Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-24 00:00:00

В грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування\~позову вказує,\~що [INFO] померла\~його мати\~ [PERSON] \~04\~лютого 2020\~року він,\~як єдиний\~спадкоємець,\~звернувся до\~нотаріуса з\~заявою про\~прийняття спадщини,\~було заведено\~спадкову справу\~та в\~подальшому мав\~намір отримати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом на\~усю спадкову\~масу,\~зокрема на\~квартиру [ADDRESS] .\~ Проте\~нотаріус відмовила\~у видачі\~свідоцтва \~про право\~на спадщину\~ за\~законом на\~вказану квартиру\~у зв`язку\~з відсутністю\~ правовстановлюючих\~документів на\~майно. Його мати, [PERSON] була зареєстрована за життя постійно у квартирі за адресою [ADDRESS] , та проживала на день смерті у цій квартирі. Покійний чоловік [PERSON] (батько брата - відповідача по справі [PERSON] ) з часу одруження, а саме з 1988 року також був постійно зареєстрований за даною адресою. Крім того, його рідний дід по материній лінії [PERSON] , який помер у 1981 році, проживав постійно у цій квартирі. Тобто, дане житло завжди було у володінні і користуванні членів його родини. Його покійний дід [PERSON] за життя працював у ПАТ «Полонський комбінат хлібопродуктів», це підприємство за власний рахунок здійснювало будівництво будинку [ADDRESS] для своїх працівників. Приблизно в 1991 році усі жителі цього будинку, а це власне 4 сім`ї уклали договори купівлі - продажу квартир, стороною продавця виступив ПАТ «Полонський комбінат хлібопродуктів». Чому дід за життя не оформив право власності, мати не здійснила приватизацію цієї квартири, або якщо вони і вчиняли якісь дії стосовно оформлення своїх прав як власників цього майна, то чому не збереглися архівні дані про цей факт, йому нічого не відомо. Тобто, більше як через 30 років він дізнався, що у даної квартири немає взагалі власника. Отже, оскільки право власності на дане домоволодіння його мати за життя не оформляла, він не може підтвердити своє право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на це майно. \~ \~ \~ \~На звернення до державного реєстратора про отримання інформації щодо реєстрації речових прав на дане нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав, отримав інформацію про відсутність такої реєстрації. Отримання будь - яких довідок, в тому числі довідки про склад зареєстрованих осіб на день смерті [PERSON] , теж є неможливим, оскільки після пожежі в даній квартирі знищені усі документи, в тому числі і домова книжка, а єдиним доказом того, що його мати була зареєстрована в цій квартирі є копія її паспорта. З метою\~належного володіння\~квартирою,\~після спливу\~уже більше\~ніж 30-річного\~строку безперервного\~користування,\~почав оформлення\~відповідних документів,\~зокрема виготовив\~технічний паспорт\~на дану\~квартиру. Просив суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на вищевказану квартиру. Ухвалою судді від 04 січня 2022 року у справі відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений строк надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову не заперечував. Треті особи у встановлений строк будь-яких письмових пояснень, заперечень не надали. В період часу з 09 березня 2022 року по 22 квітня 2022 року головуюча суддя Горгулько Н.А. перебувала у щорічній відпустці. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Судом встановлено, що матір`ю [PERSON] , відповідно до даних свідоцтва про народення (а.с.7), вказано [PERSON] , яка при реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджено даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.9). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено даними свідоцтва про смерть (а.с.8). Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу, що підтверджується даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.10). Відповідно до даних довідки №671 від 03 жовтня 2019 року, виданої КП БТІ Полонської міської ради (а.с.15) право власності на квартиру? розташовану за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. За даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна будь які дані щодо будинку за адресою: [ADDRESS] , відсутні. З даних відповіді нотаріуса №86/01-16 від 18 червня 2020 року вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] , проте видати свідоцтво про право на спадщину у виді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] неможливо через відсутність документів, які б підтверджували право власності померлої на вказане майно (а.с.21). Згідно з даними довідки №847 від 14 грудня 2021 року, житловий будинок по [ADDRESS] не знаходиться на балансі КП ПМРН «Благоустрій» (а.с.33). У якості правової підстави для визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю відповідно до\~статті 344 ЦК України\~позивач посилається на те, що він фактично більше 30 років відкрито й добросовісно користується квартирою, тобто спочатку проживав в ній від народження з матір`ю та братом, а після смерті матері користується цим майном особисто. Коли почав процедуру оформлення цього майна на своє ім`я, дізнався, що це майно не має власника, на даний час він також не знає, хто власник. Відповідно до\~статті 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1\~статті 344 ЦК України\~встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.. Тобто, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2019 року у справі № 755/16913/16-ц. Враховуючи, що позивач не набув права власності на спірне житлове приміщення, натомість, за життя первісного квартиронаймача [PERSON] , яка померла [INFO] , набув право користування спірною квартирою і це право ніким не оспорюється, та беручи до уваги, що сам по собі факт користування позивачем даним майном не є підставою для виникнення у нього права власності за набувальною давністю, суд приходить до висновку, що у позивача відсутні підстави для набуття права власності на вказане майно з підстав, передбачених\~статтею 344 ЦК України. Давність володіння могла вважатись добросовісною, якщо позивач при заволодінні майном не знав і не повинен був знати про відсутність у нього підстав на набуття права власності. Тому за відсутності підстав, передбачених\~ст.344 ЦК України, в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed