Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрованого у реєстрі за № 52169 щодо стягнення з нього грошових коштів у розмірі 23699 грн 20 коп. на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН». Також просить стягнути з ТОВ «ВЕЛЛФІН» на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3369 грн 00 коп. та сплачений ним судовий збір у розмірі 1362 грн 00 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 66056163 приватного виконавця виконавчого округу Київської області відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого напису № 52169, вчиненого 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. Сума заборгованості за кредитом та за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника складає 23699 грн 20 коп. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не дотримався вимог ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», не впевнився у безспірності заборгованості, оскільки позивач не укладав жодних договорів з ТОВ « ВЕЛЛФІН». Жодних листів з вимогою про усунення порушень зобов`язання позивач також не отримував. Ухвалою від 15.12.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 27.01.2022 позивач подав до суду клопотання про витребування доказів по справі та заяву про розгляд справи без його участі. Ухвалою від 28 січня 2022 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з обов`язковим викликом сторін. Позивач, відповідач та третя особа-приватний виконавець Білодід І.Ю. в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. Третя особа-приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася. Рекомендований лист повернувся на адресу суду без вручення третій особі, з відмітками працівника відділу зв?язку «Адресат відсутній за вказаною адресою». Розгляд справи проводився за правилами ч.3 ст. 211 ЦПК України. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено наступне. 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі № 52169, про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 1001908 від 27 вересня 2019 року укладеним з ТОВ «ВЕЛЛФІН», заборгованості на його користь за період з 27 вересня 2019 року по 01 березня 2020 року у загальному розмірі 23699 грн 20 коп. , в тому числі 750 грн 00 коп. за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом. На підставі виконавчого напису № 52169 від 24 травня 2021 року, за заявою стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Білодід І.Ю. від 12.07.2021 відкрито виконавче провадження №66056163. Одночасно з позовною заявою позивач, у порядку визначеному ст. 149-153 ЦПК України, звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із заявою про забезпечення позову. 15.12.2021 за результатами розгляду заяви постановлено ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 66056163, яке відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни від 24.05.2021, № 52169 про виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, що врегульовано підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника, що передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями ? не більше одного року, що передбачено ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктами 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22.02.2012. Отже, як вбачається з матеріалів справи відповідно до оспорюваного виконавчого напису №52169 від 24 травня 2021 року, приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 - 91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку новим розділом, відповідно до якого для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У даній справі виконавчий напис вчинений нотаріусом 24 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Тобто, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна при вчиненні виконавчого напису 24 травня 2021 року, застосував нечинні норми, що регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах. З приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Така ж позиція вказана в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №754/9711/14-ц. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що [PERSON] отримував від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» лист-вимогу про усунення порушень за кредитним договором у розмірі, який відображено у виконавчому написі нотаріуса, яка була залишена боржником без виконання. Тобто має місце порушення підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, де зазначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, яка полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису №52169, а тому позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягають виконанню, слід задовольнити. Щодо вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3369 грн 00 коп. та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1362 грн 00 коп. Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частини 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем на підтвердження надання правничої допомоги на суму 3369 грн 00 коп., надано договір про надання правової (правничої) допомоги №3/12 від 03 грудня 2021 року, додаткову угоду до договору про надання правової (правничої) допомоги №3/12 від 3 грудня 2021 року, детальний опис робіт (надання послуг) виконаних адвокатом від 27 грудня 2021 року, звіт про надання правової допомоги №2 до договору про надання правової (правничої) допомоги №3/12 від 03 грудня 2021 року укладеного між [PERSON] та адвокатом Павлецькою М.А., угоду про розірвання договору про надання правової (правничої ) допомоги №3/12 від 03 грудня 2021 року укладеного між [PERSON] та адвокатом Павлецькою Мариною Анатоліївною від 06 грудня 2021 року, копію прибуткового касового ордеру та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 3/12/1 від 03.12.2021 на суму 3369 грн 00 коп., квитанції від 09 грудня 2021 року про сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908 грн 00 коп. та 09 грудня 2021 року про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн 00 коп. наявні в матеріалах справи. Вказані послуги оплачені позивачем повністю, що підтверджується наявним в матеріалах справи доказами. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати пов`язані з розглядом справи. На підставі викладеного, та

Outcome: approved