Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 17 лютого 2022 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті баби [PERSON] . 2. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається: із Ѕ частини 52/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями у [ADDRESS] . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померлий був головою колгоспного двору. Після смерті померлого успадкувала все спадкове майно його дружина [PERSON] , шляхом вступу в управління спадковим майном, однак юридично його не оформила. [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається : із 52/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями у [ADDRESS] . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померла була членом колгоспного двору. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно. Як стверджує позивач в позовній заяві, спадщину після смерті баби він прийняв, оскільки постійно проживав з нею в одному господарстві на день смерті. На даний час не передбачено реєстрацію права власності на частки в колгоспному дворі, а тому вирішити питання щодо набуття права власності на майно колишнього колгоспного двору можливе лише в судовому порядку. Позивач звертався в нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак отримав відмову і рекомендацію звернутися до суду. На підставі викладеного, позивач просить позов його задовольнити та визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті баби [PERSON] , а саме на житловий будинок із господарськими будівлями у [ADDRESS] . ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 22 лютого 2022 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження і призначено до підготовчого розгляду на 14 березня 2022 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 14 березня 2022 року підготовчий розгляд справи було відкладено на 11 квітня 2022 року. 5. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання також не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю і не заперечував проти визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] . 6. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 7. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 8. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Васьковецькою сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що [INFO] помер [PERSON] в с. Малі Садки Шумського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 10. 9. Відповідно до дублікату Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок та Реєстрового напису на документи про право власності від 29.06.1988р. вбачається, що 52/100 частини жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів № 242 від 20 жовтня 1987 року «Про право особистої власності на житловий будинок домоволодіння». 10. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Васьковецькою сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що [INFO] померла [PERSON] в с. Малі Садки Шумського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 3. 11. Згідно із довідкою про технічні показники об`єкта нерухомого майна, наявність (відсутність) нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, перепланування № 12 від 22.07.2021р., виданою КП «Шумське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що 52/100 житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться у [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] (голова колгоспного двору) на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, видане згідно з рішенням виконкому Шумської районної ради народних депутатів № 242 від 20.10.1987р. 12. Із Архівного витягу із погосподарської книги № 6 Васьковецької сільської ради Кременецького (Шумського) району Тернопільської області за 1986-1990 роки станом на 01 липня 1990 року, виданого за № 03-02/2/890 від 24.06.2021р. Архівним відділом Кременецької РДА Тернопільської області вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] головою колгоспного двору спірного будинковолодіння був [PERSON] , членом колгоспного двору - [PERSON] . Отже, померлому [PERSON] належало майно що складається із: 1/2 частини 52/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS] . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померлий був головою колгоспного двору. Після смерті померлого успадкувала все спадкове майно його дружина [PERSON] , яка була членом колгоспного двору, однак юридично його не оформила, якій також належить 1/2 частина 52/100 частки даного домоволодіння. Таким чином, померлій [PERSON] належить майно що складається із 52/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS] . Дане домоволодіння відноситься до колгоспного двору, де померлий [PERSON] був головою колгоспного двору, а померла [PERSON] - членом колгоспного двору. 13. Той факт, що померлі [PERSON] та [PERSON] являються дідом та бабою позивача [PERSON] підтверджується наступними документами: - повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського райуправління юстиції Тернопільської області, відповідно до якого слідує, що [PERSON] народився [INFO] в с. Малі Садки Шумського району Тернопільської області, в графі «батьки» вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] ; - повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського райуправління юстиції Тернопільської області, відповідно до якого слідує, що [PERSON] народився [INFO] в с. Малі Садки Шумського району Тернопільської області, в графі «батьки» вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . 14. Із архівного витягу із погосподарської книги № 8 Васьковецької сільської ради Кременецького (Шумського) району Тернопільської області за 2011-2015 роки станом на 07 лютого 2014 року, виданого за № 03-01/2/417 від 09.02.2022р. Архівним відділом Кременецької РДА Тернопільської області вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] склад сім`ї наступний: голова сім`ї - [PERSON] , член сім`ї - [PERSON] . 15. Своєю постановою № 02-21/79 від 18.02.2022р. приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Зелінський П.І. відмовив спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] та баби [PERSON] , яка померла [INFO] по тій причині, що відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21 лютого 2005 року: «у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку». ІV. Оцінка Суду. 16. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачі позов визнали, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. 17. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. 18. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 19. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 20. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 21. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 22. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 23. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 24. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України , або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 25. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 26. Правовий статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). 27. Згідно зі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. 28. Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах. 29. За змістом ст.123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. 30. Жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, а саме 52/100 частка, який розташований в [ADDRESS] станом на 01 липня 1990 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членом колгоспного двору - [PERSON] . Отже кожен з них набув у власність по 1/2 частині 52/100 частки вказаного вище жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами. 31. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. 32. [INFO] помер [PERSON] , після його смерті залишилося спадкове майно, що складалося із Ѕ частини 52/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями у [ADDRESS] ., яке успадкувала його дружина [PERSON] , однак юридично це не оформила. Тобто, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] залишилося спадкове майно, яке складається із 52/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями у [ADDRESS] . [PERSON] була останнім членом колгоспного двору. 33. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 34. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 35. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 36. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 37. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 38. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 39. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 40. Згідно ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Так, позивач [PERSON] відноситься до спадкоємців п`ятої черги, оскільки є внуком спадкодавця [PERSON] і є таким, що прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦПК України. 41. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоєців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. 42. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, як зазначено у ч. 1 ст. 1297 ЦК України. Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. 43. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. 44. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 45. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. 46. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 47. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 48. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 49. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. 50. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. 51. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 52. Позивачем при подачі позову було сплачено 993 грн. 00 коп. судового збору. З цих підстав,

Outcome: approved