Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В позові вказав, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Відповідачка, яка є його родичкою, зареєстрована в зазначеній квартирі, однак понад чотири роки в спірній квартирі не проживає, витрати по оплаті житлово-комунальних послуг не несе, однак до теперішнього часу перебуває на реєстраційному обліку в спірній квартирі. Перебування відповідачки на реєстраційному обліку в належному позивачу житлі створює перешкоди у здійсненні ним права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому він просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідача права користування квартирою. Ухвалою судді від 16 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, його представником за дорученням Червяковою В.П. надано заяву про розгляд справи у її відсутності та задоволенні позовних вимог. В судове засідання 02.02.2022 року відповідачка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, заяв, клопотань суду не надала. Розгляд справи у відповідності до норми ст. 223 ЦПК України відкладено для повторного виклику відповідачки на 13.04.2022 року. Судове засідання, призначене на 13.04.2022 року відповідачка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з`явилась з невідомих причин. У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, відзив на позов не подала. У відповідності до ст.ст. 211, 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( ас. 10). На момент звернення до суду відповідачка зареєстрована в квартирі [ADDRESS] (а.с.14), але фактично не проживає понад чотирьох років, своїх речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе, що створює перешкоди у здійсненні ним права власності на належне йому майно. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб. До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно зі ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідача права користування належним позивачу житлом на користь позивача, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі. Судом встановлено, що відповідачка більше року в будинку не мешкає. Перебування відповідачки на обліку створює для позивача перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення. У зв`язку з викладеним право позивача, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний ним спосіб. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають і судові витрати, попередньо понесені позивачем.

Outcome: approved