Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), з вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який надалі 02.10.2013 було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачкою. [PERSON] з 01.09.2021 навчається на денній формі навчання в Національній академії внутрішніх справ ІV рівня акредитації на 1 курсі, що підтверджується копією довідки № 46/02-1151 від 03.09.2021. У позивачки коштів на навчання та утримання сина не вистачає, а тому вона була вимушена звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, починаючи з 01.09.2021 і до закінчення сином навчання, чи до досягнення ним двадцяти трьох років. Ухвалою від 14.02.2022 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а відповідачу направлено додатково копію позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач по справі повідомлений про розгляд справи належним чином. У визначений судом строк відзив на позовну заяву не подав, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін не надіслав. Третя особа [PERSON] письмові пояснення до суду не надіслав. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який надалі було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.10.2013. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачкою. З 01.09.2021 [PERSON] навчається на денній формі навчання в Національній академії внутрішніх справ ІV рівня акредитації на 1 курсі, що підтверджується копією довідки № 46/02-1151 від 03.092021. Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач проживає окремо, коштів на утримання дитини не надає, син перебуває на утриманні позивача. Відповідно до положень ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу. У відповідності до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем доказів про наявність медичних протипоказань встановлених йому щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, інших утриманців та соціальних зобов`язань, що в сутності впливає на матеріальне становище, суду надано не було, крім того відповідач не скористався правом подати докази на спростування заявлених вимог. Враховуючи, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, що позбавляє повнолітню дитину можливості працювати та утримувати себе самостійно, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а заявлений розмір до стягнення в повній мірі відповідає встановленим судом обставинам справи, з огляду на необхідність мінімального забезпечення дитини продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, канцелярським приладдям, та витратами пов`язаними із проїздом громадським транспортом. На думку суду, розмір аліментів в сумі 3000 грн. не є завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку повнолітнього сина сторін та його життєвих потреб. Суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 25.01.2022. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial