Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] на строк 6 (шість) місяців, у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, з покладенням на нього наступних обов`язків: заборонити [PERSON] , [INFO] перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а саме у будинку за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , [INFO] , наближатися на відстань ближче 2 метрів до [PERSON] , [INFO] та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а також місця їх проживання (перебування), а саме до будинку за адресою: [ADDRESS] , та переслідувати їх у будь-який спосіб; заборонити [PERSON] , [INFO] , вести листування (поштові листи, електронні листи, надсилання інших повідомлень у соціальних мережах), телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] та малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити [PERSON] , [INFO] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , та малолітню дитину [PERSON] , [INFO] якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому [PERSON] переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними. В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що вона проживає та володіє будинком за адресою: [ADDRESS] . Між нею та заінтересованою особою склались неприязні стосунки через те, що останній упродовж тривалого часу вчиняє стосовно неї - психологічне, фізичне та економічне насильство, шляхом систематичних принижень намагається зробити її життя нестерпним. [PERSON] перебуваючи за місцем спільного проживання із нею, неодноразово був у стані алкогольного сп`яніння, вчиняв насильство у сім`ї відносно неї, під час якого чинив щодо неї моральний та психологічний тиск, ображай нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою. [PERSON] постійно напружена, схвильована, перебуває у стресовому стані, їй страшно перебувати вдома, вона боїться за своє життя та здоров`я та своєї дитини, у зв`язку з цим вона неодноразово зверталася в правоохоронні органи за захистом, працівники поліції неодноразово. Разом з тим, своїми протиправними діями [PERSON] спричиняє непоправну шкоду психологічному здоров`ю її малолітньої дитини, оскільки дитина перебуває у постійній емоційній напрузі та страху перед [PERSON] Фізичне насильство відображається в тому, що він неодноразово погрожує їй. Психологічне насильство полягає в тому, що [PERSON] при спілкуванні із нею веде себе агресивно по відношенню до неї, обзиває її нецензурними лайками, погрожує розправою, погрожує застосувати силу, безпідставно обмежує її у користуванні її власним майном, зокрема чинить перешкоди у користуванні кімнатою, телевізором, меблями, речами домашнього вжитку, а тому просить застосувати до нього вказаний припис. В судове засідання заявниця та заінтересована особа не зявилися. Однак їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. З врахуванням зібраних доказів, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконання про підставність заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017№2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи. Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмов у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом встановлено, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом із заявницею [PERSON] . Житловий будинок являється власністю [PERSON] , який вона успадкувала після смерті свого батька. Заявниця з дитиною проживає в даному будинку. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.10.2007 року [PERSON] є власником домоволодіння, що за адресою [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 24.01.2009 року Вербовецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 1. У подружжя [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Постановою від 14.02.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 ( сто сімдесят) грн. Постановою від 09.03.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 - 2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. Постановою від 29.03.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 - 2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн. З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника. Тому заяву слід задоволити. Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведені нею у заяві види обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника.

Outcome: approved