Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (далі КП «Черкасиводоканал») у грудні 2021 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, вказавши, що КП «Черкасиводоканал» надає відповідачу житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , нараховуючи плату за надані послуги згідно із встановленими тарифами. Однак відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі оплачують вартість наданих позивачем послуг, внаслідок чого станом на 01.11.2021 року виникла заборгованість у сумі 18095,24 гривень, яку позивач разом із інфляційними нарахуваннями в сумі 87,71 грн., 3% річних в сумі 986,83 грн. та судовим збором просив стягнути на свою користь з відповідачів. Ухвалою суду від 10.01.2022 року провадження в справі відкрито. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті спору. В судове засідання представник позивача надала письмову заяву, у якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, підтвердила обставини викладені у позові, наполягала на задоволенні позовних вимог та не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання до суду не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, відзив не подали. Справу розглянуто за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд, оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відомостями відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] є споживачами житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, що надає КП «Черкасиводоканал». КП «Черкасиводоканал» надає відповідачу житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення нараховуючи плату на підставі Постанов Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Черкасиводоканал». Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною 1 статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього ж Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), а також у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №522/2625/16-ц. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальній послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком КП «Черкасиводоканал», заборгованість відповідачів по оплаті за послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01.11.2021 року становить 18095,24 гривень, з яких абонентна плата 174,22 грн., водопостачання 8635,79 грн., водовідведення 9285,23 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів інфляційних втрат та трьох процентів річних у зв`язку з простроченням відповідачами оплати за водопостачання та водовідведення. Вирішуючи дане питання суд враховує позицію Верховного Суду України викладену у постанові від 26.04.2017 року по справі № 918/329/16 щодо формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою (штрафом, пенею) у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК. За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 08.11.2017 року у справі № 522/9521/16-ц. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Тому інфляційні та річні не є додатковими вимогами в розумінні ст. 266 ЦК України, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною в постанові від 26.04.2017 року у справі № 918/329/16. КП «Черкасиводоканал» надано розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних у зв`язку із простроченням відповідачами оплати за водопостачання та водовідведення, відповідно до якого станом на 01.11.2021 року інфляційні втрати становлять 87,71 гривень, три процентів річних 986,83 гривень, які і підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача. Своїх заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували такі заперечення відповідачі суду не подали. За таких обставин оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2059,80 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №4340 від 12.11.2021 року. Частиною 2 ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.02.2020 року у справі № 711/1470/20 було КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] боргу за водопостачання та водовідведення, інфляційних та 3% річних. При зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] боргу за водопостачання та водовідведення, інфляційних та 3% річних КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради було сплачено судовий збір в сумі 210,20 грн., що підтверджується платіжним доручення №17284 від 19.02.2020, оригінал якого знаходиться в матеріалах цивільної справи № 711/1470/20. А тому до стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Черкасиводоканал» підлягає 1135 гривень понесених позивачем судових витрат з кожного.

Outcome: approved