Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

У січні 2022 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила: стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь позивачки заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у сумі 60 090,24 грн. та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 2015 року по 01.11.2021 року у розмірі 54 997,26 грн., а всього у розмірі 115 087,50 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що 22.11.2002 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, що зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська. Шлюб розірвано на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу від 18.07.2006 року, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області згідно актового запису № 318, що підтверджується повторним свідоцтвом про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 17.11.2003 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська за актовим записом № 841. Згідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2012 року відповідач повинен був сплачувати на утримання сина аліменти до досягнення повноліття, у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття, тобто до [INFO] . Отримавши копію рішення, що набрало чинності, та виконавчий лист, позивачка звернулася до Красногвардійського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, де було відкрито виконавче провадження № 50455069. Дані обставини підтверджуються копією виконавчого листа. Впродовж з травня 2015 року по день повноліття дитини, відповідач аліменти на утримання сина майже не виплачував, що підтверджується довідкою про заборгованість станом на 01.11.2021 року, наданою державним виконавцем Чечелівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 01.11.2021 року. Згідно до Постанови про закінчення виконавчого провадження від 20.12.2021 року виданої Чечелівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4135/11 від 27.04.2012 року, виданого Красногвардійським районним судом про стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Дніпропетровська, місце роботи - ПП «Ті Джей Рітейл», адміністратор, що проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З цього періоду закінчено виконавче провадження та припинено чинність арешту майна боржника. Проте, заборгованість по сплаті аліментів за вказаний період складає 60 090,24 грн. У зв`язку з чим, позивачкою нараховано неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, загальний розмір якої за період з 2015-2021 роки становить - 54 997,26 грн. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала до суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Крім цього вказала, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позов не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, в судовому засіданні, з 18 липня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про шо складено відповідний актовий запис за №318, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоюється прізвище: йому [PERSON] , їй [PERSON] (а.с. 11). В шлюбі у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис за №841, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12). 27 квітня 2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист у цивільній справі №2-4135/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини (а.с. 16). Відповідно до вказаного виконавчого листа вбачається, що суд вирішив стягнути з [PERSON] за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2006 року та стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Дніпропетровська, працюючого - ПГІ «Ті Джей Рітейл» адміністратором, що проживає за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду з 22 грудня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, допустивши по справі негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 20 грудня 2021 року державним виконавцем Чечелівського відділу виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кутовою Іриною Олександрівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Заборгованість станом на 01.11.2021 (дата повноліття дитини) складає 60\~090,24 грн. (а.с. 18-19). Розмір заборгованості підтверджується, також, наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості згідно виконавчого листа №2-4135/11 від 27.04.2012 року виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, відповідно до якого вбачається, що заборгованість відповідача по аліментам становить, на дату повнолітня дитини, 60\~090,24 грн. (а.с. 20-21). Даний розрахунок складено державним виконавцем у відповідності до вимог статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" і сторонами не оспорюються. Доказів протилежного суду не надано. Станом на дату подання позову наведена вище заборгованість у повному обсязі відповідачем не погашена. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість, яка станом на 01.11.2021 року становить 60\~090,24 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом не було встановлено вищевказаних причин, які б створювали обставини для відповідача щодо унеможливлення виплати аліментів та утворення заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 14-616цс18. Пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] за період з 2015 року по 2021 року становить 54 997 грн. 26 коп., а саме: за період з травня 2015 року по грудень 2015 року - 3\~493,12 грн.; за 2016 рік - 10 981,24 грн.; за 2017 рік - 14 510,73 грн.; за 2018 рік - 19 002,00 грн.; за 2019 рік - 1219,27 грн.; за 2020 рік -12 566,05 грн.; за період з січня 2021 року по жовтень 2021 року - 12226,85грн. Позивачкою було пред`явлено до стягнення вимогу про стягнення пені у розмірі 54\~997 грн. 26 коп., тобто у розмірі, який не перевищує 100 % наявної заборгованості зі сплати аліментів (60\~090,24 грн.). Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів був наявним та підтверджується належними доказами - розрахунком заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачці у вказаний період, суд дійшов висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивачки про стягнення пені є обґрунтованими. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки та стягнути з [PERSON] на користь позивачки заборгованість за аліменти на утримання сина [PERSON] та пеню за прострочення сплати вказаних аліментів. Крім того, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 992 грн. 40 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved