Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог, зазначив, що народився [INFO] у с. Жолобне Новгород-Волинського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про народження та паспортом громадянина України. [INFO] досяг пенсійного віку та в лютому цього ж року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою для оформлення пенсії за віком. В березні отримав відповідь від останніх, в якому зазначено про те, що до страхового стажу не зараховані періоди роботи, відображені в трудовій книзі серії [NUMBER] від 07.04.1980 р., оскільки на титульній сторінці трудової книжки вказана дата народження не відповідає паспортним даним, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях. Тобто в трудовій книжці вказано дату народження « [INFO] , замість правильної « [INFO] , окрім того, російською мовою зазначено ім`я та по-батькові як « [PERSON] ». Просив встановити факт належності трудової книжки [PERSON] , [INFO] . В судове засідання заявник не з`явився, від нього надійшла письмова заяви про розгляд справи без йогоучасті, заяву підтримав повністю. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подав до суду заяву, в якій зазначив про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Розгляд справи відбувся на підставі ст.\~223\~ЦПК України у відсутність сторін та відповідно до поданих заяв. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Наведений у ч.1 ст.\~315\~ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним і відповідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.1постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із Законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 08.02.1962 р. та паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 04.06.1999 року датою народження [PERSON] є [INFO] . (а.с.14-19). Однак, у трудовій книжці дату народження заявника зазначено як [INFO] . (а.с.4-13). Таким чином, вимога заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документу ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Outcome: approved