Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

У січні 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 13812, вчинений 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем за яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінпром Маркет (далі ТОВ Фінпром Маркет) заборгованості у розмірі 3977 грн. Також просив, стягнути з ТОВ Фінпром Маркет збитки у розмірі 4643,70 грн. та витрати, пов`язані з наданням правової допомоги у розмірі 15000 грн. та розмір сплаченого судового збору, який становить 1984,40 грн. В обґрунтування позову вказано, що 04 січня 2022 року із розрахункового листа позивачу стало відомо, що у грудні 2021 року з його заробітної плати були утримані грошові кошти 3977 грн., 269 грн., 397,70 грн., а всього 4643,70 грн. У бухгалетрії за місцем роботи позивач дізнався, що утримання вказаних грошових коштів було здійснене за вимогою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження. З вказаної постанови встановлено, що 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис по стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 3977 грн. Позивач ніколи не укладав кредитних договорів з ТОВ Фінпром Маркет, не отримував жодних повідомлень як боржника про наявність заборгованості та наміру звернутися до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Вважає,\~що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства, за відсутності всіх необхідних документів, без перевірки наявності будь-якого боргу, існування кредитного договору, а також безспірності заборгованості. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2022 року вказану цивільну справу було передано для розгляду за підсудністю до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою суду\~від 16 березня 2022\~року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича завірені належним чином документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 13812 від 18 березня 2021 року за яким з [PERSON] стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінпром Маркет заборгованість у розмірі 3977 грн. Також, витребувано у Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) завірені належним чином матеріали виконавчого провадження № 66157931, що відкрито 22 липня 2021 року за яким з [PERSON] стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінпром Маркет заборгованість у розмірі 3977 грн. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі з матеріалами позовної заяви на офіційну електронну адресу, а також поштою, однак відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, будь-яких клопотань від нього на адресу суду не надходило. Треті особи Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на виконання ухвали суду направив витребувані документи, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович витребуваних судом документів не надав, письмові пояснення на адресу суду не надходили. Відповідно до ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч.8\~ст.178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 13812 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 198039 від 13 жовтня 2019 року, укладеного між з ТОВ Лінеруа Україна, яке відступило право вимоги на підставі Договору Факторингу № 23/03/2020 від 23 березня 2020 року ТОВ Європейська агенція з повернення боргів, яке відступило право вимоги на підстві Договору Факторингу № 23/03/2020 від 23 березня 2020 року ТОВ Фінансова компанія управління активами, яке відступило право вимоги на підстві Договору Факторингу № 24122020-ФК від 24 грудня 2020 року ТОВ Фінпром Маркет. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22 березня 2020 року по 18 березня 2021 року. Сума заборгованості складає 3977 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 2100 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією 1596 грн., заборгованість за нарахованою пенею 231 грн., плата за вчинення виконавчого напису 50 грн. (а.с.40). Постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 22 липня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66157931 з примусового виконання виконавчого напису № 13812, виданого 18 березня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем (а.с.12, 38). З метою виконання виконавчого напису № 13812 державним виконавем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавому провадженні № 66157931 винесено: постанови від 29 жовтня 2021 року про розшук майна боржника, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.43-45) Крім того, постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 14 січня 2022 року виконавче провадження № 66157931 закінчено у зв`язку із сплатою боргу у повному обсязі (а.с.49). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Виходячи з положень ст.87 Закону України Про нотаріат, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі». Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що\~випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками\~допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом 18 березня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 у зв`язку із чим кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. З виконавчого напису вбачається, позивач є боржником за договором №№ 198039 від 13 жовтня 2019 року, укладеного між з ТОВ Лінеруа Україна, яке відступило право вимоги на підставі Договору Факторингу № 23/03/2020 від 23 березня 2020 року ТОВ Європейська агенція з повернення боргів, яке відступило право вимоги на підстві Договору Факторингу № 23/03/2020 від 23 березня 2020 року ТОВ Фінансова компанія управління активами, яке відступило право вимоги на підстві Договору Факторингу № 24122020-ФК від 24 грудня 2020 року ТОВ Фінпром Маркет. Так, ТОВ Фінпром Маркет правом на подання відзиву не скористалися, не надали доказів на підтвердження прав вимоги до позивача за договором, що укладений 13 жовтня 2019 року, а отже доводи позивача щодо відсутності безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача не спростовані, а тому слід вважати, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису існувала спірна заборгованість перед стягувачем. З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовних вимог про стягнення з ТОВ Фінпром Маркет збитків в розмірі стягнутих коштів за виконавчим написом, суд зазначає наступне. Згідно зі\~статтею 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (стаття 1213 цього Кодексу). Аналіз\~статті 1212 ЦК України\~цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутністю правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. З розрахункового листа ПрАТ ЦГЗК вбачається, що за грудень 2021 року із заробітної плати позивача було утримано грошові кошти у розмірі 4643,70 грн. в рахунок погашення заборгованості у виконавчому провадженні (а.с.4), про стягнення яких заявлено вимогу. З копій матеріалів виконавчого провадження № 6615793 вбачається, що сума боргу за виконавчим написом, відповідно до змісту виконавчого напису, дорівнює 3977 грн., яка була стягнута з позивача. Крім того, з позивача було стягнуто також виконавчий збір основну винагороду приватного виконавця в сумі 397,70 грн. та 269 грн. суми витрат на проведення виконавчих дій. Таким чином, судом встановлено, що виконавчий напис, на підставі якого із заробітної плати позивача утримувались суми стягнень у вищевказаному розмірі, під час здійснення виконавчих дій, будучи визнаним таким, що не підлягає виконанню, втратив свою силу, що в свою чергу є підставою для повернення відповідачем - стягувачем безпідставно набутих коштів. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 4643,70 грн. Відповідно до ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137\~ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до\~ч.8\~ст.141\~ЦПК\~України,\~розмір\~витрат,\~які\~сторона\~сплатила або\~має\~сплатити\~у зв`язку\~з\~розглядом\~справи,\~встановлюється\~судом\~на підставі\~поданих\~сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків\~тощо).\~ На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 05 січня 2022 року, укладеного з адвокатом Голівер П.В.; додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 05 січня 2022 року; квитанція № 456604 від 05 січня 2022 року про сплату позивачем грошових коштів у розмірі 15000 грн., а також розрахунок вартості правової допомоги від 10 січня 2022 року з якого встановлено що адвокат Голівер П.В. надав позивачу наступні послуги: вивчення та аналіз обставин цивільної справи 4 год., надання позивачу попередньої консультації по цивільній справі 1 год., вивчення практики Верховного Суду України щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню 15 год., підготовка позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню 5 год., підсумкова консультація позивачу 2 год., безпосередній розгляд цивільної справи у судовому засіданні 3 год., в урахуванням вартості 1 год. 500 грн. (а.с.17-20). Проте суд не може погодитись із наведеним розрахунком в повному обсязі, оскільки вказана справа розглядалась судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а отже відшкодування витрат, пов`язаних з участю адвоката у судових засіданнях є необґрунтованими. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 13500 грн. Також, відповідно до ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1984, 40 грн. (992,40 грн. + 992,40 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: approved