Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позивачка свій позов обгрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] є дитиною відповідача. На даний час [PERSON] є повнолітньою і після школи продовжує навчання на денній формі навчання у Закладі фахової передвищої освіти «Київський фаховий медичний коледж імені П.І. Гаврося». Враховуючи те, що дочка навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів та знаходиться на утриманні матері, вона потребує матеріальної допомоги, а тому зважаючи, що відповідач знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний утримувати свою дочку [PERSON] , яка продовжує навчання, не має самостійного доходу та потребує матеріальної допомоги. Враховуючи наведене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу), щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною 23 років або припинення нею навчання, але не менше встановленого Законом мінімуму, а також звільнити її від сплати судового збору на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Винару Л.В. 25.11.2021 року на запит суду надійшла інформація з Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідача по справі [PERSON] . Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 29.11.2021 року позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України та позивачці надано строк для усунення недоліків. 15.12.2021 року на адресу суду від позивачки надійшла заява на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та уточнена позовна заява. Ухвалою суду від 29.12.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 2\~ст. 279 ЦПК України\~розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає\~справу в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами,\~за\~відсутності клопотання\~будь-якої\~зі сторін\~про інше. За клопотанням однієї із сторін або за власною ініціативою суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась,\~\~від неї надійшла\~\~письмова заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судові засідання 27.01.2022 року та 04.05.2022 року не з`явився,\~про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується матеріалами справи. Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідач відзив на позов до суду не надав. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.\~\~ Аналіз змісту ст.198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Тобто, крім родинного зв`язку батьків і дітей, продовження повнолітніми навчання, потреби повнолітніх дітей у зв`язку із продовженням навчання в матеріальній допомозі, необхідно перевіряти і здатність батьків таку допомогу надавати. При відсутності хоча б одного із наведених фактів, аліментне зобов`язання, пов`язане із утриманням батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, не виникає. Згідно із частинами першою, другою ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, за змістом ч. 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб. Судом встановлено, що сторони від спільного проживання мають дочку [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Із довідки за вих. № 222 від 15.09.2021 року виданої Закладом фахової передвищої освіти «Київський фаховий медичний коледж ім. П.І. Гаврося» вбачається, що дочка сторін [PERSON] навчається на денній формі навчання в Закладі фахової передвищої освіти «Київський фаховий медичний коледж ім. П.І. Гаврося», за спеціальністю «Медсестринство», освітньо-професійною программою «Сестринська справа». Термін навчання з 15.09.2020 року по 30.06.2023 року (а.с.3). Таким чином, встановлено, що дочка сторін навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги, при цьому позивачка не має достатньої можливості надавати дочці матеріальне утримання. З огляду на те, [PERSON] , після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду до закінчення навчання [PERSON] , але не більше як до досягнення нею 23 років. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась до суду 01.11.2021 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір У відповідності\~до п.\~3\~ч.1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір»\~від сплати\~судового збору\~звільняються позивачі\~за подання\~позовів про\~стягнення аліментів,\~отже відповідно\~до\~ст.\~141\~ЦПК України\~з\~відповідача на\~користь держави\~підлягає стягненню\~судовий збір\~в розмірі\~992\~грн.\~40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved