Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

У березні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позов позивач зазначила, що з 23.11.2019 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Через різність характерів та життєвих поглядів відносини з відповідачем останнім часом істотно погіршились, що нерідко призводило до виникнення між ними сварок, конфліктів, непорозумінь. З відповідачем віддалились один від одного, стали уникати спільних розмов, втратили почуття любові, взаємодопомоги, взаємної підтримки, тому спільно прийняли рішення про припинення сумісного проживання та розірвання шлюбу. З 26.03.2022 року з донькою проживає окремо від відповідача. З часу фактичного припинення подружніх відносин з відповідачем не ведеться спільне господарство. Примирення неможливе, оскільки спільно з відповідачем прийняли рішення про розірвання шлюбу та у них відсутнє бажання подальшого спільного проживання та збереження сім`ї. Спільно нажитого майна з відповідачем не мають. Посилаючись на вказані обставини просить шлюб розірвати. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.28-29). Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.19). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з позовом подано заяву відповідача, згідно якої останній позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо розірвання шлюбу, розгляд справи просить провести за його відсутності (а.с.21). Частиною ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, про що подав до суду окрему письмову заяву про визнання позову, і визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає наявність законних підстав для визнання відповідачем позову. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 23 листопада 2019 року Виконавчим комітетом Златопільської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис №15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23.11.2019 року (а.с.14). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.03.2020 року (а.с.15). Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні з матеріалів позовної заяви встановлено, що сторони не підтримують сімейних відносин. Нині шлюб має формальний характер, збереження сімейних відносин між сторонами є неможливим, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, оскільки шлюбні відносини припинені. З огляду на викладене, а також те, що відповідач визнав позов та його визнання прийняте судом, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер та подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved