Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] та право на земельну частку (пай), розміром 1,0 в умовних кадастрових гектарах. 18 березня 2020 року від імені спадкодавця [PERSON] було посвідчено заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла [PERSON] . Спадкоємцями є [PERSON] , яка відмовилася від спадщини, та [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] та земельну частку (пай), розміром 1,00 га в умовних кадастрових гектара. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , а [INFO] - мати [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-9, 34). Від імені [PERSON] 18 березня 2020 року було посвідчено заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла дочці [PERSON] (а.с. 10). Із витягу з погосподарської книги № 847 від 11 серпня 2021 року та довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 617 від 06 травня 2021 року вбачається, що по особовому рахунку [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Іншим спадкоємцем є [PERSON] (а.с. 11-12). Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 24 жовтня 2021 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 18). Відповідно до повідомлення Управління у Камінь-Каширському районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № Б-41/0-013013-37/44-21 від 24 листопада 2021 року, [PERSON] був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 024381, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 893 від 03 липня 1996 року по колишньому КСП імені Щорса, розміром 1,0 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 15583,72 гривень, який втрачений, згідно оголошення в газеті «Нова доба» від 30 вересня 2021 року (а.с. 14-16). За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому (ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у визначений законом строк, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1058/02-31 від 29 листопада 2021 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів та оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , а також право на земельну частку (пай) в КСП імені Щорса Старочорторийської сільської ради Камінь - Каширського (раніше Маневицького) району Волинської області (а.с. 23). Відповідно до повідомлень Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 47/01-16 від 26 січня 2022 року та № 134/01-16 від 04 березня 2022 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 326 за 2021 рік. 29 липня 2021 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась [PERSON] 21 жовтня 2021 року з заявою про пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини звернулась [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась (а.с. 35-37, 40). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved