Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

Заявленими вимогами позивач просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки та припинити його державну реєстрацію. В обґрунтування заявленого повідомив суду наступне. Рішенням суду у іншій судовій справі скасовано рішення про державну реєстрацію права власності. Наразі наявний запис про реєстрацію права оренди земельної ділянки обмежує права позивача щодо спадкування майна. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідачі будучи належним чином та завчасно проінформованими про існування даного спору свого ставлення до заявлених вимог не висловили та жодних доказів на дослідження суду не надали. Представник держгеокадастру направленим листом визнав заявлені вимоги. Проаналізував матеріали надані позивачем судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків та при зверненні до суду сплатив судовий збір. 24 лютого 2021 року судом прийнято рішення, що набуло законної сили, яким вимоги [PERSON] задоволено частково та скасовано рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,7435 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області з кадастровим номером 1822083000:01:000:0416. Даним судом актом встановлено наступне: "Згідно з державним актом серії ЯД № 151682 від 19 червня 2008 року позивач є власником земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,0899 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1822083000:01:000:0416. Згідно із записами у поземельній книзі земельна ділянка з кадастровим номером 1822083000:01:000:0416 обліковувалася на праві власності за [PERSON] відповідно до державного акту серії ЯД № 151682 від 19 червня 2008 року. 4 червня 2020 року представник позивача звернувся до приватного нотаріуса з проханням провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Приватний нотаріус надала роз`яснення, в якому зазначила, що за результатами отриманих інформаційних даних з реєстру ДРРП встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 1822083000:01:000:0416, яка належить позивачу, зареєстрована за [PERSON] , у зв`язку з чим не вбачається можливим реєстрація права власності за позивачем. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 4.06.2020 року державний реєстратор Коростенського міськрайонного управління юстиції Васянович Тетяна Володимирівна 29 лютого 2016 року здійснила державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,7435 га, яка розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с/рада Березівська, кадастровий номер 1822083000:01:000:0416, індексний номер рішення 28520218. Підставою для державної реєстрації права власності за [PERSON] став державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 422474 від 07 червня 2006 року. Однак, як убачається з державного акту на земельну ділянку серії ЯГ № 422474 від 07 червня 2006 року, у ньому вказаний кадастровий номер земельної ділянки 1822083000:01:000:00416. Отже, державний реєстратор здійснила державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровий номер 1822083000:01:000:0416 на підставі державного акту, в якому зазначений інший кадастровий номер, а саме: 1822083000:01:000:00416, тобто належним чином не перевірила документи на наявність підстав для відмови в державній реєстрації прав. Враховуючи, що перед проведенням реєстрації державний реєстратор не встановив відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також не дослідив наявність права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 1822083000:01:000:0416, суд дійшов висновку про протиправність рішення про реєстрацію цього права. З огляду на наведене, для захисту права власності позивача та усунення перешкод у здійсненні реєстрації його права власності на належну йому земельну ділянку, суд вважає за потрібне задовольнити позовну вимогу про скасування спірного рішення державного реєстратора". У задоволенні вимог про скасування рішення про реєстрацію права оренди на земельну ділянку відмовлено у зв`язку із не залученням до участі у справі належного відповідача. Наразі позивач, звернувся із даними вимогами до належного позивача і просить вимоги задовольнити в повному обсязі. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 К України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Одними із загальних засад державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в редакції від 01 січня 2016 року [далі - Закон]). У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч. 1 ст. 5 Закону). Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, зокрема, на підставі державного акту на право приватної власності на землю (п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Встановлені та зазначені раніше докази, суд вважає, дають достатні підстави вважати, що наявний запис про реєстрацію права оренди на земельну ділянку належну позивачеві обмежує права останнього щодо реалізації спадкових справ та не може бути залишене чинним. Так, судом встановлено, що державним реєстратором здійснено реєстрацію права оренди майна позивача за іншою особою. Разом з тим, суд не вбачає підстав для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки оскільки задовольнив усі клопотання позивача суду не надано на дослідження даний правочин. Останнє не дає можливості дослідити такий документ та у світлі заявлених вимог вирішити питання стосовно відповідності його вимогам законодавства України. Так само, позивачем не наведено і судом не встановлено, якими діями, або бездіяльністю Березівська сільська рада Житомирського району Житомирської області порушила, не визнала або оспорила права позивача у межах заявлених вимог. За таких обставин, вимоги до даного відповідача задоволеними бути не можуть. Результати вирішення спору дають підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача понесених останнім та документально підтверджених судових витрат. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial