Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувсяв судіз позовом до [PERSON] , третя особа Перша Львівська державна нотаріальна контора, у якому просить: встановити факт його проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу, разом із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , понад 5 (п`ять) років до її смерті, за адресою: [ADDRESS] , тобто до 25 червня 2020 року; визнати, що йому та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належало майно, а саме автомобіль марки FIAT, модель DOBLO, випуску 2012 року, колір бежевий, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; виключити частку у розмірі 1/2 частини автомобіля марки FIAT, модель DOBLO, випуску 2012 року, колір бежевий, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зі складу спадкового майна після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; визнати за ним право власності на 1/2 частини автомобіля марки FIAT, модель DOBLO, випуску 2012 року, колір бежевий, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; визнати за ним, як спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування після смерті [PERSON] , право власності на 1/2 частини вказаного вище автомобіля та на житлову квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла його цивільна дружина - [PERSON] , яка за життя постійно проживала за [ADDRESS] . 26 листопада 2011 року між ним та [PERSON] був укладений церковний шлюб, що підтверджується Свідоцтвом Таїнства подружжя, яке видане парафією Архистратига Михаїла , Львівської Митрополитії УГКЦ. Позивач вказує, що проживав з [PERSON] однією сім`єю протягом останніх 9-ти років, вів з нею спільне господарство, доглядав за нею, що підтверджується Актом від 25.08.2020 р., виданим головою правління Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний». За час спільного проживання їх подружжя було придбано автомобіль марки FIAT, модель DOBLO, випуску 2012 року, колір бежевий, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Даний автомобіль було придбано [PERSON] та одразу після придбання уповноважено [PERSON] управляти та розпоряджатись вказаним автомобілем терміном на 10 років по 13.07.2013 р., згідно із довіреністю, виданою від імені [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сліпецьким Л.Р. за реєстраційним № 2006. Крім того, покійна [PERSON] була власником житлової квартири [ADDRESS] , де вони з позивачем спільно проживали з 2008 року. Вказана квартира належала останній на підставі Реєстраційного посвідчення, виданого 05 грудня 2001 року Львівським обласним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, реєстровий № 10220, та Договору купівлі-продажу квартири від 26 жовтня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Львівської нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3-2043. Вказує, що в 2016 році ним, спільно з дружиною було зроблено ремонт у коридорі та кухні вказаної квартири, придбано меблі та побутову техніку. Зазначає, що останні роки життя [PERSON] тяжко хворіла та проходила лікування у Львівському державному онкологічному регіональному лікувально-діагностичному центрі. За своїм станом здоров`я вона потребувала постійного догляду та сторонньої допомоги, які він надавав їй постійно. У зв`язку з необхідністю постійного догляду за хворою дружиною, був змушений звільнитись з роботи, щоб мати можливість постійно перебувати разом з нею. Оскільки на час смерті дружини, він сам перебував на лікуванні, не мав можливості займатися організацією її поховання, відтак свідоцтво про смерть останньої не отримав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житлову квартиру [ADDRESS] та на автомобіль марки FIAT, модель DOBLO, випуску 2012 року, колір бежевий, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 05 жовтня 2020 р. він звернувся до приватного нотаріуса Кам`янко-Бузького районного нотаріального округу Львівської області Робак Л.А. із заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована в реєстрі за № 1644. Вказану заяву було скеровано у Першу Львівську державну нотаріальну контору. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №62031028 від 12 жовтня 2020 року, виданого Першою Львівською державною нотаріальною конторою, заведено спадкову справу № 66563065, спадкодавець [PERSON] . Оскільки у позивача відсутнє свідоцтво про смерть [PERSON] , 28 вересня 2020 року адвокат Білик Р.О. в його інтересах звернулась з відповідними запитами до Галицького районного у м.Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану та Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану про отримання витягу про смерть [PERSON] , проте листами від 03.10.2020 року № 641/21.2-28 та від 06.10.2020 р. №1006/21.2-109, відповідно, отримала відмову у наданні такої інформації. У зв`язку з наведеним, вважає, що порушені його права, оскільки він із [PERSON] постійно проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з листопада 2011 року по [INFO] (день смерті [PERSON] ), а він позбавлений права щодо оформлення права власності на майно, набуте спільно з [PERSON] за час спільного з нею проживання в даний період. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 24.12.2020 року відкрито провадження у даній справі, вирішено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 30.12.2020 року частково задоволено заяву адвоката Білик Р.О, що діє в інтересах позивача [PERSON] про забезпечення позову, та накладено арешт на автомобіль марки FIAT, модель DOBLO, випуску 2012 року, колір бежевий, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . За клопотанням адвоката Білик Р.О., що діє в інтересах позивача [PERSON] , Галицьким районним судом м.Львова витребувано засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 15.02.2021 р. відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] повністю, у зв`язку з їх безпідставністю. У відзиві на позовну заяву вказує, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була його тіткою по батькові і рідною сестрою його батька [PERSON] . Тітка до смерті проживала у квартирі [ADDRESS] . Вказану квартиру вона придбала 26 жовтня 2001 року за договором купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Першої Львівської нотаріальної контори, номер реєстраційного запису - 3-2043. [PERSON] була одноосібним власником вказаного житла ще задовго до знайомства з позивачем. Як на час придбання квартири, так і в подальшому [PERSON] була забезпеченою людиною, працювала та отримувала заробітну плату та пенсію. Кошти, які залишалися в неї після покриття життєво-необхідних потреб, розміщувала в банку на депозитних рахунках, практично всі виплати здійснювала через відділення ПАТ КБ «Приватбанк». Виключно за свої кошти [PERSON] придбала автомобіль марки FIAT, модель DOBLO, випуску 2012 року, колір бежевий, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , проте, оскільки у неї не було водійських прав, довіреність на право управління вказаним автомобілем видала на позивача. Вказує, що будь-якого спільного побуту чи спільного бюджету з позивачем під час його проживання у належній їй кватирі не існувало, кожен з них використовував власні кошти для особистих потреб. Крім того, позивач мав своє житло - квартиру [ADDRESS] , й кошти, отримані ним від здачі вказаної квартири, використовував виключно для себе. [PERSON] часто відвідувала своїх родичів, подорожувала. Позивач інколи підвозив її автомобілем до родичів та друзів, однак разом з нею в гостях ніколи не перебував, у подорожах не супроводжував. Фактично проживав у її квартирі в якості водія та ночував в сусідній кімнаті. Зазначає, що йому достеменно відомо, що його тітка [PERSON] не мала наміру офіційно реєструвати шлюб з позивачем в органах РАЦС, стосунки між нею і позивачем були напруженими, вона ніколи не вважала його членом своєї сім`ї, самостійно вела свій побут та не мала будь-яких зобов`язань чи обов`язків перед позивачем, як чоловіком, як і він перед нею, як дружиною. Церковний шлюб взяла вимушено через власні релігійні переконання, разом з тим, передбачаючи, що після її смерті позивач може претендувати на її майно, [PERSON] вирішила розпорядитись своєю нерухомістю, а саме квартирою [ADDRESS] на користь членів своєї родини, шляхом складення заповіту. Вказує, що, хоч позивач і [PERSON] разом проживали у квартирі останньої, однак ніколи не були сім`єю, міцних подружніх стосунків не мали, сім`ю фактично не створили, відтак відсутні правові підстави для визнання їх чоловіком та дружиною, що пов`язується із настанням юридичних наслідків, зокрема права на спадкування позивачем майна після смерті [PERSON] . Протокольною ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 30.07.2021 р., за клопотанням представника позивача, до участі в даній справі у якості співвідповідача, залучено [PERSON] 08 жовтня 2021 року, від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] повністю, у зв`язку з їх безпідставністю. У відзиві на позовну заяву вказує, що померла [INFO] [PERSON] була його рідною сестрою. Остання проживала сама, своєї сім`ї, в розумінні її законодавчого визначення, не мала, як і наміру таку створити. Церковний шлюб з позивачем уклала у зв`язку з власними релігійними переконаннями. Будучи самодостатньою людиною, маючи власне житло, доходи від пенсійних виплат та відсотків за депозитними вкладами, до дня смерті проживала у належній їй квартирі [ADDRESS] . Вказана квартира була придбана за власні кошти особисто нею, задовго до знайомства з відповідачем, згідно із договором купівлі-продажу, що посвідчений державним нотаріусом Першої Львівської нотаріальної контори, номер реєстраційного запису - №3-2043. Не відповідають дійсності твердження позивача про те, що ним, спільно з [PERSON] за час проживання у даній квартирі придбавались меблі, побутова техніка, було проведено ремонт, оскільки у них ніколи не було спільного бюджету, кожен з них забезпечував себе самостійно. Вільна воля [PERSON] щодо розпорядження її власною квартирою, викладена у заповіті останньої, яким вона заповіла таку своєму племіннику [PERSON] . Останній постійно опікувався своєю тіткою за час її хвороби та лікування, здійснював за нею постійний догляд, надавав необхідну допомогу та займався організацією її поховання. Не заперечуючи факту проживання позивача у квартирі [PERSON] , стверджує, що останні ніколи спільною сім`єю не проживали, спільного побуту не вели. Щодо спірного автомобіля марки FIAT, модель DOBLO, випуску 2013 року, колір бежевий, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] зазначає, що такий був придбаний виключно за власні кошти [PERSON] у квітні 2013 року. Оскільки остання не мала водійських прав, то видала доручення на користування автомобілем позивачу [PERSON] . Останній фактично виконував функції водія, підвозячи її до родичів або знайомих, однак в гостях ніколи її не супроводжував. З врахуванням наведеного, вважає, що позивач [PERSON] не може претендувати на спірні квартиру та автомобіль в якості цивільного чоловіка та спадкоємця четвертої черги померлої [PERSON] , оскільки вони однією сім`єю, як чоловік і дружина не проживали, останній жодної участі в придбанні і утриманні вказаного майна не брав. 22.10.2021 р. представник позивача - адвокат Білик Р.О. скерувала відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що твердження відповідачів, викладені у відзивах на позовну заяву не відповідають дійсності, спростовуються наявними у цивільній справі письмовими доказами, зокрема Свідоцтвом Таїнство подружжя, яким підтверджується укладення церковного шлюбу між [PERSON] та [PERSON] у 2011 році,а також Актом, виданим головою правління ЖБК «Молодіжний» від 25.08.2020 р., які підтверджують факт проживання [PERSON] та [PERSON] на протязі 9-ти років до дня смерті останньої. Не відповідає дійсності інформація про придбання [PERSON] спірного автомобіля виключно за власні кошти і лише в своє користування, оскільки остання не мала на це фінансових можливостей та водійських прав, видавши доручення на право користування автомобілем [PERSON] терміном на 10 років. Вказує, що хоча покійна [PERSON] і була власником спірної квартири, однак позивач проживав у такій з нею однією сім`єю з 2011 року, вони за спільні кошти провели у ній ремонт та придбали нові меблі та побутову техніку. Позивач працював машиністом екскаватора шостого розряду, отримував високу заробітну платню, що стверджується копією трудової книжки останнього, а також пенсію та вони спільно з [PERSON] вели сімейний бюджет. Останні роки життя [PERSON] важко хворіла, потребувала постійної сторонньої допомоги та догляду, які повністю надавалися їй позивачем, як чоловіком. 17 листопада 2021 року ухвалою Галицького районного суду м Львова закрито підготовче засідання у даній цивільній справі та призначено таку до судового розгляду. В судовому засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Білик Р.О. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просили такі задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник - [PERSON] просили відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] та третя особа в судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про час та місце слухання вказаної справи та наслідки неявки. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також: на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Із вказаного законодавчо сформульованого поняття «сім`ї» вбачається, що ознаками сім`ї є, зокрема спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. У постанові Верховного Суду від 30.03.2022 у справі № 61-18029св21 висловлено правову позицію про те, що обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Як вбачається з матеріалів справи, а також не оспорюється учасниками справи, позивач [PERSON] та [PERSON] , проживали разом у квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала [PERSON] згідно із Реєстраційним посвідченням, виданим 05 грудня 2001 року Львівським обласним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, реєстровий № 10220 та Договором купівлі-продажу квартири від 26 жовтня 2001 року, посвідченим державним нотаріусом Першої Львівської нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 3-2043 /а.с.19/. Згідно із актом Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний», складеним 25 серпня 2020 року головою правління ЖБК, в присутності мешканців будинку ЖБК, кв. [ADDRESS] - [PERSON] , кв. [ADDRESS] - [PERSON] , в будинку [ADDRESS] , з листопада 2011 року по 23 червня 2020 року проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 9/. Відповідно до Свідоцтва Таїнства Подружжя від 04 серпня 2020 року, виданого парафією Архистратига Михаїла Львівської Митрополії , [PERSON] (батьки [PERSON] , [PERSON] з роду [PERSON] ), [INFO] та [PERSON] (батьки [PERSON] , [PERSON] , з роду [PERSON] ), [INFO] при свідках [PERSON] , [PERSON] уклали Таїнство подружжя 26 листопада 2011 р. /а.с.8/. Згідно Довіреності від 13 липня 2013 року, [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] , виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, 18.08.2008 р.; податковий номер - [NUMBER] ), яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , уповноважує [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] управляти та розпоряджатись належним їй автомобілем марки FIAT DOBLO COMBI, 2013 р.в., колір бежевий, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Довіреність видана з правом передоручення повноважень третім особам строком на 10 років і дійсна до 13 липня 2023 року /а.с. 18/. [PERSON] померла [INFO] , після її смерті позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, яка в подальшому була скерована у Першу Львівську державну нотаріальну контору /копіяспадковоїсправи № 170/20 до майна [PERSON] від 12.10.2020 р./. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю відповідача [PERSON] та дружиною відповідача [PERSON] , надала показання про те, що відразу після знайомства [PERSON] та [PERSON] , вони були у них в гостях. [PERSON] була віруючою людиною, тому виявила бажання укласти з [PERSON] церковний шлюб. Після таїнства одруження у храмі, було святкування даної події, куди були запрошені родичі, друзі та знайомі. [PERSON] та [PERSON] проживали разом у квартирі [ADDRESS] . Коли [PERSON] приїжджала в гості до них, [PERSON] переважно чекав її у автомобілі, оскільки із родичами [PERSON] у нього скались неприязні відносини. Щодо придбання майна зазначила, що [PERSON] була забезпеченою людиною, квартира нею була придбана ще задовго до знайомства з позивачем, а автомобіль - виключно за її кошти. Також вказала, що похоронами [PERSON] займався її син [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка є дружиною відповідача [PERSON] та невісткою відповідача [PERSON] , надала показання про те, що тітка її чоловіка [PERSON] уклала церковний шлюб із позивачем [PERSON] у 2011 році, оскільки була віруючою людиною. [PERSON] та [PERSON] проживали разом у квартирі тітки, однак у різних кімнатах. Щодо спільних коштів зазначила, що спільного бюджету у них не було, [PERSON] була забезпеченою жінкою, до 2014 року працювала, а потім мала значну пенсію. Окрім цього, вона постійно підробляла, відповідно була забезпечена усім необхідним, також отримувала відсотки від депозитних рахунків, відкритих на її ім`я. Вказує, що [PERSON] спільно з [PERSON] лише придбавали продукти харчування. Автомобіль був придбаний виключно за її кошти, однак [PERSON] боялась керувати автомобілем, тому видала доручення на [PERSON] , який її часто супроводжував, як водій. Т аким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами об`єктивно підтверджено, що позивач [PERSON] в період з листопада 2011 року по 25 червня 2020 року проживав разом з [PERSON] однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу до смерті останньої, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, між ними були стосунки, притаманні сімейним, відтак позов в частині встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу понад п`ять років до смерті останньої, підлягає до задоволення судом. Інших доказів, які б спростовували твердження позивача щодо факту сумісного проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років до смерті останньої в судовому засіданні не здобуто та матеріалами цивільної справи не підтверджено. Те, що організацією поховання померлої [PERSON] займався відповідач [PERSON] , що не оспорюється учасниками справи, не може беззаперечно свідчити про відсутність сімейних відносин між [PERSON] та [PERSON] , оскільки остання померла [INFO] , а згідно із випискою із медичної картки стаціонарного хворого №3742, [PERSON] перебував у період з 23.06.2020 по 08.07.2020 на лікуванні у КНП «8-а Міська клінічна лікарня м.Львова» із діагнозом - вірусна двобічна пневмонія, кл.гр ІІІ, сукупні захворювання - Covid 19 /а.с.11/. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як зазначено вище, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті останньої відкрилась спадщина на житлову квартиру [ADDRESS] та автомобіль марки FIAT, модель DOBLO, випуску 2012 року, колір бежевий, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] /копія спадкової справи № 170/20 до майна померлої [PERSON] від 12.10.2020 р./. Згідно із Договором постачання №7477 від 27 березня 2013 року, ТОВ «Автоторіно», від імені якого на підставі Дилерського договору № 002 від 01 лютого 2013 р. діє ТзДВ «Пластик», в особі директора Пешко І.М., тут і надалі - Продавець з однієї сторони, і [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській обл., 18.08.2008 р., тут і надалі Покупець, з другої сторони заключили Договір про наступне: Продавець зобов`язується передати, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити новий, тобто такий, що не перебував у вжитку в кількості 1 шт. транспортний засіб - FIAT DOBLO COMBI 5 Posti 1.3 mget, рік виготовлення - 2013 р., колір кузова бежевий (261-PERLA), тип ТЗ вантажопасажирський, тип кузова - фургон. /а.с. 167/. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положенняГлави 8 цього Кодексу. Статтею 60 СК Українипередбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція нормистатті 60 СК Українисвідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Згідно із ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, оскільки автомобіль марки FIAT, модель DOBLO, випуску 2012 року, колір бежевий, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , був придбаний [PERSON] 27 березня 2013 року, а судом встановлено факт її проживання однією сім`єю із [PERSON] , як чоловіка та дружини у період з листопада 2011 року по 25 червня 2020 року, відтак вказаний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Окрім цього, із врахуванням норми ч.1 ст.70 СК України, оскільки в даному випадку відсутні обставини, за яких суду необхідно відійти від рівності часток дружини та чоловіка у праві спільної сумісної власності, за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на 1/2 частини автомобіля марки FIAT, модель DOBLO, випуску 2012 року, колір бежевий, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , та відповідно виключити належну йому частку із спадкового майна померлої [PERSON] . Разом з тим, не підлягає задоволенню позовна вимога [PERSON] про визнання за ним, як спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування після смерті [PERSON] права власності на 1/2 частини житлової квартири [ADDRESS] , з огляду на таке. Вказана вище квартира належала [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 26 жовтня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Львівської нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3-2043. Оскільки квартира була придбана померлою [PERSON] задовго до початку проживання її однією сім`єюіз [PERSON] , така не єоб`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Більше того, заповітом від 14.06.2020 року [PERSON] на випадок смерті зробила таке розпорядження: належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] /а.с.13 спадкової справи/. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Із врахуванням наведеного вище, хоча і позивач [PERSON] , у відповідності до ст.1264 ЦК України, є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON] , однак такий не може отримати право на спадкування за законом на частку у квартирі, оскільки вказана вище квартира вцілому охоплена заповітом, а спадкоємець - відповідач [PERSON] не відмовився від прийняття спадщини, а навпаки 26.11.2020 звернувся в Першу Львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом /а.с.10 спадкової справи/, відтак дана позовна вимога задоволенню не підлягає за безпідставністю. Питання про стягнення судових витрат вирішується судом відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно із ч. 8 ст. 158 ЦПК України якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Outcome: dismissed