Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

08.12.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 16 листопада 1997 року в виконкомі Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, за актовим записом №92. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 16.11.1997 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем в виконкомі Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, за актовим записом №92. Від шлюбу у них є двоє дітей: повнолітня дочка [PERSON] , [INFO] та неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Наповнолітній син проживає з позивачем та після розлучення буде проживати з нею. Сімейне життя не склалося. На протязі останніх років подружнього життя їхні відносини почали погіршуватись, почали виникати непорозуміння, суперечки. Причинами непорозумінь є різні характери, погляди на життя. Сім`я фактично розпалася. Кожен з них живе своїм життям. Шлюб існує формально. Подальше проживання однією сім`єю та збереження шлюбу неможливо і суперечить їхнім інтересам. Ухвалою судді Немирівського районного суду Вінницької області Войницької Т.Є. від 16.12.2021 р. у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 04.02.2022 р. ухвалою судді сторонам було надано строк для примирення та зупинено провадження у справі терміном на два місяці. 05.04.2022 року провадження у справі поновлено. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши учасників, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16.11.1997 року виконкомом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області. актовий запис №92, про що видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с.8). Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст. 105Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України . Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей (ст.109 СК України ). Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України , суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, зважаючи на те, що подружні стосунки між позивачем та відповідачем припинені і поновлювати їх позивач не має наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим, оскільки наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя та дітей, за таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі - 908 грн. На підставі ч.3 ст. 105 , ст.ст. 110 , 111 , 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved