overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-24 00:00:00

Представник Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) - адвокат Проц А.В. звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] суму сплаченого відшкодування в розмірі 24665 грн. 18 коп. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 05.01.2022 р., справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідач відзиву на позов не подав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред`явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, 24.05.2020 року близько 19 год. 50 хв. по площі Одеській в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобілів «Citroen C4», р. н. [NUMBER] та «Daewoo», р. н. [NUMBER] , внаслідок якої вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди транспортний засіб «Citroen C4», р. н. [NUMBER] не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Заподіяна відповідачем шкода, яка виникла внаслідок ДТП не була відшкодована потерпілій особі, тому з метою отримання відшкодування [PERSON] (транспортний засіб забезпечений полісом АО/6333423) 25.05.2020 року звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. Моторне (транспортне) страхове бюро, визнали ДТП страховою подією і сплатили потерпілому страхове відшкодування в сумі 23365 грн. 18 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1619470 від 02.09.2020 року. Крім того, МТСБУ поніс витрати за послуги особам які надавали послуги по врегулюванню справи, в сумі 1300 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1480245 від 16.07.2020 р. Згідно зі ст. 1191 ч. 1 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Право МБТСУ на зворотню вимогу до винної особи, напряму закріплено п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За таких обставин та вимог закону, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати від відповідача компенсації витрат на страхове відшкодування потерпілій в ДТП особі, а також вправі вимагати покриття витрат на оцінку шкоди, оскільки ці витрати безпосередньо пов`язані з подією. Отже позов, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, підлягає задоволенню повністю. Судові витрати, за вказаного рішення, суд відносить на рахунок відповідача відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

В зв`язку із складністю справи, пов`язаною з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути затрачений значний час, складення рішення у повному обсязі слід відкласти до 02 травня 2022 року включно, проголосивши в судовому засіданні вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного рішення суду, пов`язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, відповідно до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Складання повного рішення відкласти на десять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

В січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 4 червня 2011 року він уклав шлюб з [PERSON] [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Не зважаючи на це, [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON] . У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до таких висновків. Встановлено, що 4 червня 2011 року [PERSON] уклав з [PERSON] шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Головурівської сільської ради Бориспільського району, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №5. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] було змінено на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 4 червня 2011 року (а.с.23). [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 січня 2015 року (а.с.10). Спірні правовідносини регулюються главою 3 «Загальні положення» та главою 11 «Припинення шлюбу» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки» СК України. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Встановлено, що ні [PERSON] , ні відповідач не бажають жити однією сім`єю. Вони не мають наміру вживати заходи, спрямовані на примирення. Ці обставини свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох з подружжя. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, належить розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд уважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

З огляду на те, що виготовлення мотивованого рішення суду потребує значного часу, відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, суд проголошує вступну та резолютивну частини рішення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Подану позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2020 року. Шлюбу з відповідачем передували сімейні відносини без реєстрації шлюбу з середині 2016 року. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося, відтак з лютого 2021 року позивачка проживає разом із дитиною окремо. Сторони подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюбі існує формально. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.12.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На адресу Деснянського районного суду м. Києва, від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовну заяву підтримує у повному обсязі. Від відповідача [PERSON] на адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 грудня 2020 року у Оболонському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1640. Сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку , що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення та стягнення аліментів на утримання дітей. Оскільки складання повного тексту рішення вимагає значного часу, суд обмежується складанням та оголошенням його вступної та резолютивної частини. На підставі ст.ст. 182-184, 191 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

В грудні 2021 року позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. Представник позивача звернулась до суду із заявою, в якій позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без поважних для суду причин. Суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2017 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірванні шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та з 2019 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, подавши до суду клопотання, в якому позов підтримав та просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач позов визнала. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2006 року. Шлюб перший, від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу, під час наданого судом строку примирення між сторонами не відбулось. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки, які належали її чоловіку [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік позивачки, якому на праві власності належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,11 га, (кадастровийномер 6122689600:01:001:0024), згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯА №415751; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,80 га, (кадастровий номер 6122689600:01:001:0280), згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯА №418024; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,20 га, (кадастровий номер 6122689600:01:001:0459), згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯА №190369. В підтвердження права власності спадкодавця позивачем надано копії правовстановлюючих документів, оскільки оригінали спадкодавцем втрачено. Позивач проживала зі спадкодавцем до його смерті, прийняла спадщину та звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено, нотаріусом рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів - [PERSON] , [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельні ділянки, які належали її бабі [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. Відповідачі надали заяви, згідно якої просять слухати справу без їх участі, позов визнають, заперечень не мають. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - баба позивача, якій на праві власності належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,19 га (кадастровий номер 6122688600:01:001:0068), згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯА №957774; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,55 га (кадастровий номер 6122688600:01:001:0271), згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯА №957966. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 18 грудня 2020 року заповіт, згідно якого заповіла вказані вище земельні ділянки позивачу. В підтвердження права власності спадкодавця позивачем надано копії державних актів на землю, оскільки оригінали спадкодавцем втрачено. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено, нотаріусом рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Інші спадкоємці [PERSON] , [PERSON] за оформленням спадкових прав не зверталися, претензій на частку у вказаному спадковому майні не мають. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки, які належали його бабі - [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідачі надали заяви, згідно якої просять слухати справу без їх участі, позов визнають, заперечень не мають. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - баба позивача, якій на праві власності належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8371 га, кадастровий номер (6122684500:01:001:0195), згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ТР №078431; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2765 га, кадастровий номер (6122684500:01:001:0416), згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ТР №078431. В підтвердження права власності спадкодавця позивачем надано копії правовстановлюючих документів, оскільки оригінали спадкодавцем втрачено. Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено, нотаріусом рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Інші спадкоємці: [PERSON] , [PERSON] [PERSON] за оформленням спадкових прав не зверталися, претензій на вказане спадкове майно не мають. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів - [PERSON] , [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач та її представник позовні вимоги підтримують, просять визнати за позивачкою, в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки, які належали її чоловіку [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що позивачка є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідачі надали заяви, згідно якої просять слухати справу без їх участі, позов визнають, заперечень не мають. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік позивачки, якому на праві власності належали: земельна ділянка площею 2,49 ка під кадастровим номером 6122610100:01:001:0092 на території Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку від 01.08.2006р. серії ЯГ №447739; земельна ділянка площею 0,15 га під кадастровим номером 6122610100:01:001:0546 на території Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку від 01.08.2006р. серії ЯГ №447740; земельна ділянка площею 0,08 га під кадастровим номером 6122610100:01:001:1276 на території Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку від 01.08.2006р. серії ЯГ №447741. В підтвердження права власності спадкодавця позивачем надано копії правовстановлюючих документів, оскільки оригінали спадкодавцем втрачено. Позивач проживала зі спадкодавцем до його смерті, прийняла спадщину та звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено, нотаріусом рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Інші спадкоємці [PERSON] - мати спадкодавця та [PERSON] - донька спадкодавця претензій на вказане спадкове майно не мають. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved