Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-01 00:00:00

Представник заявника [PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] , звернулась до суду із заявою, яку мотивує тим, що [PERSON] є її сином. Він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належить чоловіку заявниці [PERSON] . Син заявниці [PERSON] зловживає спиртними напоями, на фоні чого стає агресивним та себе зовсім не контролює. Вся його агресія виливається на [PERSON] . Останній систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство - погрожує застосуванням фізичної сили, висловлюється в її бік нецензурною лайкою. принижує, виганяє з квартири. Неодноразово зверталась до поліції. [PERSON] протягом 2019-2021 років притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. 16.11.2021 складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] . Постанова Зарічного районного суду м.Суми від 17.11.2021,18.11.2021,29.11.2021 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1.ч.2 ст.173-2 КпАП України. Вжиті заходи впливу позитивного результату не дали і 06.12.20221 року [PERSON] знову вчинив протиправні дії відносно [PERSON] . За даним фактом внесено відомості до ЄРДР за ст.126-1 КК України, справа на даний час перебуває на розгляді в суді. З метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства вважає необхідним застосувати обмежувальний припис щодо сина. Просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк 6 місяців обмежувальний припис, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме : 1)заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ); 2) заборонити [PERSON] наближатись на відстань 200 метрів до місця проживання [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ); 3) заборонити [PERSON] переслідувати [PERSON] та в будь-який спосіб спілкуватись з нею. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала із зазначених підстав. Додатково пояснила, що заінтересована особа постійно створює конфліктні ситуації, застосовує фізичну силу до заявниці та її чоловіка. Зареєстрований у будинку заявниці за адресою: [ADDRESS] , однак не бажає там проживати. Жодних перешкод у користуванні будинком за місцем реєтрації заявниця сину не чинить. Просила задовольнити заяву. У судове засідання заінтересована особа не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином. Враховуючи положення ч.ч. 1,2 ст. 350-5 ЦПК України неявка у судове засідання заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи. Ухвалою суду від 21.02.2022 відкрито провадження у справі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матір?ю [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] є батьками заявниці та дідусем, бабусею дітей - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] є рідною сестрою заявниці та тіткою дітей. Учасники справи проживають разом у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.02.2022 квартира за адресою: [ADDRESS] . належить на праві власності чоловіку заявниці [PERSON] (а.с.22). 16.11.2021 посадовими особами СПДН Сумського РУП складено термінові заборонні приписи стосовно кривдників [PERSON] у зв?язку зі скоєнням ним домашнього насильства відносно матері [PERSON] , а саме: 16.11.2021 о 20-20 по [ADDRESS] . ображав нецензурно [PERSON] . Заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на діб (а.с. 5). [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується постановою Зарічного районного суду м. Суми від 31.05.2019 року по справі №591/3524/19, постановою Зарічного районного суду м. Суми від 17.11.2021 року по справі №591/8210/21, постановою Зарічного районного суду м. Суми від 18.11.2021 року по справі №591/7123/21, постановою Зарічного районного суду м. Суми від 29.11.2021 року по справі №591/8376/21 (а.с.6-9). Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У відповідності до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить [PERSON] по відношенню до [PERSON] , суд вважає, що заявник, як жертва домашнього психологічного і фізичного насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому приходить до висновку про обґрунтованість заяви про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] . При вирішенні питання щодо застосуванні заходів тимчасового обмеження прав кривдника суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства враховує пропорційність вручання у права і свободи особи, та що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою кривдника. Суд також враховує, що [PERSON] з дозволу матері має будинок для проживання за адресою : [ADDRESS] , але останній там не проживає . Конфлікти за ініціативою кривдника відбуваються у місці проживання заявника та її чоловіка. Насильство з боку кривдника має систематичний характер, оскільки останній неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, а вжиті заходи у вигляді накладення адміністративних стягнень не призвели до виправлення поведінки кривдника та припинення порушень з його боку відносно матері. З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що необхідними та достатніми обмежувальними заходами у даному випадку є заборона кривднику протягом шести місяців перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] , заборона кривднику наближатись на відстань 100 метрів до її місця проживання, заборона кривднику переслідувати заявника та в будь-який спосіб спілкуватись з нею. Відповідно до ч. 3 ст.350-5ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави. Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial