Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 28.02.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» (Акціонерне товариство «Універсал банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Універсал банк» відповідно до статуту зат. 20.12.2018 року) та [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість у розмірі 13202,35 грн., - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту). Тому представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 13202,35 грн. за кредитним договором № б/н від 28.02.2018 року та судові витрати. Ухвалою суду від 30.11.2021 року позовну заяву АТ «Універсал Банк» до [PERSON] було залишено без руху. 22.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник АТ «Універсал Банк» не з`явився, направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов прохав задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце день і час розгляду справи повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, відзиву не подав, та з урахуванням клопотання позивача, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що 28.02.2018 року [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 28.02.2018 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана 28.02.2018 року між ним та Акціонерним товариством «Універсал Банк» Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. До позовної заяви Банк додав копію вказаної Анкети-заяви, а також витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, витяг з Тарифів за карткою monobank, які також опубліковані та постійно доступні для ознайомлення на офіційному сайті Банку за посиланням: https://www.monobank.ua/terms, розрахунок заборгованості. В подальшому Банк додав копії довідки про наявність рахунку, виписки про рух коштів по картці, довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, роздруківку пуш-повідомлень з мобільного додатку з вимогою про погашення боргу та реструктуризацію боргу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач, обґрунтовуючи право вимог, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» та Тарифи Банку, ресурс: https://www.monobank.ua/terms як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов та Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили вказані умови, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами та Тарифами споживчого кредиту. Однак, АТ «Універсал Банк» надало докази видачі відповідачу банківської картки, відкриття йому рахунку, а також виписки з такого рахунку, з яких можна встановити факт користування відповідачем банківською карткою та кредитними коштами та наявність у нього заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Тож, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає підставними вимоги про стягнення з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 13202,35 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за тілом кредиту в сумі 13202,35 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи що позов задоволений у повному обсязі, тож з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі - 2270 грн.

Outcome: approved