Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що 07.08.2004 року уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстровано виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, актовий запис №14. Під час спільного проживання у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Протягом останнього року відповідач не надає матеріальної допомоги в сім`ю, перестав цікавитись вихованням дітей, а тому в іх інтересах та інтересах дітей вирішила розірвати шлюб. Шлюбні відносини між ними припинені, загальне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, актовий запис №14. Місце проживання дітей залишити з матір`ю. Стягнути з відповідача на її користь кошти за сплату судового збору в сумі 992, 40 гривень і кошти в сумі 1500 гривень за надання правової допомоги адвоката. 21.02.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено\~відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за місцем реєстрації відповідача. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадженні повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07.08.2004 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, актовий запис №14. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. Визначаючи місце проживання неповнолітніх дітей сторін суд керується положеннями ст.160 Сімейного Кодексу України та роз`ясненнями п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року з яких слідує, що місце проживання\~дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років визначається нею самою. \~ \~ \~ \~Син сторін [PERSON] досяг 14 річного віку, отже за вказаною нормою закону питання щодо визначення місця проживання підлягає самостійному вирішенню останнім , а не судом. \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню на підставі ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. \~ \~ \~ \~Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Як передбачено ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадку надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір судових витрат встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.141 ЦПК України). \~ \~ \~ \~На підтвердження понесених судових витрат в справі наявна квитанція №36784837 від 25.01.2022 року про сплату судового збору в сумі 992, 40 гривень та квитанція до прибуткового касового ордера №26/01 від 26.01.2022 року про сплату витрат на правову допомогу на підставі договору про надання правничої допомоги від 26.01.2022 року в розмірі 1500 гривень. \~ \~ \~ \~Вищевказані суми понесених витрат підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial