Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

АТ «Мегабанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про відкриття рахунку, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії (надання овердрафту), мотивуючи свої вимоги тим, що 04.04.2017 між ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого є АТ «Мегабанк», та [PERSON] укладено договір №89-411-170-К про відкриття рахунку, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії (надання овердрафту) за умовами якого позивач відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] , видав платіжну картку та надав відповідачу кредитні кошти шляхом встановлення ліміту кредитної лінії у розмірі 15000 грн. на строк до 10.00 год. 03.04.2020. Умовам договору визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів, комісійних винагород та виконання інших зобов`язань, передбачених договором. Відповідач прийняв на себе зобов`язання своєчасно та у повному обсязі сплачувати щомісячні платежі, однак останній свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 09.11.2021 у нього утворилася заборгованість в сумі 24188 грн. 83 коп., яка складається із залишку заборгованості за кредитом у розмірі 14850 грн. 42 коп., залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 27.06.2018 до 08.11.2021 в розмірі 2926 грн. 60 коп. та суми штрафу в розмірі 6411 грн. 81 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позов визнав повністю, не заперечував щодо його задоволення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.04.2017 між ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого є АТ «Мегабанк», та [PERSON] укладено договір №89-411-170-К про відкриття рахунку, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії (надання овердрафту) за умовами якого позивач відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] , видав платіжну картку та надав відповідачу кредитні кошти шляхом встановлення ліміту кредитної лінії у розмірі 15000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитною лінією по операціям, які здійснені в торгово-сервісних мережах у пільговий період (до 55 днів) з дати першого зняття коштів 0,01% річних. Процентна ставка за користування кредитною лінією по операціям, які здійснені в торгово-сервісних мережах (фіксована) - 40% річних. Процентна ставка за користування кредитною лінією по операціям зняття готівки в термінальних пристроях - POS-термінал, банкомат (фіксована) - 38% річних. Дата встановлення ліміту кредитної лінії 04.04.2017. Кінцевий строк, до якого має бути погашена заборгованість за кредитною лінією в повному обсязі (до 10.00 год.) 03.04.2020. Як вбачається зі статуту АТ «Мегабанк» (у новій редакції), погодженого Національним Банком України 24.10.2018, згідно з рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів (протокол №73 від 25.09.2018) змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне та змінено найменування Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» на Акціонерне товариство «Мегабанк». Акціонерне товариство «Мегабанк» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Мегабанк». Згідно з п.3.1.1 Договору відповідач зобов`язався на умовах, визначених договором, повністю повернути кредитні кошти (у разі користування ними), сплатити передбачені договором проценти, неустойку, при використанні ліміту кредитної лінії мінімальний обов`язковий платіж та інші платежі, здійснювати погашення несанкціонованого овердрафту. Відповідач скористався наданими йому позивачем кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості, однак свої зобов`язання по поверненню кредиту не виконує, внаслідок чого станом на 09.11.2021 має заборгованість в сумі 24188 грн. 83 коп., яка складається із залишку заборгованості за кредитом у розмірі 14850 грн. 42 коп., залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 27.06.2018 до 08.11.2021 в розмірі 2926 грн. 60 коп. та суми штрафу в розмірі 6411 грн. 81 коп. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положенням ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем пред`явленого позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість в розмірі 24188 грн. 83 коп., яка підлягає стягненню з нього у повному обсязі, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні даного позову. На підставі викладеного, ст.ст.207, 525, 526, 527, 530, 610, 612, 623, 625, 626, 628, 629, 638, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved