Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису № 94153 від 15.07.2021, виданого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, таким що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. було вчинено виконавчий напис №94153, відповідно до якого запропоновано стягнути з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 23 937 грн. 18 коп. за кредитним договором №401452906 від 04 червня 2013 року. 10.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяною Петрівною відкрито виконавче провадження №68079187 з виконання вищевказаного виконавчого напису. Виконавчий напис позивач вважає незаконним зважаючи на те, що на момент вчинення даного виконавчого напису існував спір щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, також вважає, що напис було вчинено нотаріусом за відсутності всіх необхідних документів, а саме оригіналу кредитного договору, документів та доказів направлення і отримання боржником повідомлення про наявність заборгованості. За таких обставин, позивач стверджує, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис №94153, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. від 15.07.2021, з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з чим просив його скасувати. Ухвалою суду від 01.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв про суті спору. Ухвалою від 17.02.2022 задоволено подане позивачем [PERSON] клопотання про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. належним чином завірену копію нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису нотаріуса. Також, витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т. П. належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №68079187. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомленим в установленому законом порядку. В позовній заяві просив справу розглянути без його участі, за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцезнаходженням засобами поштового зв`язку. Відзив на позов не подав. Третя особа приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцезнаходженням. Своїх пояснень щодо предмету спору не надала. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т. П. в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцезнаходженням. Своїх пояснень щодо предмету спору не надала. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи, викладеної в позовній заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. було вчинено виконавчий напис № 94153, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 23 937 грн. 18 коп. 10.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т. П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68079187 з примусового виконання виконавчого напису № 94153 виданого 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 23 937 грн. 18 коп. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону та глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Статтею 50 Закону визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати саме безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Характер правового регулювання вказаних правовідносин дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості, чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року в справі №910/10374/17 викладено правовий висновок, що оскільки у судовому порядку (постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №826/20084/14) постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. На виконання ухвали від 17.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т. П. було надано пакет документів, в якому містилась копія кредитного договору №401452906 від 04.06.2013, яка не була належним чином завіреною. В такому випадку суд не може переконатися в справжності даного докумену. Окрім того, суду не було надано пакет документів, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, а тому суд позбавлений можливості перевірити наявність та безспірність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» та дотримання приватним нотаріусом Грисюк О. В. вимог чинного законодавства України. Також, суду не надано доказу про отримання [PERSON] письмової вимогисплатити борг від ТОВ «Вердикт Капітал» або ж повідомлення з відміткою поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. [PERSON] заперечує наявність кредитних зобов`язань перед ТОВ «Вердикт Капітал» та заборгованості стягнутої оскаржуваним виконавчим написом. А також вказує, що доказів безспірності стягнутої заборгованості не надано та що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису існував спір щодо заборгованості за кредитним договором. ТОВ «Вердикт Капітал» не було надано доказів, що спростовують доводи позивача викладені в позовній заяві. Вказані обставини спростовують безспірність заборгованості та вказують на не дотримання нотаріусом Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, за таких обставин, стягнення коштів на підставі виконавчого напису нотаріуса неможливе. Крім наведеного, на дату вчинення виконавчого напису минуло понад три роки з моменту виникнення права вимоги. Згідно умов документів, що складають кредитний договір, остаточний термін погашення кредиту датується 05.06.2015, тобто строк застосування позовної давності в три роки сплив у 2018 році. На дану обставину також аргументовано посилався позивач, що окремо заслуговує уваги при прийнятті рішення. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, доведеними і підлягають задоволенню. Що стосується вимоги позивача про стягнення судових витрат суд зазначає наступне: Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. З урахуванням задоволення позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача Товариства з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал» на користь позивача підлягає 992 грн. 40 коп. судового збору за подання позову до суду та 496 грн. 20 коп. судового збору за подання заяви про забезпечення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved