Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за комунальні послуги в порядку регресу. Позов мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2020 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Обласного комунально виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» заборгованість за теплову енергію станом на 01.02.2020 року в розмірі 21275,63 грн. та стягнуто 2102 грн. судового збору в рівних частках. 06.10.2020 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення суду. Лубенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження № 63564538 та виконавче провадження № 63551766. У зв`язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку сплачувати наявну солідарну заборгованість відмовився, позивач сплатив заборгованість за виконавчим провадженням № 63551766 в сумі 17478,87 грн. та за виконавчим провадженням № 63564538 в сумі 1356,10 грн. 12.02.2021 року на адресу [PERSON] представником позивача було направлено претензію про повернення 1/2 частини грошових коштів сплачених позивачем в рахунок погашення заборгованості по виконавчому провадженні. 09.03.2021 року від відповідача надійшло повідомлення відповідно до змісту якого [PERSON] прохав узгодити дату передачі йому дублікату ключів від квартири [ADDRESS] та передачі [PERSON] коштів в сумі 9417, 49 грн. Представник позивача неодноразово в телефонному режимі намагався зустрітися з відповідачем для врегулювання викладеного вище питання. Однак стоном на дату подання позову [PERSON] на зустріч не погодився, на телефонні дзвінки не відповідає, грошові кошти не повернув. Прохає суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 9417,49 грн. - заборгованість в порядку регресу за послуги з теплопостачання в квартирі [ADDRESS] та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву з проханням справу розглядати без його участі та участі позивача, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, беручи до уваги думку сторін, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками ( по Ѕ частині ) квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину (а.с.10). Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2020 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Обласного комунально виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» заборгованість за теплову енергію станом на 01.02.2020 року в розмірі 21275,63 грн. та стягнуто 2102 грн. судового збору в рівних частках. На виконання вищевказаного рішення суду, 06.10.2020 року видано два виконавчі листи ( а.с. 12,13) та 09.11.2020р державним виконавцем Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавчі провадження № 63564538 та № 63551766 (а.с. 14, 16). 12.01.2021р. [PERSON] сплатив заборгованість за виконавчим провадженням №\~63551766 в сумі 17478,87 грн. та за виконавчим провадженням № 63564538 в сумі 1356,10 грн, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.18). 18.01.2021р. державним виконавцем Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень № 63564538 та № 63551766 в зв`язку з фактичним повним виконанням рішення ( а.с.19,20). 12.02.2021 року на адресу [PERSON] представником позивача було направлено претензію про повернення 1/2 частини грошових коштів позивачу сплачених ним в рахунок фактичного виконання рішення суду, та 09.03.2021р. [PERSON] надано відповідь на претензію, з якою останній погодився, однак на день подачі позову грошові кошти позивачу не повернув. Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. У ст.541 ЦК України вказано, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч.4 ст.543 ЦК України виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Згідно ч.1 ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач в добровільному порядку не компенсував позивачу витрати сплачені за комунальні послуги, згідно рішення суду, хоча має такий обов`язок, тому, суд вважає, що в наявності є порушення прав позивача, за захистом яких спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим і доведеним належними, допустимими та достатніми доказами, а тому підлягає до задоволення. Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У відповідності з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 908 гривні (а.с.1) покладається на відповідача. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 ст.137 ЦПК України. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 ст.137 ЦПК України). З викладеного вбачається, що суд вправі зменшувати розмір витрат на правову допомогу, але лише в разі заявлення іншою стороною клопотання про їх неспівмірність. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.03.2018 (справа №907/357/16). Разом з цим клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу відповідачами до суду не подавалось, а тому суд вважає співмірним розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн., адже суд не може й не повинен ставати на бік однієї зі сторін провадження, порушуючи принципи диспозитивності та безсторонності. На підставі викладеного,

Outcome: approved