Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до\~Державного реєстратора Красилівської міської ради Хмельницької області Сташевської Вікторії Віталіївни,Красилівської міської ради Хмельницької області, акціонерного товариства «ПроКредит Банк», третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Лампка Агро», про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47125357, прийнятого державним реєстратором Красилівської міської ради Хмельницької області Сташевською Вікторією Віталіївною 30 травня 2019 року, та запису № 31790049 про проведену державну реєстрацію за акціонерним товариством «ПроКредит Банк» права власності на квартиру номер [ADDRESS] , внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Красилівської міської ради Хмельницької області Сташевською Вікторією Віталіївною. Вказані рішення та запис вважає незаконними, у зв`язку з чим, позивач була вимушена звернутися до суду. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в тому обсязі, що визначені у позовній заяві. Державний реєстратор Красилівської міської ради Хмельницької області Сташевська Вікторія Віталіївна в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник Красилівської міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник акціонерного товариства «ПроКредит Банк» надав суду письмові пояснення із запереченнями проти задоволення позовної заяви. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Лампка Агро» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 квітня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лампка Агро» та публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» (правонаступником якого є акціонерне товариство «ПроКредит Банк») укладено рамкову угоду № FW113.464 про надання кредитних послуг, відповідно до якого позичальник отримав у банку кредит в межах ліміту суми кредитування в розмірі 3 000\~000 доларів США зі сплатою максимального розміру процентів 40,0 % річних та строком кредитування до 15 квітня 2025 року. З метою забезпечення виконання зобов`язання за даним кредитним договором 25 лютого 2016 року між публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки № 196088-1Д1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченком Анатолієм Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за № 97, за яким позивачем в іпотеку банку передано трикімнатну квартиру [ADDRESS] . У зв`язку із невиконанням позичальником умов рамкової угоди № FW113.464 про надання кредитних послуг від 15 квітня 2010 року, в товариства з обмеженою відповідальністю «Лампка Агро» виникла заборгованість за даним кредитним договором. Відповідно до п. 6.1. договору іпотеки № 196088-1Д1 від 25 лютого 2016 року іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення позичальником та/або іпотекодавцем умов кредитних договорів чи договору та в інших випадках, передбачених законодавством. 15 січня 2019 року у зв`язку із наявністю простроченої заборгованості за рамковою угодою № FW113.464 про надання кредитних послуг від 15 квітня 2010 року акціонерним товариством «ПроКредит Банк» надіслано на адресу [PERSON] та товариства з обмеженою відповідальністю «Лампка Агро» вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань та про попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання даної вимоги і добровільне виселення. 30 травня 2019 року рішенням державного реєстратора Красилівської міської ради Хмельницької області Сташевською Вікторією Віталіївною звернено стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру номер [ADDRESS] , шляхом реєстрації за акціонерним товариством «ПроКредит Банк» права власності на вказану квартиру. Згідно із витребуваних судом документів підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є договір іпотеки № 196088-1Д1, який укладено між публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та [PERSON] 25 лютого 2016 року, посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченком Анатолієм Володимировичем та зареєстровано в реєстрі за № 97. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державним реєстратором Красилівської міської ради Хмельницької області Сташевською Вікторією Віталіївною внесенодо Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 31790049 про проведену державну реєстрацію за акціонерним товариством «ПроКредит Банк» права власності на квартиру номер [ADDRESS] . Не погоджуючись із прийнятим державним реєстратором рішенням та внесеним державним реєстратором записом про проведену державну реєстрацію, [PERSON] подано до суду позовну заяву про скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47125357, прийнятого державним реєстратором Красилівської міської ради Хмельницької області Сташевською Вікторією Віталіївною 30 травня 2019 року, та запису № 31790049 про проведену державну реєстрацію за акціонерним товариством «ПроКредит Банк» права власності на квартиру номер [ADDRESS] , внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Красилівської міської ради Хмельницької області Сташевською Вікторією Віталіївною. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (1 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Зазначені висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах: від 02 липня 2019 року у справі N 916/3006/17 (провадження N 14-278 гс 18); від 23 червня 2020 року у справі N 645/1979/15-ц (провадження N 14-706 цс 19); аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі N 363/568/18 (провадження N 61-49018 св 18), від 03 червня 2020 року у справі N 359/8181/18 (провадження N 61-22164 св 19). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (далі Порядок № 1127 від 25.12.2015р.) Відповідно до п. 61 Порядку № 1127 від 25.12.2015р., в редакції чинній на момент виникнення спірних правових відносин, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). На ухвалу суду відповідачем надано письмові докази, на підставі яких державним реєстратором Красилівської міської ради Хмельницької області Сташевською Вікторією Віталіївною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47125357, прийняте державним реєстратором Красилівської міської ради Хмельницької області Сташевською Вікторією Віталіївною 30 травня 2019 року, та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 31790049 про проведену державну реєстрацію за акціонерним товариством «ПроКредит Банк» права власності на квартиру номер [ADDRESS] . З наданих документів судом встановлено те, що для підтвердження наявності факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником вимоги іпотекодержателя акціонерним товариством «ПроКредит Банк» надано державному реєстратору описи вкладення у поштові відправлення з оголошеною цінністю та витяги з електронного сайту Укрпошти. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 105 Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 р. № 270 (далі Правила № 270 від 05.03.2009р.), одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством. У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка. У разі отримання інших реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів одержувач заповнює відповідний бланк повідомлення: зазначає найменування, серію та номер пред`явленого документа, дату одержання та ставить свій підпис. Згідно із п. 106 Правил № 270 від 05.03.2009р. надання послуг поштового зв`язку під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. З аналізу положень вказаного законодавства слідує те, що повідомлення акціонерного товариства «ПроКредит Банк» всупереч Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року N 270, є неналежним доказом повідомлення позичальника та іпотекодержателя про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, оскільки відсутнє зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому мав міститься підпис отримувача. Вказані обставини є порушенням, яке унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 521/18393/16-ц. При цьому судом з`ясовано, що згідно з відомостями Акціонерного товариства «Укрпошта» (https://ukrposhta.ua/) інформація про відправлення за номерами (0317910370000, 0317910370018, 0317910370042) відсутня, оскільки дані про відправлення за вказаними вище трек-номерами на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі. Посилання представника акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на технічні неполадки сайту Укрпошти чи недбалість працівників поштового зв`язку судом відхиляються в силу того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За таких обставин, судом встановлено те, що іпотекодержатель ухилився від виконання свого обов`язку, передбаченого як Законом «Про іпотку», так і Порядком № 1127 від 25.12.2015р., щодо надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, що унеможливило встановлення державним реєстратором завершення 30-денного строку, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі й шляхом набуття права власності, що свідчить про те, що державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за акціонерним товариством «ПроКредит Банк» проведена всупереч норм чинного законодавства. Крім того, статтею 37 Закону України «Про іпотеку» визначено те, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Тому, реалізації процедури набуття іпотекодержатилем права власності на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» передує оцінка предмета іпотеки. Так, в матеріалах справи відсутні відомості про отримання іпотекодавцем та позичальником письмової вимоги від іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності у зв`язку з наявністю відповідного боргу та його розміру, інформацію про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна. Вказані висновки судів узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 306/2053/16-ц (провадження № 14-22цс19). Висновок (звіт) про оцінку вартості предмету іпотеки на момент реєстрації права власності на нього за банком, останнім державному реєстратору не надавався, а тому суд приходить до висновку про недотримання банком положень ч. 3 ст. 37 Закону Україну «Про іпотеку» під час реалізації процедури позасудового стягнення на предмет іпотеки. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 203/3037/17 (провадження № 61-8374 св 19). Таким чином, іпотекодержатель не може вважатися таким, що набув право власності на нерухоме майно за правочином (договором іпотеки № 196088-1Д1 від 25 лютого 2016 року), оскільки вимогами закону прямо пов`язано перехід за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки із моментом отримання іпотекодавцем повідомлення про усунення порушень. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції чинній на момент проведення державної реєстрації права власності, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. У разі\~скасування на\~підставі рішення\~суду рішення\~про державну\~реєстрацію прав,\~документів,\~на підставі\~яких проведено\~державну реєстрацію\~прав,\~скасування записів\~про проведену\~державну реєстрацію\~прав,\~а також\~у випадку,\~передбаченому підпунктом\~«а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині вимог до Красилівської міської ради Хмельницької області, акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про скасування державної реєстрації права власності єобґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В частині вимоги до Державного реєстратора Красилівської міської ради Хмельницької області Сташевської Вікторії Віталіївни суд звертає увагу на таке. Згідно із ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі N 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі N 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі N 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі N 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі N 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі N 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі N 520/17304/15-ц (пункт 63)). Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі N 823/2042/16 (пункт 36)). Зміст і характер правовідносин між учасниками справи, встановлені судом обставини справи підтверджують, що спір у позивача виник саме з акціонерним товариством «ПроКредит Банк» щодо права власності на квартирута правомірності дій акціонерного товариства «ПроКредит Банк» щодо реєстрації за ним такого права. Фізична особа, яка досягла повноліття, у цивільному процесі може бути стороною саме як така особа, а не як нотаріус, державний реєстратор тощо. Таким чином, позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до державного реєстратора, якого позивач визначив відповідачем. Державний реєстратор зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. За таких обставин у задоволенні позову в частині вимоги до Державного реєстратора Красилівської міської ради Хмельницької області Сташевської Вікторії Віталіївни слід відмовити у зв`язку з неналежністю відповідача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі N 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі N 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі N 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі N 552/6381/17 (пункт 39)).

Outcome: partial