Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. В обґрунтування позову позивач зазначила, що між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який розірвано 13.11.2012 року. Від шлюбу мають спільного сина- [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається на 1-му курсі Вінницького національного технічного університету за контрактом. Відповідач є працездатним, працює за кордоном, у зв`язку із чим має можливість надавати матеріальну допомогу сину. В судовому засідання позивачка [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] щодо задоволення позову не заперечував. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 13.11.2012 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.09.2004 року батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . З копії паспорту, виданого на ім`я [PERSON] , вбачається, що останній народився [INFO] в с. Ковалівка Немирівського району Вінницької області. Згідно копії договору №0421064 від 28 липня 2021 року про надання платної освітньої послуги здобувачу вищої освіти за освітньо-професійною програмою «Бакалавр», укладеним між позивачем для здобувача освіти [PERSON] та Вінницьким національним технічним університетом, загальна вартість освітньої послуги на 01.09.2021 року становить 85 720 грн. Вартість платної освітньої послуги за перший навчальний рік складає 21\~430 грн. Згідно копій квитанцій «ПриватБанку» від 16.08.2021, 30.11.2021 та 27.01.2022 [PERSON] та [PERSON] сплачено за навчання на денній формі 6430,00 грн, 8572,00 грн та 6430,00 грн відповідно. З довідки про склад сім`ї №163, виданої Немирівською міською радою 12 січня 2022 року, вбачається, що до складу сім`ї зареєстрованих в [ADDRESS] , крім позивача [PERSON] , входить її син- [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Зокрема, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За правилами ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ч.1 ст. 182 цього Кодексу, якою вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , на утримання якого позивач просить стягувати аліменти, є неповнолітнім ( [INFO] ), у зв`язку із чим на нього стягуються аліменти як на неповнолітню дитину. Таким чином, стягнення на нього аліментів у зв`язку із навчанням не відповідатиме вимогам ст. 199 СК України, відповідно до якої, право на таке утримання мають повнолітні діти, які продовжують навчання. Відповідач [PERSON] пред`явлений до нього позов визнав і не заперечував щодо його задоволення, однак, враховуючи, що визнання позову суперечить нормам СК України, у його задоволенні необхідно відмовити. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 184,199 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed