Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

В січні 2022 р. заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із спільною заявою подружжя, в якій просять розірвати шлюб зареєстрований 25.07.2009 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 1065, в якому вони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Питання місця проживання дітей після розірвання шлюбу, їх матеріального утримання та виховання батьком заявники врегулювали шляхом укладання 27.12.2021 р. відповідного нотаріально посвідченого договору. На підставі Ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 25.01.2022 р. матеріали вищевказаної позовної заяви передали для розгляду за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва. Заявники в судове засідання не з`явилися, в справі міститься письмова заява, в якій просили розглянути справу за їх відсутності та задовольнити заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Відповідно до ст.1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Правилами ст.293 ч.3 ЦПК України визначено можливість вирішення судом у порядку окремого провадження питання про розірванню шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч.2 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя, яке має дітей, на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Статтею 109 СК України врегульовані питання розірвання шлюбу за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей. Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей (частина 1). Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса (частина 2). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина 3). Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що заявники по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 липня 2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького - міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 1065, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.07.2009 р., що міститься в матеріалах справи. Від даного шлюбу заявники мають трьох малолітніх дітей - малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. Шлюбні відносини між сторонами припинені та спільного господарства не ведуть. Заявниками врегульовані питання про визначення місця проживання дітей, які після розірвання шлюбу будуть проживати разом з матір`ю - заявником [PERSON] , порядок утримання дітей та участі в їх вихованні батьком - заявником [PERSON] шляхом укладання 27.12.2021 р. Договору про виховання та утримання дітей, визначення місця їх проживання, визначення порядку спілкування з дітьми, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гребенніковою О.І. за реєстром № 4265, копія якого міститься в матеріалах справи. А відтак, заявниками дотримані всі передбачені законом вимоги для розгляду їх спільної заяви про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.111 ч.1 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. В судовому засіданні встановлено, що заява про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх двох спільних дітей. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, а подана спільна заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити заяву, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського РВ ВДРАЦС у м.Києві, як органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення судового рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved