Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

01.07.2020 позивач [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Красненської сільської ради Турківського району Львівської області, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за нею право власності, на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , а [INFO] померла її мати [PERSON] , які проживали за адресою [ADDRESS] . За життя мати склала на її ім`я заповіт. До спадкового майна, яке залишилось після смерті матері входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Вона не може в нотаріальному порядку вирішити питання про спадкування належного їй за заповітом житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документу, яким би посвідчувалося право власності матері на це майно. У зв`язку з неможливість оформити спадкові права в нотаріальному порядку, змушена звернутись до суду. За результатами автоматизованого розподілу судової справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 10.08.2020 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 10.09.2020 представник відповідача Красненської сільської ради Турківського району Львівської області подав до суду відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 10.09.2020 залучено до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 29.09.2020 на адресу суду надійшла позовна заява в порядку ч.1 ст.52 ЦПК України за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності за законом на 1/3 частки житлового будинку з приналежними до нього житловими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . В обгрунтування своїх вимог покликаються на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON] . Їх матір [PERSON] померла [INFO] . У 1945 році ще до свого одруження їх батько збудував житловий будинок, а 05.04.1951 уклав шлюб із [PERSON] 25.09.1990 батько оформив право власності на житловий будинок. Отже, житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами належав на праві особистої власності [PERSON] , а відтак не перебував у спільній сумісній власності подружжя. З батьком та матір`ю [PERSON] були зареєстровані та проживали разом до дня його смерті в [ADDRESS] , а тому кожному з них належить право власності на 1/3 частки нерухомого майна. 06.10.2020 представником позивачки за первісним позовом [PERSON] подано до суду відповідь на відзив. 02.12.2020 представником позивачки за первісним позовом [PERSON] подано до суду заяву про заміну відповідача та уточнення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та заповітом на 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будовами та спорудами після смерті батьків. Ухвалою суду від 02.12.2020 прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог [PERSON] , замінено первісного відповідача Красненську сільську раду Турківського району Львівської області на належного відповідача [PERSON] . Прийнято позовну заяву третіх осіб [PERSON] та [PERSON] , які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору. 09.02.2021 позивачка через свого представника [PERSON] подала відзив на позовну заяву (зустрічний позов), в якому щодо заявлених вимог [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/3 частки житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька позивачка не заперечує, оскільки на час смерті батька він проживав разом з батьками в одному будинку. Щодо вимог [PERSON] , зазначила, що він одружився задовго до смерті батька. Після одруження він виїхав на постійне місце проживання в Перечинський район, де проживає разом з дружиною і дітьми. В батьківській хаті він з часу одруження, з батьками не проживав, тобто на час смерті батька він разом з спадкодавцем не проживав. Однак, реєстрацію місця проживання він не змінив і вважається зареєстрованим на проживання в батьківській хаті, тому не може вважатися таким, що спадщину прийняв, що є визначальним для констатації факту прийняття спадщини на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України. Просить позовну заяву [PERSON] задовольнити і визнати за ним право власності на 1/3 частки житлового будинку [ADDRESS] , з господарськими будівлями і спорудами. В задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просить визнати за нею право власності, у порядку спадкування за заповітом на цілий житловий будинок [ADDRESS] , який успадкувала після смерті матері. Щодо позову третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] , то позов [PERSON] визнає повністю та просить задовольнити, а у задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити в повному обсязі, оскільки такий на час смерті батька не проживав з ним, а проживав фактично в Закарпатській області, хоча і був зареєстрований в с. Красне. Представник позивача [PERSON] адвокат Буняк Д.М. пояснив, що [PERSON] та [PERSON] претендують на 1/3 частки у майні після смерті батька, оскільки згідно довідки Красненської сільської ради були зареєстровані та проживали на день смерті спадкодавця разом з ним. Зазначає, що [PERSON] не проживав з батьком на день смерті, а проживав в Закарпатській області, а тому позов [PERSON] є безпідставним. Відповідач [PERSON] за первісним позовом та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору та його представник - адвокат Миньо М.М. у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] спадщину прийняв після смерті батька, оскільки проживав та був зареєстрований разом з ним на день смерті, однак не оформив. Претендує разом із братом - третьою особою [PERSON] на 1/3 частки у майні після смерті батька. Представник - адвокат Миньо М.М. зазначає, що [PERSON] періодично проживає в с. Красне, бо їздить на роботу, але його основне місце проживання є в с. Красне. У с. Сімер Закарпатської області [PERSON] проживав тимчасово. Просить позов третіх осіб із самостійними вимогами задовольнити повністю. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] у судовому засіданні надав пояснення про те, що зареєстрований та проживав в с. Красне Турківського району Львівської області на час смерті батька. Проживав тимчасово в с.\~Сімер Перечинського району Закарпатської області, де працював. Просить визнати за ним право власності на 1/3 частки нерухомого майна за законом після смерті батька. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. Так, суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05.04.1951, про що виконавчим комітетом Кривківської сільської ради Турківського району Львівської області складено актовий запис за №3. У подружжя [PERSON] та [PERSON] народилось троє дітей: [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ..від 03.10.1967, [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.04.2010), та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.10.1961). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.08.2015 (Том №1 а.с. 4). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.08.2018 (Том №1 а.с. 5). Відповідно до заповіту складеного 17.08.2015, посвідченого секретарем Красненської сільської ради Турківського району Львівської області Пронів Є.І., зареєстрованим в реєстрі за №15, [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і взагалі все те що буде їй належати за законом на день смерті, заповіла своїй дочці [PERSON] (Том №1 а.с. 6). До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] та [PERSON] , як вказують сторони по справі, входить право померлих на житловий будинок зі всіма допоміжними приміщеннями за адресою [ADDRESS] . 12.12.2018 [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] (Том №1 а.с. 7). Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №54454802 від 12.12.2018, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу та зареєстровано в реєстрі за №95/2018 (Том №1 а.с. 8). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №54454667 від 12.12.2018 заповіт [PERSON] , 1926 р.н. є чинним (Том №1 а.с. 9). 29.05.2019 [PERSON] зверталася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, однак нотаріусом 29.05.2019 постановою №133/02-31 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не надано нотаріусу правовстановлюючих документів (Том 1 а.с. 10, 11). Згідно з довідкою по формі спадкування №415 від 28.04.2018 [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з нею були зареєстровані наступні особи: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (Том №1 а.с. 13). Відповідно до довідки по формі спадкування №232 від 23.09.2020, виданої Красненською сільською радою Турківського району Львівської області, [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований за [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] , 1926 р.н., сином [PERSON] , 1961 р.н., сином [PERSON] , 1971 р.н., сином; онуком [PERSON] , 1974 р.н. (Том №1 а.с. 31). Відповідно до довідки виданої Красненською сільською радою №417 від 28.11.2018, власником будинку за адресою: [ADDRESS] , був [PERSON] , який помер [INFO] , після його смерті будинок належав [PERSON] згідно погосподарської книги №1 Красненської сільської ради, яка померла [INFO] (Том №1 а.с. 13а). Згідно з довідкою №1831 від 04.09.2020, виданою Самбірським міжміським Бюро технічної інвентаризації Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, будинок [ADDRESS] зареєстрований та право особистої власності в цілому за [PERSON] . Свідоцтво про право власності видане на підставі рішення виконкому Турківської районної ради від 20.09.1990 за №216 (Том №1 а.с. 33). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, державна реєстрація шлюбу [PERSON] та [PERSON] відбулась 05.04.1951, актовий запис №3 (Том №1 а.с. 34). Як видно з свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.09.1990, [PERSON] на праві особистої власності належить цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Турківської районної Ради народних депутатів №215 від 20.09.1990 (Том №1 а.с. 35). Відповідно до виписки із погосподарської книги №1 с.Красне Красненської сільської ради Турківського району Львівської області за 2016-2020 роки, головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , актовий запис №06 від 23.08.2018. Також, в домогосподарстві були зареєстровані син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та внук [PERSON] , [INFO] . Житловий будинок загальною площею 50 м.кв., житлова площа 30 м.кв., рік побудови 1945, знаходиться на земельній ділянці орієнтовною площею 0,25 га. (Том №1 а.с. 18). Як видно з матеріалів спадкової справи 95/2018 після смерті [PERSON] - її дочка [PERSON] 12.12.2018 звернулася до приватного нотаріуса Турківського районного нотаріального округу Федаша М.М. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї матері. З матеріалів спадкових справ 47/2021 видно, що [PERSON] 20.05.2021, а [PERSON] 25.10.2021, звернулися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] . Відповідно до довідки №268 від 02.08 2019, виданої Красненською сільською радою Турківського району Львівської області, за відомостями Красненської сільської ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 05.04.1988 по теперішній час. Відповідно до довідки Відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 11.10.2021 №2154/18-06, за даними реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим по м.Ужгороду не значиться. Додатково повідомлено, що с.Сімер Ужгородського району Закарпатської області не входить в Ужгородську територіальну громаду. Відповідно до відповіді Перечинської сільської ради Закарпатської області на адвокатський запит адвоката Миньо М.М. від 27.10.2021, згідно реєстру Перечинської територіальної громади станом на 08.07.2008 дані на [PERSON] , [INFO] , відсутні. З якого часу постійно (не тимчасово та не періодично) проживає в [ADDRESS] , гр. [PERSON] невідомо. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] №160/02-78 від 08.12.2021, виданого Козівською сільською радою Стрийського району Львівської області, [PERSON] [INFO] , житель с.Красне Стрийського району Львівської області за адресою реєстрації згідно погосподарської книги запис: 04-0129-1 зареєстрований та за час роботи старости округу №4 сіл Мохнате, Красне, Матків з 04.12.2020 по теперішній час не проживає. Як видно з виписки з погосподарської книги Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 30.03.2022 №265, згідно погосподарської книги №2 за 2006-2010 роки Красненської сільської ради Турківського району Львівської області ст.51, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] станом на 08.07.2008 був житловий будинок у [ADDRESS] . З урахуванням уточнених позовних вимог позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на цілий житловий будинок який розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . У свою чергу, треті особи у справі, які заявили самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] , просять суд визнати за ними право власності по 1/3 частині житлового будинку з приналежними до нього житловими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо права на спадкування, які регулюються нормами глав 84-87 Книги 6 Спадкове право Цивільного кодексу України. Вирішуючи цей спір суд виходить з таких положень та норм закону. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У ході судового розгляду справи суд встановив, що спірний спадковий житловий будинок належав на праві особистої власності [PERSON] згідно з свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 25.09.1990, яке видано на підставі рішення виконкому Турківської районної Ради народних депутатів №215 від 20.09.1990. Окрім цього, як видно з технічного паспорту на житловий будинок, такий побудовано в 1950 році [PERSON] , тобто ще до укладення шлюбу із [PERSON] , що не заперечується і сторонами у справі, а тому таке майно не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя відповідно до ст. 60 СК України. На час смерті [PERSON] , разом з ним фактично проживали та були зареєстровані за адресою [ADDRESS] , його дружина [PERSON] та сини [PERSON] та [PERSON] . Відтак, в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] . Доводи позивачки [PERSON] та її представника про те, що [PERSON] на час смерті батька [PERSON] разом з ним не проживав, хоча і був зареєстрований, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, а тому суд такі відхиляє як безпідставні. У свою чергу позивачка [PERSON] , як спадкоємець за законом, не звернулась до нотаріуса у визначений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , а також не проживала разом з ним на час відкриття спадщини. Водночас, [PERSON] у визначений законом шестимісячний строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Турківського нотаріального округу Федаш М.М. від 29.05.2019 №133/02-31 спадкова справа № 95/2018, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Окрім цього, нотаріусом також не видано Свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки наявний спір в суді. Відтак, з урахуванням встановлених обставин у цій справі суд встановив, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому на праві власності житловий будинок з приналежними господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] . В силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] в рівних частках по 1/3 є його дружина [PERSON] та сини [PERSON] та [PERSON] . Спадкування 1/3 частки майна померлої [PERSON] здійснюється за заповітом, згідно з яким спадкоємцем усього належного їй майна є її дочка [PERSON] - позивачка за первісним позовом. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки за первісним позовом [PERSON] про визнання за нею права власності на весь будинок за заповітом матері, підлягають до часткового задоволення, а саме в частині визнання за нею права власності на 1/3 частину спірного спадкового майна. У свою чергу, позовні вимоги третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , які заявляють самостійні вимоги на предмет спору є доведеними, підставними і підлягають до повного задоволення, а саме визнання за ними права власності за кожним на 1/3 частину спірного спадкового майна в порядку спадкування за законом після смерті їх батька. Водночас, суд встановив, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] позбавлені в позасудовому порядку права на оформлення своїх спадкових прав, так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. При цьому, суд зазначає, що сам факт відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна, що має місце в даному випаду. Беручи до уваги те, що інший правовий механізм оформлення таких прав відсутній, тому суд дійшов висновку, що позивачка [PERSON] , треті особи з самостійними вимогами [PERSON] , [PERSON] підставно звернулись до суду за захистом своїх спадкових прав. З урахуванням встановлених конкретних обставин у цій справі, мотивів та норм права, які викладені вище, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, а позов третіх осіб [PERSON] , [PERSON] підлягає до повного задоволення.

Outcome: partial