Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] народилася дочка [PERSON] . Оскільки на той час сторони перебували на території Італії, народження дитини було зареєстроване у Генеральному Консульстві України в Неаполі і дитина була зареєстрована як громадянка України. Відповідач визнав себе її батьком, про що було внесено відповідні дані в Реєстр актів про народження відділом реєстрації актів цивільного стану міської ради м.Сан Джузеппе Везувіано Провінції м.Неаполь. Поряд з тим зазначила, що рішенням Борщівського районного суду від 22 лютого 2019 року вирішено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 3000 грн., щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 06.12.2018 і до досягнення дочкою повноліття. До примусового виконання рішення суду не звертала, так як відповідач завірив, що сплачуватиме аліменти вчасно. Крім того, зазначила, що з часу винесення рішення, пройшло майже три роки, і на даний час дочка потребує значно більшого матеріального утримання, що зумовлено її розвитком, вихованням, навчанням, забезпеченням належних умов проживання, додатковими витратами, у зв`язку з забезпеченням лікування, відпочинку. Також несе і додаткові витрати щодо утримання місця проживання дитини. Розмір аліментів присуджений рішенням суду, фактично відповідає розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлений ЗУ «Про державний бюджет на 2022 рік». Крім того, в державі постійно відбуваються зміни економічного характеру, що призводить до підвищення цін на продукти харчування, промислові товари, послуги, і такі обставини є загальновідомими. Також зазначила, що станом на сьогодні, за місцем проживання вона не працює, доходів не отримує, у власності будь-якого майна не має. Проживає за рахунок тимчасових заробітків за межами держави, які носять сезонний характер, утримання домашнього господарства, допомоги матері. Дочка [PERSON] проживає в будинку її матері, де також проживають її діти від першого шлюбу, які навчаються, у зв`язку з чим, вона також їх утримує. В той же час відповідач є працездатним, здоровим, інших неповнолітніх утриманців не має, забезпечує для себе необхідний рівень життя. Станом на сьогодні його матеріальний стан покращився, такий є працевлаштований, має постійне місце роботи, отримує регулярний дохід - працює за межами держави, де отримує близько 1800-2000 євро на місяць, користується транспортним засобом. А тому, просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно, і до досягнення нею повноліття. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2022 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Вжитими судом заходами встановлено, що відповідач за місцем реєстрації на даний час не проживає, що в свою чергу стверджено наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями, повернутими на адресу суду. Як слідує з матеріалів справи, що зокрема вбачається з інформації Більче - Золотецької сільської ради, відповідач по справі [PERSON] у визначеному законом порядку є зареєстрованим та проживає в с.Олексинці Чортківського району Тернопільської області, з 2000 року перебуває на роботі в Італії. Відповідно до ч.8 п.3 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З огляду на зазначене вище суд приходить до висновку, що вжиті судом заходи свідчать про належне повідомлення відповідача про наявність спору між ним та позивачем, вирішення такого у судовому порядку. Станом на день розгляду справи в суді відповідачем відзиву на позов не подано. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.192 цього ж Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що сторонами не оспорювалося, стверджено довідкою про реєстрацією особи громадянином України №536-273 від 22.07.2013 року, виданою Генеральним Косульством України в Неаполі, витягом з реєстру актів про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міської ради м.Сан Джузеппе Везувіано, провінція м.Неаполь. На підставі рішення Борщівського районного суду від 22 лютого 2019 року, звідповідача в користь позивачки стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 3000 грн. щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 06 грудня 2018 року і до досягнення нею повноліття. Згідно довідки №221 від 11.02.2022, виданої Центром надання адміністративних послуг Борщівської міської ради та акту обстеження житлових умов заявника №51, складеного комісією Борщівської міської ради 11.02.2022, позивачка на даний час разом із дочкою та ще двома дітьми від першого шлюбу проживає у будинку своєї матері в [ADDRESS] . У своїй власності позивачка будь-якого майна не має. Згідно довідки Борщівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 №03-17/36 від 11.02.2022 вбачається, що [PERSON] навчається в 3-Б класі Борщівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №1. Поряд з тим, встановлено, що позивач на території держави офіційного місця роботи не має, дохід отримує за роботу за межами країни - періодично виїжджає на заробітки. В той же час, доказів, які б стверджували, ті обставини, що відповідач є непрацездатним, з незадовільним станом здоров`я, має інших утриманців, не отримує доходу, що його матеріальний стан та стан здоров`я з моменту постановлення рішення про стягнення аліментів погіршився, суду не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів є підставними та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд також виходить з того, що фактично матеріальний стан відповідача у порівнянні з періодом, у якому було прийнято рішення про стягнення аліментів, покращився - так, як слідує з рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2019 року дохід отримуваний відповідачем щомісячно в середньому становив 1200-1300 євро на місяць. На даний час такий становить в середньому 1800-2000 євро на місяць. Сума еквівалентна 6000 грн., яку просить стягувати позивач на користь дитини щомісячно, за офіційним курсом НБУ на день постановлення судового рішення складає близько 187,96 євро (6000 : 31,92), що в свою чергу є 1/10 від отримуваного відповідачем доходу. Також суд враховує, те що відповідач щодо розміру аліментів, запропонованого позивачкою не заперечив. Крім того, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, те, що утримання такої збільшується, матеріальне становище відповідача, відсутність у нього інших утриманців, умови проживання та матеріального забезпечення сторін, рекомендований законодавцем мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який законодавець жодним чином не обмежує розміром мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» складає для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні, та не встановлює у певному розмірі, більше того, на законодавчому рівні закріплює систематичний ріст останнього. При цьому, суд також враховує обставини встановлені в ході судового розгляду, зокрема, щодо особи відповідача, віку дитини, дані щодо особи позивачки зокрема, те, що дочка проживає разом з матір`ю, яка у зв`язку з цим несе додаткові витрати щодо забезпечення належних умов для її проживання. Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує. Також при визначенні розміру стягуваних аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який з моменту постановлення рішення про стягнення аліментів, значно змінився у сторону збільшення. А тому, приходить до висновку, що розмір стягуваних з відповідача аліментів підлягає збільшенню до суми 6000 гривень щомісячно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. А отже, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції на утримання дочки, підлягають стягненню з відповідача з моменту набрання рішенням законної сили. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184, 192, 199 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік»,

Outcome: approved