Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - позивач, банк) через свого представника Лобанова О.О. звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач, позичальник) про стягнення боргу за кредитним договором, обґрунтовуючи підставність вимог тим, що 19.02.2020 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит №21100, відповідно до умов якого сторони\~погодили бажану суму кредиту у розмірі 35 000 грн., процентну ставку за кредитом - 56% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, строк кредитування - 60 місяців, а також відповідальність у випадку порушення умов договору. Позивач свої\~зобов`язання за\~договором виконав\~та надав\~обумовлену суму\~кредитних коштів\~відповідачеві,\~утім останній\~в порушення\~взятих на\~себе зобов`язань\~за вищевказаним\~кредитним Договором станом на 01.11.2021 допустив заборгованість в\~розмірі 31\~875,34\~грн., з яких: 24\~156,70 грн. загальна сума заборгованості (основного боргу); 6\~234,17 грн. процент за користування кредитом; 0,00 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів; 418,82 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 135,84 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 684,56 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 245,25 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення за користування, які у добровільному порядку не погашає, що стало підставою звернення позивача до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач відзиву не надав. Ухвалою суду від 24.12.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, надав згоду на ухвалення заочного рішення, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідач, будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, на що вказує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України, про що було постановлено ухвалу 03.05.2022. Ураховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 19.02.2020 між АТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ №10001/0129 філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» Ошовської С.А. та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №21100, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в загальному розмірі 35\~000 грн. на строк 60 місяців, терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 19.02.2025, кредит надається на споживчі цілі, за користування кредитом позичальник зобов`язався сплачувати банку проценти в розмірі 56% річних, які є фіксованими та не можуть бути змінені без письмової згоди позичальника. Відповідно до умов Договору, сторони узгодили, що Банк відкриває поточний рахунок клієнту та відповідно до п.3.2.1 Договору надає кредит одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Факт передачі позивачем відповідачеві грошових коштів обумовлених договором підтверджується випискою по рахунку відповідача (а.с. 5-14). Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених\~наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 №578/5, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом щодо передачі відповідачеві грошових коштів та користування ними. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, якими він обґрунтовував свої\~вимоги встановлено, що станом на 01.11.2021 відповідач допустив заборгованість за кредитним договором в розмірі 31 875,34 грн., з яких: 24 156,70 грн. загальна сума заборгованості (основного боргу); 6 234,17 грн. процент за користування кредитом; 0,00 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів; 418,82 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 135,84 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 684,56 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 245,25 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення за користування. На адресу відповідача банком було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором за вих. № 101.20-11/1202 від 23.02.2021, утім дана вимогам залишена без належного реагування. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.1046,\~1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника\~процентів\~від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні\~облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Приписами абзацу 2 ч.1\~ст.1048\~ЦК України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, зокрема боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ч.1, 2\~ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в\~статті 209 ЦПК України. Зі\~статті 213 ЦПК України\~слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Суд звертає увагу, що відповідач був обізнаний з розглядом цивільної справи, повідомлявся в установленому порядку про її розгляд, про що свідчить додане до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але жодним чином не висловив своєї позиції за вимогами до нього банку про стягнення кредитної заборгованості, не заперечив наявної заборгованості, укладення договору з позивачем, отримання кредитних коштів на поточний рахунок, розміру нарахованої заборгованості, у тому числі процентів, тощо. Відповідач в межах визначеного судом строку відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), не подав, як і жодних доказів на спростування використання кредитних коштів, тощо. Водночас суд враховує, що якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом, що ним не було зроблено. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язання є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, відтак останній зобов`язаний нести відповідальність за наявності його вини. Суд погоджується із розрахунком заборгованості відповідача перед позивачем, та враховує, що відповідачем розмір заборгованості не спростовано, а тому вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі в\~розмірі 31\~875,34\~грн., з яких: 24\~156,70 грн. загальна сума заборгованості (основного боргу); 6\~234,17 грн. процент за користування кредитом; 0,00 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів; 418,82 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 135,84 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 684,56 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 245,25 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення за користування, ґрунтується на нормах законодавства, що регулює дані правовідносини. За таких обставин, суд задовольняє позов у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України, отож у разі задоволення позову суд присуджує із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а решту покладає на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved