складає 10%. Перелік ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для відновлення попереднього стану домоволодіння, визначений у експертному висновку. Величина матеріального збитку, заподіяного в результаті залиття квартири [ADDRESS] , за станом на жовтень 2021 року, складає 24354,00 грн. (а.с.19-48). Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Згідно із положеннями ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наданих позивачем на обґрунтування заявлених вимог доводів у їх сукупності, оскільки відповідач у судове засідання не з`явилася, будь-яких аргументів на спростування своєї вини у спричиненні затоплення квартири [ADDRESS] не надала, суд вважає доведеним факт залиття квартири, належної [PERSON] , а причину та розмір завданої шкоди майну позивача встановленими, у зв`язку з чим із [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню грошові кошти в сумі 24354,00 грн. в якості відшкодування матеріального збитку, заподіяного залиттям приміщень квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . До того ж, за правилом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За таких обставин, враховуючи принцип розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним, стягнути із відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., спричинену внаслідок пошкодження майна, у зв`язку з чим [PERSON] понесла певні моральні страждання та була вимушена звернутися за захистом порушених прав до суду через відсутність бажання [PERSON] відшкодовувати завдану майнову шкоду у добровільному порядку. Щодо заявлених вимог в частині відшкодування понесених судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Частинами 6 та 7 статті 139 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Як вбачається із квитанції № N1FG44288M від 11.10.2021 року, [PERSON] на користь ФОП [PERSON] за проведення експертного дослідження та виготовлення висновку з оцінки розміру матеріального збитку, завданого залиттям квартири, було сплачено 2402,00 грн. (а.с.55). Згідно ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Встановлена на законодавчому рівні можливість сторін отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту своїх прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З наявних у справі матеріалів вбачається, що 07.12.2021 року між Адвокатським бюро «СВ І ВВ», в особі заступника керуючого партнера Дмитренка В.В. (в якості Адвокатського об`єднання), та [PERSON] (в якості Замовника) було укладено Договір про надання правничої допомоги, за умовами якого Адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати Замовнику послуги зі стягнення шкоди внаслідок затоплення квартири [ADDRESS] , а Замовник зобов`язалася оплатити надані послуги в порядку та строки, обумовлені сторонами (а.с.53). У пункті 3.1 Договору визначено, що за правничу допомогу в суді першої інстанції Замовник сплачує Адвокатському об`єднанню винагороду в розмірі 3000,00 грн. Оплата послуг здійснюється у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання (п. 4.1 Договору). На виконання умов Договору, 09.12.2021 року [PERSON] здійснила оплату за надані адвокатські послуги, згідно Договору № б/н від 07.12.2021 року, в розмірі 3000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 3522/з1 від 09.12.2021 року (а.с.54). Таким чином, факт понесення витрат на професійну правничу допомогу та залучення експерта підтверджений належним чином. Зважаючи на викладене, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2402,00 грн. витрат, пов`язаних із проведенням експертного будівельно-технічного дослідження, 908,00 грн. в рахунок повернення сплаченого судового збору, а також 3000,00 грн. витрат, понесених на оплату правової допомоги адвоката.

Outcome: partial