Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

[PERSON] (позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (відповідач), в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 02 серпня 2016 року виконкомом Усоцької сільської ради Ямпільського району Сумської області за актовим записом № 1. Позов мотивує тим, що з 02 серпня 2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на життя, шлюб та сім`ю. Фактично сім`я припинила своє існування, спільного господарства вони не ведуть. Позивачка вважає, що подальше спільне життя суперечить її інтересам, вона не зацікавлена в збереженні шлюбу, тому просила його розірвати. Відповідач не погоджувався на розірвання шлюбу, просив надати час на примирення. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 31.01.2022 року провадження у вказаній справі зупинено у зв`язку із наданням часу учасникам на примирення терміном два місяці. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 14 квітня 2022 року провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 14 квітня 2022 року. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою. Інших заяв та клопотань не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Суд установив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 серпня 2016 року Виконкомом Усоцької сільської ради Ямпільського району Сумської області за актовим записом №1, під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб видане повторно серії [NUMBER] , видане 03 листопада 2021 року (а.с.6). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 06.12.2016 року виконкомом Усоцької сільської ради Ямпільського району Сумської області) (а.с.7). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Позивачка та відповідач у своїх заявах підтвердили суду, що збереження родини не є можливим, клопотань про надання часу на примирення не заявили. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, визнавши заявлені позовні вимоги, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя. Враховуючи те, що позивачка [PERSON] у позовній заяві просить після розірвання шлюбу її прізвище змінити, суд дійшов висновку про необхідність зміни позивачці прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок позивачки, згідно із її заяви. На підставі ч. 3 ст. 105, ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved