Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

09.11.2021 року позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з \~обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Профіт Капітал»,\~третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу\~Горай Олег\~Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню так, як він став підставою для відкриття виконавчого провадження і порушує законні права та інтереси позивача. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за місцем роботи позивачу стало відомо про наявність постанови приватного виконавця Терлеєва І.М. про звернення стягнення на заробітну плату позивача. При зверненні до виконавця ним було отримано копію виконавчого документа, на підставі якого відкрито провадження, яким є виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 20.01.2021 року за реєстровим номером 6272, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 19140 грн. Із змісту виконавчого напису нотаріуса слідує, що він виданий на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Сума заборгованості по оскаржуваному нотаріальному напису становить 19140 грн., з яких 5500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13640 грн. заборгованість за відсотками. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 20.01.2021 року за реєстровим номером 6272 не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Однак, нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками кредитної установи, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Також, позивач вважає, що в оспорюваному приписі приватного нотаріуса Горай О.С.від 20.01.2021 року про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів розмірі 19140 грн., не зазначено чи отримував він кредит і на яку суму, чи є договір кредиту та фінансовий документ щодо цього, розрахунок відсотків, чи погашав кредит позивач, відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Таким чином, кредитна заборгованість, у зв`язку з наявністю якої було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, а спір потрібно розглядати в загальному порядку. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати виконавчий напис №6272 від 20.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правничу допомогу. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2021 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 06.12.2021 року. 29.11.2021 року до суду надійшов відзив на позов, у якому заперечуються позовні вимоги. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.03.2022 року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов просили задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві вказав про розгляд справи за відсутності представника. Третя особа приватний нотаріус Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, подані докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було видано виконавчий напис №6272 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія\~«Профіт Капітал» заборгованості на загальну суму 19\~140,00 грн. Вказаний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору №1038989 від 04 липня 2019 року, укладеного між позивачем та ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №20191104 від 04 листопада 2019 року є ТзОВ «Фінансова компанія\~«Профіт Капітал». Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. від 11.03.2021 року було відкрито виконавче провадження №64794663 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. №6272 від 20.01.2021 року. 12.07.2021 року приватним виконавцем Терлеєвим І.М. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] в межах виконавчого провадження №64794663. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого\~напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Оспорюваний виконавчий напис вчинений всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. п. 3.1 п. 3, Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року. Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 622 Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно положень п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. Відповідно до ч.ч. 1,6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. В порушення вимог\~ст.81 ЦПК України\~відповідачем ТзОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» суду не надано належних та допустимих доказів того, що позивачу було направлено та отримано ним письмову вимогу про усунення порушень. Отже, позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги відповідача або виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої для стягнення. і Суд вважає, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. не надано жодної оцінки документам на підтвердження безспірності заборгованості, не перевірено факту\~надання стягувачем всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, що є порушенням при вчиненні виконавчого напису всіх вищезазначених вимог закону. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано одну із умов для винесення напису, а саме безспірність заборгованості. Таким чином, нотаріальна дія щодо видачі виконавчого напису №6272 від 20.01.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про звернення стягнення за кредитним договором з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», не була передбачена чинним законодавством. Суд вважає, що на момент вчинення оспорюваного вище зазначеного виконавчого напису була відсутня законодавча підстава для його вчинення, а саме порушено вимоги п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин спірний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає до виконання. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу слід зазначити наступне. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У змісті\~позовної заяви\~зазначено,\~що орієнтовний\~розрахунок правничої\~допомоги адвоката\~складає 40\~відсотків прожиткового\~мінімуму за\~годину роботи\~адвоката.\~Однак,\~позивачем та його представником не було надано до суду договору про правову допомогу, розрахунку витрат, інших документів, що підтверджують обсяг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви у сумі 908 гривень, а також за подачу заяви про забезпечення позову у сумі 454 грн., всього у сумі 1362 грн.

Outcome: approved