Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

Представник ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» звернувся в суд із позовом про стягнення із до [PERSON] та [PERSON] боргу за послуги з теплопостачання в розмірі 46542,29 гривень, посилаючись на те, що позивач надає послуги теплопостачання до житлового приміщення по [ADDRESS] . Взяті на себе зобов`язання по оплаті комунальних послуг відповідачі не виконують належним чином, у зв`язку із чим, станом на 01.11.2021 року, виникла заборгованість. Відповідачами не подано відзив на позовну заяву, в свою чергу суду подано заяву про скасування ухвали про розгляд позовної заяви та відкриття провадження. В якій вказав, що заборгованості не існує, у квартирі де він проживає з 13.05.2010 року відрізано центральне опалення і встановлено електричний котел, послуги з централізованого опалення не надавались. Таким чином відповідачем не надано суду відзив, проте викладено правову позицію у спорі в спосіб, що не суперечить процесуальному закону на його власний розсуд. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову заперечив, просив застосувати до вимог строки позовної давності. Також просив відмовити\~ задоволенні позову, з тих підстав, що послуги не отримує з 2010 року. Звертався до відповідача з вимогою відключити його квартиру від послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, вимоги було проігноровано. Він самовільно відключився, встановив індивідуальне електричне опалення, на підтвердження обставини суду надано фото таблиці. Також вказав, що долучив до матеріалів справи копії листів звернень до органів державної влади та місцевого самоврядування. Надав пояснення, що раніше позивач звертався до суду в порядку наказного провадження, судовий наказ було скасовано. Представник позивача вказала, що дозвіл на відключення відповідачу не було надано, послуги надаються. Строк позовної давності не підлягає застосуванню в даному спорі, оскільки перерваний в зв`язку з поданням в 2015 році заяви про видачу судового наказу. Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачем-відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг теплопостачання. 01.10.2017 року позивачем складено публічний договір про надання ним послуг споживачам, приєднаним до мережі позивача. Відповідно до розрахунку позивача борг за послуги за спірною квартирою становив 24651,12 гривень на 01.03.2018. А з 01.11.2018 по 01.11.2021 позивачем нараховано 46542,29 гривень. Згідно адресних довідок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстровані за адресою:\~ [ADDRESS] . В силу дії п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. Згідно п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до правової позиції викладеної в\~ Постанови Верховного Суду України від 30.10.2013 року в справі №6-59цс13: «…споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Відповідно до п. 20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності засобів обліку гарячої води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється відповідно до вимог п.21 Правил, тобто згідно з установленими нармативами (нормами) споживання. Відповідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630, плата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005р. Споживачі зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення". Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору. Внаслідок неналежного виконання споживачем\~ зобов`язання по оплаті наданих послуг виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 46542,29 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За змістом ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ч. 3 ст. 2 ЦПК України в якості загальних засад (принципами) цивільного судочинства вказано змагальність сторін; диспозитивність. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України\~ від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому. Матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення житлового приміщення відповідачів від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання їм послуг з постачання тепла. Відповідачем підтверджено обставину відключення від гарячого водопостачання, що встановлено Актом від 13.05.2010 (а.с. 54). Підведення централізованого опалення до стояка в межах житлового приміщення відповідачів свідчить про виконання послуг позивачем щодо надання послуг з\~ централізованого опалення, а відповідачі, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язані сплатити надані послуги. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15 та № 6-1706цс15. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. В ст. 257 ЦК України вказано, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. В ст. 261 ЦК України вказано, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За змістом ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. В постанові ВС\~ від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц викладено правовий висновок про те, що судовий захист прав позивача про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості, відповідно до вимог ЦПК України 2004 року міг бути реалізований як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України 2004 року, перериває перебіг строку позовної давності. У справі № 6-1763цс16 Верховний Суд України 24 травня 2017 року виклав правовий висновок про те, що перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема статей 109, 119, 120 ЦПК України. Якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або її повернув, то перебіг позовної давності не переривається. Судом встановлено, що за результатом розгляду заяви ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» 02.02.2015 Івано-Франківським міським судом видано судовий наказ про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь стягувача заборгованість за надані послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання в сумі 6310 гривень та судовий збір в сумі 121,80 гривень. Який в подальшому скасовано судом за заявою відповідачів. Позивачем доведено правові підстави його вимог до відповідачів, однак позивачем не подано заяву про поновлення строку звернення до суду з вимогами, за якими сплив строк позовної давності. При цьому відповідач висловив суду заяву про застосування строків позовної давності до вимог. Однак відповідачем не спростовано вимоги позивача на різницю між розміром вимоги та сумою вимоги, за якою сплив строк позовної давності. Тобто, строк позовної давності підлягає застосуванню до вимоги про стягнення заборгованості, яка нарахована до 01.11.2018 року в розмірі 24651,12 гривень. Тобто, з відповідачів в солідарному порядку\~ підлягає стягненню заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2018 року по 01.11.2021 року, в розмірі 21891,17 (двадцять одна тисяча вісімсот дев`яносто одна) гривня 17 копійок. Згідно ч.1 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом процесуального закону не передбачено солідарного обов`язку відповідачів в частині стягнення судового збору. Позовні вимоги задоволено на 47%, тому з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1067,58 гривень, тобто по 533,79 гривень з кожного. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 526 Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial