Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.12.2011 р. він отримав у спадщину від батька [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 14,1 кв.м. Вказана квартира знаходиться у житловому будинку квартирного типу, який складається з двох квартир. Співвласниками іншої частини квартири є треті особи. Відповідно до рішення виконавчого комітету СМР № 247 від 27.04.2021 р. «Про надання дозволу на переведення житлового будинку квартирного типу в будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] ». 24.05.2021 р. на підставі вказаного рішення він разом з третіми особами подав до Управління архітектури та містобудування СМР заяву про присвоєння окремих адрес житловим будинкам, однак йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що був відсутній технічний паспорт на весь житловий будинок квартирного типу. 02.06.2021 р. він разом з іншими співвласниками виготовили технічний паспорт на весь будинок і разом з іншими документами подали через ЦНАП м. Суми до Управління архітектури та містобудування СМР для зміни адреси, однак наказом № 213-в від 14.07.2021 р. їм було відмовлено у зміні адреси об`єкту нерухомого майна (житловому будинку), розташованого за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з виявленими недостовірними відомостями у поданих документах (розбіжність між загальними площами житлового будинку (96,3 кв.м.) та квартир у житловому будинку (59,5 кв.м.). За життя його батько [PERSON] враховуючи, що житловий будинок є одноповерховим і належна йому квартира розташована на першому поверсі вирішив для покрашення житлових умов добудувати до квартири прибудови. У 1986 р. [PERSON] прибудував до квартири № 1 прибудову «а1», а у 1988 р. житлову прибудову «А2-1». Вказані добудови він не зареєстрував у бюро технічної інвентаризації. Просить суд: визнати за ним право власності на прибудову «а1», загальною площею 5,6 кв.м., а саме приміщення «І», коридор площею 2,8 кв.м., приміщення «1-5», «коридор», площею 1,8 кв.м., приміщення «1-6» «душова» площею 1,0 кв.м. та житлову прибудову «А2-1», а саме приміщення «1-4» «житлова кімната» площею 15,5 кв.м. до квартири [ADDRESS] , загальна площа якої в результаті самочинно проведеного перепланування з добудовою житлової прибудови становить 49,4 кв.м. та житлової 29,6 кв.м. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Представник відповідача Сумської міської ради у судове засідання не з`явився, надали відзив на позов. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого колективним сільськогосподарським підприємством «Тепличне» від 11.11.1999 р., зареєстрованого в державному комунальному підприємстві «Сумське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером № 1316 власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] від 10.12.1998 р. тамбур «І» площею 3,2 кв.м. та кімната «4» площею 15,5 кв.м. збудовані квартиронаймачем. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 13.12.2011 р. посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ситник С.М. [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , квартиру [ADDRESS] , яка складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 14,1 кв.м., загальною площею 31,3 кв.м. Іншими співвласниками житлового будинку квартирного типу є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.02.2021 р. (свідоцтво про право власності від 21.09.1994 р. зареєстровано 23.11.2020 р. за № [NUMBER]). Згідно рішення № 27.04.2021 р. № 247 Виконавчого комітету Сумської міської ради «Про надання дозволу на переведення житлового будинку квартирного типу в будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] » надано власникам дозвіл на переведення житлового будинку квартирного типу в будинок садового типу за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження № 1544 від 07.09.2021 р. приміщення не зданого в експлуатацію: житлового будинку літ. «А-І» з прибудовами, надвірні будівлі, розташовані за адресою: [ADDRESS] відповідають державним, будівельним, пожежним нормам та придатні до подальшої експлуатації. Відповідно до Постанови № 6 від 30.03.2012 р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Під час проведення будівельних робіт були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми, будь-яких скарг щодо збудованого будинку та прибудови не надходило, що свідчить про те, що права інших осіб будівництвом не порушені.

Outcome: approved