Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до Миргородської міської ради Полтавської області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю , визнання права власності на грошові заощадження в порядку спадкування . З позову вбачається, що [INFO] у м. Миргороді померла [PERSON] , вона була прийомною дочкою позивачки , що підтверджується рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради від 18.12.2012 року № 1004 «Про створення прийомної сім`ї [PERSON] і [PERSON] та влаштування до неї дитини [PERSON] » , дитина [PERSON] братів і сестер не мала ( довідка виконавчого комітету Луценківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 14.06.2012 року) , згідно розпорядження голови Лохвицької РДА Полтавської області від 19.06.2003 року № 294 «Про надання неповнолітній [PERSON] соціального статусу та влаштування до будинку дитини» - дитина набула статусу дитини , позбавленої батьківського піклування. З грудня 2012 року і до моменту смерті [PERSON] постійно проживала разом із позивачкою за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 02.07.2021 року виданою головою будинкового комітету А.В. Лукаш . Після смерті дитини позивачка звернулась до Першої Миргородської державної нотаріальної контори з питань відкриття спадщини після померлої [PERSON] [INFO] , оскільки інших спадкоємців немає. Позивачка [PERSON] вказує, що 16.06.2021 року нотаріус надав їй лист з якого вбачається, що державний нотаріус роз`яснив позивачці [PERSON] , що після померлої [INFO] [PERSON] не встановлено місце відкриття спадщини , та зазначив, що відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи , які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, отже питання щодо можливості успадкувати грошових заощаджень після смерті [PERSON] - [PERSON] потрібно звернутись до суду . Також позивачка зазначила , що після смерті [PERSON] залишились грошові заощадження , які знаходяться у ВАТ «Державний Ощадний Банк України » , тому звернулась до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання її разом із [PERSON] більше п`яти років на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] однією сім`єю , та визнати за нею право власності на грошові заощадження в порядку спадкування та прохала звільнити її від сплати судового збору . Ухвалою судді від 04 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків , 21.02.2022 року [PERSON] надала до суду позовну заяву в новій редакції ( уточнену ) з врахуванням усунутих недоліків по ухвалі , ухвалою судді від 21.02.2022 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.39). В підготовче судове засідання 11.04.2022 року сторони по справі не з`явилися. Позивачка [PERSON] надала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує повністю (а.с.43). Представник відповідача Миргородської міської ради в судове засідання не з`явились , до суду надали заяву в якій вказали , що позовні вимоги визнають та прохали справу розглянути у їх відсутність ( а.с. 44) . Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. та з врахуванням визнання позовних вимог відповідно до ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у підготовчому судовому засіданні. У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються гл. 6 розд. IV ЦПК України. Факти, що мають юридичне значення, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин, а саме з питанням спадкування. Аналіз положень ст. 315 ЦПК України свідчить про те, що юридичні факти встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 137 ЦПК (в цей час - ст. 175 ЦПК України), так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 274 ЦПК (в цей час - ст. 318 ЦПК України. Відповідно до ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Оскільки встановлення в судовому порядку факту проживання позивачки [PERSON] разом із своєю прийомною дитиною [PERSON] не менше п`яти років до дня її смерті однією сім`єю безпосередньо пов`язане з визнанням права власності на спадкове майно , яке належало [PERSON] то , звернення із даною заявою в позовному провадженні позивачки [PERSON] - є виправданим, оскільки похідна вимога (визнання права власності в порядку спадкування за законом) залежить від задоволення основних вимог (встановлення факту , окрім цього, вказані основні та похідна вимога пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, а матеріально-правові вимоги спрямовані до одного і того ж відповідача, який у випадку відмови позивачу у задоволенні позовних вимог, отримує право на спадкування. Отже, окремий розгляд позовних вимог в порядку різного провадження є недоцільним. Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 3 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги. Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно із ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року му справі № 686/8440/16-ц. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування ", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження . Судом встановлено , що [INFO] у м. Миргороді померла [PERSON] [INFO] ( а.с. 9) , вона була прийомною дочкою позивачки [PERSON] , що підтверджується рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради від 18.12.2012 року № 1004 «Про створення прийомної сім`ї [PERSON] і [PERSON] та влаштування до неї дитини [PERSON] » ( а.с. 11) , дитина [PERSON] братів і сестер не мала ( довідка виконавчого комітету Луценківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 14.06.2012 року) ( а.с. 12-13) , згідно розпорядження голови Лохвицької РДА Полтавської області від 19.06.2003 року № 294 «Про надання неповнолітній [PERSON] соціального статусу та влаштування до будинку дитини» - дитина набула статусу дитини , позбавленої батьківського піклування.( а.с. 14) З грудня 2012 року і до моменту смерті [PERSON] постійно проживала разом із позивачкою за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 02.07.2021 року виданою головою будинкового комітету А.В. Лукаш . ( а.с. 10) Після смерті дитини позивачка звернулась до Першої Миргородської державної нотаріальної контори з питань відкриття спадщини після померлої [PERSON] [INFO] , оскільки інших спадкоємців немає , 16.06.2021 року нотаріус надав їй лист з якого вбачається, що державний нотаріус роз`яснив позивачці [PERSON] , що після померлої [INFO] [PERSON] не встановлено місце відкриття спадщини , та зазначив, що відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи , які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, отже питання щодо можливості успадкувати грошових заощаджень після смерті [PERSON] - [PERSON] потрібно звернутись до суду (а.с. 5) , на ім`я [PERSON] відкритий рахунок на вклад фізичної особи , який знаходяться у ВАТ «Державний Ощадний Банк України » ( 30-31, 36-37 ) , [PERSON] звернулась до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання її разом із [PERSON] більше п`яти років на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] однією сім`єю , та визнання за нею право власності на грошові заощадження в порядку спадкування та прохала звільнити її від сплати судового збору . ( а.с. 32-35) . Отже , суд встановив , що позивачка [PERSON] мала прийомну доньку [PERSON] [INFO] , в свою сім`ю вона її взяла у 2012 році , з того часу вони проживали разом однією сім`єю за адресою [ADDRESS] і до смерті [INFO] [PERSON] , інших братів і сестер у померлої не було , біологічні батьки позбавлені батьківських прав щодо [PERSON] , нотаріус вказав у листі [PERSON] , що їй потрібно встановити факт того , що вона є можливим спадкоємцем після померлої прийомної дитини четвертої черги за законом . Суд зазначає, що спадкова справа не заводилась, оскільки нотаріус вказав, що не встановлено місце проживання померлої [PERSON] , та не надавав постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії стосовно неможливості видачі спадкових документів спадкодавцю [PERSON] щодо грошових заощаджень, вкладів на ім`я [PERSON] , а суд не має права перебирати на себе повноваження , які надані нотаріусу в імперативному порядку . Тобто , суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині встановлення факту проживання однією сім`єю позивачки [PERSON] з [PERSON] у [ADDRESS] з грудня 2012 року , що є підставою вважати [PERSON] спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] , а в частині визнання права власності на грошові спадкові заощадження на ім`я позивачки [PERSON] потрібно відмовити на тій підставі , що позивачка [PERSON] не довела суду що існує будь який спір у отриманні свідоцтва про право на спадщину на майно ( кошти, вклади, заощадження ) . Розподіл судових витрат вирішується на підставі ст. 141 ЦПК України . На підставі викладеного,

Outcome: partial