Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] до [PERSON] третя особа: виконавчий комітет Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області як орган опіки та піклування, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтуванні позовних вимог позивачка зазначає, що [PERSON] є батьком їх спільного сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 02.07.2018 по справі № 443/747/18 шлюб між сторонами по справі розірвано. Син, [PERSON] проживає разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] . На підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 26.07.2018. по справі № 443/961/18 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі по 1000 грн. щомісячно. Однак, дане судове рішення відповідач не виконує, коштів на утримання сина не надає. Станом на 01.04.2021 відповідач допустив заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 42 5111 грн. Також, відповідач не цікавиться навчанням сина, його шкільним життям. При цьому, відповідач не проявляє інтересу до здоров`я дитини. Зважаючи на викладені обставини, органом опіки та піклування Журавненської селищної ради розглядалось питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина і рішенням від 30.11.2021 № 112 затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. У зв`язку із чим позивачка звернулась до суду із даним позовом в інтересах сина [PERSON] . Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 21.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.02.2022 /а.с. 27-28/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.02.2022 підготовче провадження було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 25.02.2022 /а.с.41-42/ Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 25.02.2022 у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи було відкладено на 01.04.2022 /а.с.48/ 01.04.2022 у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи було відкладено на 12.05.2022 /а.с.73/ Розгляд справи по суті відбувся 12.05.2022 за відсутності сторін. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася. Від її представника адвоката Ратича Т.М. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. У зв"язку з повторною неявкою відповідача просить винести заочне рішення по справі. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався, а тому суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України. Представник третьої особи, виконавчого комітету Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області як орган опіки та піклування, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, також повідомляє, що Журавненська селищна рада, як орган опіки та піклування, підтримує висновок та вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, ухваливши заочне рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 19.08.2014 виконавчим комітетом Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області /а.с.7/ Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області 02.07.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили13.08.2018 /а.с.8-9/. Згідно довідки про склад сім`ї від 15.04.2021 № 9 [PERSON] , [INFO] , проживає разом із [PERSON] , [INFO] /а.с.10/. Відповідно до заборгованості по аліментах від 01.11.2021 заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.10.2021 становить 37 505,23 грн. /а.с.11-12/. Згідно довідки Монастирецького КЗ ЗСО І-ІІІ ступенів ім. В. Поповича Журавненської селищної ради Львівської області від 22.04.2021 №8, [PERSON] за час навчання сина жодного разу не цікавився успішністю та поведінкою дитини в школі. З класним керівником та дирекцією не контактував /а.с.13/. Відповідно до інформації на адвокатський запит Монастирецького КЗ ЗСО І-ІІІ ступенів ім. В. Поповича Журавненської селищної ради Львівської області від 22.04.2021 №9, [PERSON] психологічно сприймає батька позитивно, але при розмові за нього особливих емоцій не проявляє /а.с.14/. Згідно відповіді на запит КНП «Журавнівська міська лікарня» від 23.04.2021 № 70 , [PERSON] в період з 01.07.2018 по даний час звертався до сімейного лікаря /а.с.15/. Відповідно до заяв [PERSON] та [PERSON] від 26.04.2021 починаючи з 2018 року мати [PERSON] - [PERSON] самостійно займається вихованням та утриманням сина. Батько [PERSON] зовсім не цікавиться хлопчиком та ігнорує виконання свої батьківських обов`язків. Не відвідує дитину, не цікавиться її життям, захопленнями, розвитком, не вітає з днем народження, не дарує подарунки тощо. Дитина не знає свого батька /а.с.16,17/. Згідно висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Журавненської селищної ради від 30.11.2021 № 112, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Журавненської селищної ради вважає за доцільне позбавити громадянина [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до [PERSON] , [INFO] /а.с.18-20/. Норми чинного законодавства та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України). Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України», п. 49 рішення у справі «Хант проти України»). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і, до того ж, є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (п. 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами чинного Сімейного кодексу України (ст. ст. 164 - 167 СК України). Зокрема, відповідно до положень ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснюється у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, у судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідач як батько [PERSON] , протягом тривалого часу не спілкується із своїми малолітнім сином, матеріально його не утримує, заходів до спілкування та турботи не приймає, а вихованням та утриманням сина займається позивачка. Окрім того, суд зауважує, що судові засідання у даній справі призначалися на 01.02.2022, 25.02.2022, 01.04.2022 та 12.05.2022, [PERSON] судові повістки про виклик до суду отримував, що підтверджується рекомендованими повідомлення засобу зв`язку «Укрпошта», наявними в матеріалах справи /а.с. 33,46,58/, однак жодного разу у судове засідання не прибув. Більше того відповідач [PERSON] також не з`являвся на засідання комісії з питань захисту прав дитини 17.08.2021, 01.10.2021, 04.11.2021, де розглядалось питання доцільності позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] /а.с.19/, що свідчить про його байдуже ставлення до питання позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх у сукупності суд вважає, що відповідача, який не виявляє щодо власного сина батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться його розвитком, здоров`ям, життям та потребами, слід позбавити батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] . Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved