Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що на\~підставі договору\~купівлі-\~продажу на\~праві приватної\~власності їй\~належить житловий\~будинок [ADDRESS] .\~У вказаному\~будинку зареєстрований\~її колишній\~чоловік [PERSON] . За вказаною адресою він не проживає понад один рік, що підтверджується актами від 16.12.2019 року та 22.06.2020 року. Тому позивачка, як власник будинку змушена звернутись до суду з вищевказаною вимогою, з метою усунення її перешкод у користуванні і розпорядженні своїм майном. Позивачка у судове засідання не з`явилась, але до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с.41). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом надіслання ухвали на зареєстроване місце проживання (перебування), однак конверт повернулись до суду не врученим (а.с.45,46), що не дало змоги впевнитись у належному сповіщенні відповідача про дату судового засідання, судом також було здійснено виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади (а.с.48). В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Договір купівлі продажу був зареєстрований в державному реєстрі правочинів, що підтверджується витягом №8064989 від 11.12.2009р. номер правочину: 3753423 (а.с.9), згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер витягу: 24953191 від 29.12.2009р. [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно довідки (виписка з домової книги про склад сім`ї та прописку) №779 від 14.05.2021р. видана [PERSON] в тому, що вона проживає в [ADDRESS] , в будинку ще прописаний колишній чоловік [PERSON] (а.с.11). Згідно акту\~обстеження житлового\~будинку за\~адресою по\~ [ADDRESS] \~не проживання,\~комісією у\~складі депутата\~сільської ради\~ Лисак\~Ж.В.\~від 16.12.2019р.\~складений акт\~в тому,\~що [PERSON] \~ [INFO] ,\~зареєстрований,\~але не\~проживає з\~2018\~року по\~даний час\~(а.с.12). Згідно акту обстеження житлового будинку за адресою по [ADDRESS] не проживання, комісією у складі депутата сільської ради Лисак Ж.В. від 22.06.2020 р. складений акт в тому, що [PERSON] [INFO] , зареєстрований, але не проживає з 2018 року по даний час (а.с.13). Заочним рішенням суду №496/532/19 від 22.07.2019р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.18-20). Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданий Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №35 [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.17). Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Однак, відповідач [PERSON] до теперішнього часу не вчинив будь-яких дій щодо зняття з реєстраційного обліку за колишнім місцем його проживання за адресою позивача. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що порушене право власності позивачки [PERSON] підлягає судовому захисту. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки факт не проживання відповідача в будинку доведено належними і допустимими доказами.

Outcome: approved