Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до Кожухівського закладу дошкільної освіти «Сонечко» Хмільницької міської ради про визнання незаконним та скасування наказу Кожухівського закладу дошкільної освіти «Сонечко» Хмільницької міської ради №29-к від 08 листопада 2021 року про відсторонення від роботи працівників Кожухівського ЗДО «Сонечко» в частині відсторонення від роботи [PERSON] , помічника вихователя Кожухівського закладу дошкільної освіти «Сонечко» Хмільницької міської ради. Просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час відсторонення від роботи починаючи з 09 листопада 2021 року, вирішити питання розподілу судових витрат, чим стягнути з відповідача судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 908,00грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000грн. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивачка\~посилалася на\~те,\~що іі\~12.04.2019\~на підставі\~наказу №4\~прийнято на\~посаду помічника\~вихователя у\~Кожухівський ЗДО\~«Сонечко» Хмільницької\~міської ради.\~Однак,\~08.11.2021\~наказом №29-к\~виданим Кожухівським\~ЗДО «Сонечко»\~Хмільницької міської\~ради позивачку\~відсторонено від\~роботи без\~збереження заробітної\~плати з\~09.11.2021\~до усунення\~причин,\~що зумовили\~відсторонення.\~Відповідач вважає,\~що достатньою\~та необхідною\~підставою для\~відсторонення є\~обов`язковість\~профілактичних щеплень\~проти Covid- 19, що передбачено ч.2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», крім тих осіб які мають протипоказання до проведення таких щеплень та надали відповідний медичний висновок. У оскаржуваному наказі відповідач посилається як на умову відсторонення виконання наказу Управління освіти, молоді та спорту Хмільницької міської ради від 08.11.2021 №141-К «Про відсторонення від роботи працівників закладів освіти Хмільницької міської ради». Водночас, оскаржуваний наказ не передбачає, що відсторонена особа має право виконувати свої трудові обов`язки маючи негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР-тесту) або експрес-тесту на Covid- 19, що дійсний 72 години від часу здавання матеріалу на аналіз, а обов`язковою умовою відсторонення є відсутність проведеного профілактичного щеплення проти Covid- 19. Зазначає, що на її утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, які разом із нею проживають. Із такою позицією відповідача, а також із відстороненням від роботи не згодна, оскільки вважає оскаржуваний наказ не законним та таким, що порушує її право на працю. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 24.12.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду на 08.02.2022 із викликом сторін. 10.01.2022 від представника відповідача в.о. директора Кожухівського закладу дошкільної освіти «Сонечко» Хмільницької міської ради Тарасюк О.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому просили відмовити [PERSON] в задоволенні позову про скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення заробітної плати. Вважає, що вимоги позивача безпідставні, необгрунтовані і не відповідають чинному законодавству України. Відзив мотивований тим, що працівники закладів освіти кожен день взаємодіють із великою кількістю людей, зокрема дітей, які є найменш захищеною верствою населення, а тому ризикують інфікуватися гострою респіраторною хворобою Covid- 19, спричиненою коронавірусом SARS-СоУ-2, самі та інфікувати велику кількість учасників освітнього процесу. Пояснила, що неодноразово вона, як в.о. директора Кожухівського ЗДО «Сонечко» Хмільницької міської ради Тарасюк О.В., на нарадах, з метою забезпечення виконання норм законодавства працівниками закладу освіти, в усній розмові було попереджено помічника вихователя [PERSON] , що у разі не надання нею документів про вакцинацію або відповідного медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти Covid-19, виданого закладом охорони здоров`я, передбачених «Переліком медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень» затвердженим Наказом Міністерства охорони здоров`я України 16.09.2011 №595 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11.10.2019 №2070), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.10.2011 за №1161/19899, до 8.00год ранку 08.11.2021, її буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 08.11.2021 відповідно до чинного законодавства. Враховуючи епідемічну ситуацію в країні, на виконання вимог чинного законодавства, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби Covid-19, 08.11.2021 в.о. директора Кожухівського ЗДО «Сонечко» на виконання вимог чинного законодавства та наказу Управління освіти, молоді та спорту Хмільницької міської ради №141-к від 08.11.2021, видано наказ про відсторонення від роботи працівників Кожухівського ЗДО «Сонечко». Того ж дня, в.о. директора ознайомила помічника вихователя [PERSON] зі змістом наказу №29-к від 08.11.2021 «Про відсторонення від роботи працівників Кожухівського ЗДО «Сонечко», однак остання від проставлення підпису про ознайомлення з наказом відмовилася, про що складений №1 від 08.11.2021 про те, що [PERSON] відмовилася проставити підпис про ознайомлення з наказом №29-к. Вважає, що позивачка була належним чином поінформована про необхідність щеплення від респіраторної хвороби Covid-19 та усвідомлювала усі можливі наслідки відмови від вакцинації відповідно до чинного законодавства України. Враховуючи викладене, позивачку відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 09.11.2021, до усунення нею причин, які викликали відсторонення відповідно до чинного законодавства України. Просить зауважити, так як позивач є працівником закладу дошкільної освіти, не пройшла обов`язкове профілактичне щеплення проти Covid-19, не має протипоказань до вакцинації, то керівник відповідача зобовязана була, відповідно до діючого законодавства, відсторонити позивача від роботи. Зазначила, що для роботодавців наявні суперечливості щодо відсторонення працівників. Адже з одного боку є законодавча вимога щодо відсторонення працівників з Переліку від МОЗ та штрафи за невиконання такого відсторонення для посадових осіб у сумі від 34 до 170 тисяч гривень. 20.01.2022 від представника позивачки-адвоката Зайця Б.В. надійшла відповідь на відзив, у якій останній просив задовольнити в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до Кожухівського закладу дошкільної освіти «Сонечко» Хмільницької міської ради. Свою відповідь на відзив мотивує тим, що не погоджується із доводами наведеними у відзиві та вважає їх необґрунтованими. Зазначив, що наразі МОЗ, як і держава в цілому, ВООЗ не гарантують, що вакциновані особи не можуть захворіти на Covid-19, а також неодноразово пояснювали, що такі особи можуть бути розповсюджувачами хвороби. На прохання позивачки надати їй сертифікат якості лікарі, що проводять вакцинацію, лише «розводили руками». Зауважив, що у відзиві представник відповідача [PERSON] пояснює, що приймала оскаржуваний наказ через те, щоб уникнути відповідальності у вигляді штрафу. Отже, керівникам закладу прийняте рішення спрямоване на порушення прав іншої особи з метою створення особистого привілейованого становища та уникнення відповідальності. Також, просив звернути увагу на практику правозастосування, посилаючись на практику інших судів. Ухвалою Літинського\~районного суду\~Вінницької області\~від 08.02.2022,\~задоволено клопотання\~представника позивачки\~про залучення\~співвідповідача у\~справі та\~залучено співвідповідача\~у справі Управління освіти, молоді та спорту Хмільницької міської ради та відкладено розгляд справи на 10.03.2022 із викликом сторін, який відкладено на 31.03.2022. 31.03.2022 розгляд справи відкладено на 13.04.2022. 13.04.2022 розгляд справи відкладено на 11.05.2022. У судовому\~засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Заєць Б.В. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просили їх задовольнити, в тому рахунку стягнути з співвідповідача Управління освіти, молоді та спорту Хмільницької міської ради середній заробіток за весь час відсторонення від роботи починаючи з 09.11.2021 до 01.03.2022 (часу фактичного допуску до роботи). Представник відповідача в.о. директора Кожухівського закладу дошкільної освіти «Сонечко» Хмільницької міської ради Тарасюк О.В. у судове засідання не з`явилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги позивачки не визнала та просила відмовити в задоволення позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Представник співвідповідача\~Управління освіти,\~молоді та\~спорту Хмільницької\~міської ради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи Управління освіти, молоді та спорту Хмільницької міської ради було повідомлене належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзив на позов не подали. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, з`ясувавши письмову позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. [PERSON] на підставі наказу №4 від 12.04.2019 прийнята на посаду помічника вихователя у Кожухівський ДНЗ «Сонечко» з 12.04.2019, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці позивачки. Назва закладу з 05.02.2021 змінена на Кожухівський заклад дошкільної освіти «Сонечко» Хмільницької міської ради (а.с.8,9). 08.11.2021 наказом №141-к виданим Управлінням освіти, молоді та спорту Хмільницької міської ради в особі начальника Віталія Оліх наказано директорам закладів дошкільної освіти відсторонити працівників, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я, від роботи без збереження заробітної плати з 09.11.2021 до усунення причин, що зумовили відсторонення. Наказано видати відповідні накази та ознайомити під підпис відсторонених від роботи працівників (а.с.46). 08.11.2021 наказом №29-к виданим Кожухівським закладом дошкільної освіти «Сонечко» Хмільницької міської ради в особі в.о. директора ЗДО Оксани Тарасюк позивачку відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 09.11.2021 до усунення причин, що зумовили відсторонення (а.с.10,44). [PERSON] 08.11.2021 ознайомилась, але відмовилась проставити підписи про ознайомлення з наказом №29-к виданим Кожухівським закладом дошкільної освіти «Сонечко» Хмільницької міської ради про відсторонення від роботи, про що складено Акт №1 від 08.11.2021 (а.с.45). Разом із [PERSON] за однією адресою зареєстровано троє її неповнолітніх дітей, що підтверджується витягом №1001/20-05/1 від 13.12.2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.11). [PERSON] є мамою [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.07.2008 (а.с.12); [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.06.2013 (а.с.13); [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.05.2006 (а.с.14). Заробіток [PERSON] за період з червня 2021 по листопад 2021 складає 30249,09грн, згідно довідки про доходи №217 від 16.12.2021, яка видана Управлінням освіти, молоді та спорту Хмільницької міської ради (а.с.15). 28.02.2022 наказом №14-к виданим Кожухівським закладом дошкільної освіти «Сонечко» Хмільницької міської ради в особі в.о. директора ЗДО О.В. Тарасюк позивачку допущено до роботи з 01.03.2022, у зв`язку з зупиненням дії наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» (а.с.75). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У\~ст. 2 КЗпП України\~передбачено, що право громадян на працю - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімально розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. У пунктах «а», «б» статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» встановлено обов`язки громадян у сфері охорони здоров`я, зокрема, піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення. Відповідно до частини першої статті 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи\~власником або\~уповноваженим ним\~органом допускається\~у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. До інших передбачених законодавством випадків належить, зокрема, відмова або ухилення від профілактичних щеплень праціників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим. Відсторонення працівника від роботи слід розуміти як один із передбачених законодавством випадків призупинення трудових відносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасовому увільненні роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання. Тимчасове увільнення працівника від виконання його трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи на умовах та з підстав, встановлених законодавством, по суті не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках і має на меті запобігання негативним наслідкам. Статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та ( або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень ці працівники у порядку, встановленому законом, відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року №2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. Відповідно до цього Переліку обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби, підлягають працівники: 1)центральних органів виконавчої влади; 2)місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; 3)закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної ( професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності; 4)підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади; 5)установ і закладів, що надають соціальні послуги, закладів соціального захисту дітей, реабілітаційних закладів; 6)підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83. Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то за загальним правилом такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством. Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID 19. Пунктом 41-б постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який набрав чинності з 08 листопада 2021 року, керівникам державних органів ( державної служби), керівникам підприємство, установ та організацій визначено забезпечити: 1)контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID 19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена Переліком № 2153; 2)відсторонення від роботи ( виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена Переліком № 2153 та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID 19, відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID 19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID 19, виданий закладом охорони здоров`я; а також 3)взяти до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 КЗпП України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу ( державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома осіб, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою КМУ від 25 березня 2015 № 267 ( в редакції постанови КМУ від 24 січня 2020 року № 90), головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, є Міністерство охорони здоров`я України ( далі - МОЗ). Згідно із Переліком особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, який затверджений наказом МОЗ від 19 липня 1995 року №133, до особливо небезпечних інфекційних хвороб віднесено «Covid-19». Разом з тим, наказом МОЗ від 4 жовтня 2021 року №2153, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 2021 року за № 1306/36928, затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі Перелік № 2153), відповідно до якого обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби « Covid-19», спричиненої коронавірусом « SARS-CoV-2», на період дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби « Covid-19», спричиненої коронавірусом « SARS-CoV-2», підлягають працівники, в тому числі закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Відповідно до примітки до Переліку № 2153 обов`язкове профілактичне щеплення проводиться в разі відсутності у працівника абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16 вересня 2011 року № 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2011 року за № 1161/19899 ( у редакції наказу МОЗ від 11 жовтня 2019 року № 2070). Згідно пункту 4 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ від 28 грудня 1992 року № 731, державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та праву Європейського Союзу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а також прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Відсторонюючи працівника від роботи, роботодавець повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, а тому в наказі про відсторонення зазначаються підстави та строки такого відсторонення. Керівник зобов`язаний ознайомити працівника з наказом про відсторонення від роботи. У разі коли працівник відмовляється ознайомитися зі змістом наказу або проставити свій підпис на наказі, керівник має скласти акт про відмову працівника ознайомитися з документом. На період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце. Проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідач, видавши оспорюваний наказ від 08.11.202 №29-к про відсторонення позивача від роботи, застосував порядок відсторонення, який передбачений чинними нормативно-правовими актами, з метою забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу. Щодо доводів позивача про позбавлення її заробітної плати згідно із оспорюваним наказом, то суд зазначає таке. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Виходячи зі змісту цієї норми, заробітна плата виплачується саме за виконану роботу, а оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується. При цьому суд враховує позицію, викладену в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 квітня 2020 року у справі № 761/12073/18 ( провадження № 61-13444св19), про те що «відсторонення працівника від роботи це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати. Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили». Щодо доводів позивача на незаконність оскаржуваного наказу через порушення Конституції України, суд вважає надуманими і безпідставними, оскільки право на працю оскаржуваним наказом не порушене, тому що за позивачем збережене місце роботи та обмежене право позивача на здійснення трудової діяльності через невиконання вимог законодавства про проведення обов`язкових щеплень на період карантину, пов`язаного з COVID-19 для певних категорій працівників, до яких, згідно Переліку відноситься позивач. Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до рішення ЄСПЛ від 15 березня 2012 року у справі «Соломахін проти України» (заява № 24429/03), у якому ЄСПЛ сформулював правовий висновок, що обов`язкове щеплення як примусовий медичний захід є втручанням у гарантоване пунктом 1 статті 8 Конвенції право на повагу до приватного життя особи, що включає фізичну та психологічну недоторканність особи. Порушення фізичної недоторканності заявника можна вважати виправданим для дотримання цілей охорони здоров`я населення та необхідності контролювати поширення інфекційного захворювання. У рішенні ЄСПЛ від 08 квітня 2021 року у справі «Вавржичка та інші проти Чеської Республіки» [GC] заява № 47621/13, і 5 інших) ЄСПЛ зазначив, що обов`язковість щеплень є втручанням у право на повагу до приватного життя, яке гарантоване статтею 8 Конвенції. Разом із цим, щоб визначити, чи призвело таке втручання до порушення статті 8 Конвенції, суд повинен обґрунтувати доцільність і виправданість таких дій відповідно до абзацу другого цієї статті, тобто встановити: 1) чи є втручання виправданим\~відповідно до закону; 2) чи має воно на меті законні цілі; 3) чи були вони\~виправданими в демократичному суспільстві. У постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 682/1692/17 Верховний Суд дійшов висновку, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я заінтересованих осіб є виправданою. Тобто в цьому питанні принцип важливості суспільних інтересів превалює над особистими правами, однак лише тоді, коли таке втручання має об`єктивні підстави, тобто є виправданим. А тому, слід дійти висновку, що відсторонюючи позивача, відповідач діяв у спосіб та в межах повноважень, передбачених законом, зокрема частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та статті 46 КЗпП України. У наказі про відсторонення зазначені підстави та строк такого відсторонення. В силу статті 32 Конституції України та статті 286 ЦК України, статті 11 Закону України «Про інформацію» керівник не вправі вимагати у працівника інформацію щодо проведення відносно нього медичних маніпуляцій, тому роботодавець не вдався до збирання конфіденційної інформації та передусім\~таємниці про стан здоров`я працівника, а зажадав лише тієї, що являла собою вимушену необхідність. Доводи позивача про те, що наказ №29-к від 08.11.2021 «Про відсторонення від роботи» є незаконним, оскільки внаслідок його винесення порушено конституційне право позивача на працю, суд вважає необґрунтованими, адже вимога про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 працівників підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я заінтересованих осіб є виправданою. Тобто в цьому питанні принцип важливості суспільних інтересів превалює над особистими правами, так як таке втручання має об`єктивні підстави, та є виправданим. Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Зважаючи на це, не право на працю, а саме життя, здоров`я і безпека людини, визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Отже, вирішуючи питання про співвідношення норм статей 3 та 43 Конституції України, не можна не визнати пріоритетність забезпечення безпеки життя, здоров`я і безпеки людини над правом на працю. Інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні забезпечення безпеки життя і здоров`я її громадян. У даному випадку індивідуальне право (інтерес) позивача відмовитися від щеплення при збереженні обсягу права на працю, в тому числі на заробітну плату, відпочинок та соціальний захист, протиставляється загальному праву (інтересу) суспільства, в тому числі співробітників та осіб, які користуються послугами закладу дошкільної освіти, мають право на безпечне виховання дітей і відповідно до чинного законодавства не підлягають вакцинації. Отже, відсторонення позивачки від роботи було здійснено відповідно до норм чинного законодавства, тому вимоги позивачки задоволенню не підлягають. Щодо обов`язку вакцинування для працівників з наведеного вище переліку згідно наказу МОЗ №2153, то звільненими від такого обов`язку можуть бути лише працівники, які мають абсолютні протипоказання до проведення профілактичних щеплень. Позивачкою до суду не подано доказів про абсолютні протипоказання останньої до проведення вищевказаного профілактичного щеплення. Крім того, судом взято до уваги, що наказом №14-к від 28.02.2022 позивачку допущено до роботи з 01.03.2022, у зв`язку з зупиненням дії наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», а тому, станом на момент розгляду справи відсутня необхідність у скасуванні оскаржуваного наказу. Проаналізувавши досліджені при розгляді справи докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідач, видавши оспорюваний наказ від 08 листопада 2021 року №29-к про відсторонення позивача від роботи, застосував порядок відсторонення, який передбачений чинними нормативно-правовими актами, і у встановленому законом порядку, з метою забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу. За таких обставин, позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказу відповідача №29-к від 08.11.2021 про відсторонення від роботи [PERSON] є безпідставними та необгрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. З врахуванням того, що позивачку правомірно відсторонили від роботи, та того, що у зазначений період вона не виконувала трудових обов`язків, а тому і немає підстав для стягнення на користь позивачки з співвідповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому у задоволенні цих вимог також слід відмовити за їх безпідставністю та необгрунтованістю. Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, витрати на правничу допомогу і по сплаті судового збору покладаються на позивача, згідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК.

Outcome: dismissed