Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вищевказаним позовом. Вказав, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області з відповідача на його утримання стягувались аліменти до досягнення ним повноліття у твердій грошовій сумі 2000 грн. [INFO] він досяг повноліття. [PERSON] являється його батьком. Маючи намір навчатися, в 2019 році він вступив до ДВНЗ «Київського транспортно-економічного коледжу» НТУ, нині Відокремлений структурний підрозділ «Київський транспортно-економічний фаховий коледж Національного транспортного університету», де він навчається на 3 курсі, денного відділення по спеціальності Транспортні технології (на автомобільному транспорті), термін закінчення навчання 30 червня 2023 року. Вважає, що батько має можливість надавати йому матеріальну допомогу у зв`язку із його навчанням у твердій грошовій сумі в розмірі 2700 гривень, щомісячно до припинення ним навчання. Батько фізично здоровий, інвалідом не являється, офіційно працює водієм ПрАТ «ПК Поділля» та отримує заробітну плату. Просить стягувати із відповідача на його користь аліменти у зв`язку із продовженням навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Київського транспортно-економічного фахового коледжу Національного транспортного університету», у твердій грошовій сумі в розмірі 2700 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до припинення навчання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№1678 від 31.03.2022 з клопотанням справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] а ні відзиву, а ні заперечення на позовну заяву не подав, хоча про день та місце судового засідання був повідомлений належним чином, на підтвердження чого у матеріалах справи присутнє рекомендоване повідомлення вих.№2450001201800 з відміткою про отримання 01.04.2022. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України\~справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] (а.с.6). З довідки виданої Відокремленим структурним підрозділом «Київського транспортно-економічного фахового коледжу Національного транспортного університету» вих.№511 від 20 січня 2022 року встановлено, що [PERSON] в 2019 році вступив до ДВНЗ «Київського транспортно-економічного коледжу» НТУ, нині Відокремлений структурний підрозділ «Київський транспортно-економічний фаховий коледж Національного транспортного університету», де він навчається на 3 курсі, денного відділення по спеціальності 275 Транспортні технології (на автомобільному транспорті), освітньо-професійна програма «Організація та регулювання дорожнього руху», термін закінчення навчання 30 червня 2023 року (а.с.7). З копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 травня 2020 року №153/537/20 встановлено, що з [PERSON] стягувались аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття (а.с.8-11). Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку батька утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчатися. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3\~ст.51 Конституції України). Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. \~ \~ \~ \~Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 ст.199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріально допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу (ч.1 ст.200 СК України). Відповідно до положень ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] - син відповідача досяг 18-річного віку; продовжує навчання на денній формі та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги; відповідач є працездатною особою, оскільки на противагу цьому суду відповідачем доказів не надано, а тому як батько має обов`язок по утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчання. Підстав для звільнення [PERSON] від обов`язку утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, судом не встановлено. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан відповідача, відсутність у нього на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, позицію позивача, розмір вартості навчання, здійснення оплати за переїзд до місця навчання та у зворотному напрямку; витрати на засоби індивідуальної гігієни, на харчування, одяг, канцелярські вироби та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і аліменти на утримання сина, який продовжує навчання з відповідача слід стягнути у твердій грошовій сумі в розмірі 2700 гривень, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2023 року, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений саме для дітей. Згідно ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Таким чином, мінімальний та максимальний розмір аліментів на повнолітню дитину законом не встановлений. У зв`язку із чим, вимога позивача про встановлення мінімального розміру аліментів, не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є безпідставною, а тому позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів 04 лютого 2022 року за вхід.№729, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 04 лютого 2022 року. \~ \~ \~ \~Згідно ст.430\~ЦПК України\~суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ч.1 ст.141 ЦПК України суд має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у сумі 992 гривні 40 копійок. З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.180, 181, 182, 184, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України.

Outcome: partial