Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І.\~був вчинений\~виконавчий напис\~за №2241\~від 12.08.2021\~року про\~стягнення з\~неї на\~користь відповідача\~заборгованості за\~кредитним договором\~в сумі\~2\~439\~477,22\~грн.,\~що складається\~з: - 1 361 567,55 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 1 077 909,67 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам. В межах даного виконавчого провадження №68580829 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника від 09.02.2022р. В постанові про арешт коштів боржника зазначено, що арешт накладений на грошові кошти, що містяться на її відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Після чого вона не має доступу до своїх грошових коштів, що містяться на банківських картках, внаслідок чого відбувається порушення її права власності на зазначені грошові кошти на банківських рахунках. Відповідно до змісту постанови приватного виконавця Ванжа О.В. від 09.02.2022 року про відкриття виконавчого провадження та його постанови від 09.02.2022 року про арешт коштів боржника стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» здійснюється на підставі договору про відступлення права вимоги від 17.07.2020 року, укладеного між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП». Заборгованість виникла на підставі кредитного договору №850488/ФЛ від 11.07.2008 року, укладеного між нею та ПАТ «Комерційний банк «Надра», і згідно з наданої виписки з рахунку боржника на 06.08.2021 року становить 2 439 477,22 грн. З цих підстав вважає, що виконавчий напис №2241 від 12.08.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І., є незаконним та необґрунтованим і тому не підлягає виконанню. Позивач просить суд позовні вимоги задовольнити. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяву, в якій просять розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, відзив не надав. Разом з тим, на адресу суду органом зв`язку повернутий конверт з повідомленням та довідкою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Разом з тим, на адресу суду органом зв`язку повернутий конверт з повідомленням та довідкою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області\~Ванжа О.В. в судове засідання не з`явився, надав на виконання ухвали копії документів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Згідно із ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до пункту першого статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,\~12.08.2021\~року приватним\~нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. було\~вчинено виконавчий\~напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за №2241,\~яким запропоновано\~стягнути з\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Дніпрофінансгруп» заборгованість в розмірі 2 439 477,22 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. на підставі виконавчого напису №2241 від 12.08.2021 року приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького С.І.\~було винесено\~постанову ВП №68580829 від 09.02.2022 року про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідного до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Але приватний нотаріус, що вчинив виконавчий напис, не звернув увагу на ту обставину, що з дня виникнення права вимоги минуло значно більше трьох років. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Але безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованою і чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст. 88 Закону України «Про нотаріат». При прийнятті постанови від 22.02.2017 року, колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 Постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати не чинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі №826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св 19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. До аналогічних по суті висновків дійшов Верховний Суд й у постановах від 21.102020 року у справі №172/1652/18 та від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17. Виконавчий напис був вчинений нотаріусом 12.08.2021 року тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, й Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Кобельницьким С.І. 12.08.2021 року, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі. Укладений між банком та позивачем кредитний договір не був посвідчений нотаріально, тому суд вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, Верховний суд в постанові у справі №758/14854/20 з надійшов до наступного правового висновку: При вчиненні виконавчого напису нотаріус зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Колегія суддів також зазначила, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Колегія суддів зазначила, що таким чином при вчиненні виконавчого напису нотаріус зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Усі вказані вище вимоги діючого законодавства приватним нотаріусом Кобельницьким С.І. були грубо порушені при вчиненні виконавчого напису. Позивач не погоджуюся з розміром нарахованої відповідачем заборгованості, виходячи з обставин, що мають суттєве значення по справі. 01 липня 2008 року між [PERSON] та ПАТ « Комерційний банк «Надра» був укладений кредитний договір №850488/ФЛ строком до 10 липня 2028 року, що підтверджується зазначеним кредитним договором. Але банк змінив умови кредитного договору, оскільки він 09.07.2013 року достроково звернувся до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості за кредитом. 01.10.2013 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області у цивільній справі №184/2297/13-ц ухвалено рішення, яким позовні вимоги ПАТ «КБ « Надра» про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості було задоволено та стягнуто з них солідарно на користь банку 731 863,54 грн., а також судові витрати. На виконання зазначеного рішення позивачу (банку) був виданий виконавчий лист про стягнення з них вказаної заборгованості. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-1 Оце 18), від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою етапі 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. ВС/КЦС: Кредитний договір припиняє свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу, тому вимоги про стягнення процентів після цієї дати задоволенню не підлягають (ВС/КЦС віл 14.02.2018р., №564/2199/15-ц). Таким чином, банк після звернення до суду та пред`явлення вимоги про дострокове погашення всього боргу втратив право в подальшому нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, оскільки кредитний договір відповідно до вказаних правових позицій втратив свою силу. 17.07.2020 року ПАТ КБ «Надра» відступив право вимоги відповідачу на підставі договору від 17.07.2020 року. 08.12.2020 року відповідач ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого документу, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків на його пред`явлення, посилаючись на те, що у нього є підстави вважати, що виконавчий лист був втрачений, строк його пред`явлення для виконання пропущений. Тому заявник просив здійснити заміну стягувача, поновити строк для пред`явлення виконавчого документу та видати дублікат виконавчого листа. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04.02.2021 року вказана заява відповідача була судом залишена без розгляду (справа №184/2297/13-ц). 30.03.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» повторно звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з заявою про видачу дублікату виконавчого документу, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків на його пред`явлення. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 року (справа №184/2297/13-ц, провадження №6/184/20/21) заява ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» була задоволена частково. Суд вирішив замінити стягувача ПАТ «Комерційний банк «Надра» у виконавчому листі Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області №184/2297/13-ц про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] його правонаступником, ТОВ « Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». В задоволенні іншої частини відмовити. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимог я не відбувається. Таким чином, відповідно до вказаних вище вимог закону та зазначених правових позицій Верховного суду, у разі переходу до відповідача права вимоги на підставі укладеного 17.07.2020 року з ПАТ «Комерційний банк «Надра» договору про відступлення права вимоги, відповідач придбав право вимоги тільки в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, і таким чином, у будь - якому разі сума заборгованості не може перевищувати 731 863,54 грн. , які були стягнути з позивача рішенням суду від 01.10.2013 року на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра». Таким чином, збільшення відповідачем всупереч вимогам ст. 514 ЦК України розміру заборгованості за кредитним договором з 731 863,54 грн. до 2 439 477,22 грн., що складається з: 1 361 567,55 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1 077 909,67 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам, тобто більш ніж в три рази, є незаконною, неприпустимою. Розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлений відповідачем - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не є безспірною правовою підставою для стягнення зазначених сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до мене. Належними доказами, якими підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі №750/1627/18. Проте, безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору, якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Позивач не отримала повідомлення від відповідача та від приватного нотаріуса відносно наявності у неї зазначеної вище заборгованості за кредитним договором. Не доведення відповідачем належними та допустимими доказами направлення боржнику та отримання ним вимоги про усунення порушень договору, а відтак, і виконання вимог підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Боржник може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана з підписом боржника про його отримання. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що приватний нотаріус Кобельницький С.І. не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, тому вказаний вище виконавчий напис №2241 від 12.08.2021 року, є таким, що не підлягає виконанню. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на користь [PERSON] судові витрати у виді судового збору на суму 992,40 грн. та 496,20 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved