Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

19 квітня 2022 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] від 01 квітня 2022 року до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначає, що 08 жовтня 2016 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Личаківському районному у місті Львів відділі державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №238. У зв`язку із різними поглядами на життєві цінності між ними почали виникати конфлікти, що призвело до втрати почуття любові та окремого проживання з грудня 2021 року. Відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАЦСУ. Позивачка рахує, що подальше спільне проживання з відповідачем неможливе, їхній шлюб суперечить їхнім інтересам, тому примирення бути не може та шлюб потрібно розірвати. Від шлюбу дітей немає. Спору щодо спільного майна немає. 19 квітня 2022 року ухвалою Летичівського районного суду було відкрито спрощене провадження у справі та призначеного до судового розгляду. 06 травня 2022 року позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 06 травня 2022 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує та просить термін для примирення не надавати. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В ч. 1 ст. 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч. 3). Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 4). Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як зазначено у ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2). У ч. 1 ст. 113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Личаківському районному у місті Львів відділі державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 08 жовтня 2016 року. Враховуючи вищенаведене та те, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, позивачка зазначає, що їх сім`я розпалась, відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог, суд вважає, що їх шлюб необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивачка має право надалі іменуватися набутим в шлюбі прізвищем.

Outcome: approved