Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4677 га. Позивач та відповідач прийняли спадщину свого батька, так як вчасно подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, проте позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку, оскільки видати свідоцтво про право на спадщину на одного спадкоємця неможливо. У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. У підготовче засідання сторони не з`явилися. Позивач подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти його задоволення та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 24 січня 2017 року серії [NUMBER] (а.с. 9). Позивач є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 14 вересня 1974 року серії [NUMBER] (а.с. 7) та копією виданого повторно свідоцтва про шлюб, відповідно до якого позивач після укладення шлюбу змінила прізвище " [PERSON] " на шлюбне прізвище " [PERSON] " (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.4677 га, розташовану в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської облсті, кадастровий номер 7125155100:04:000:3255, яка належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 27 березня 2001 року (а.с. 10). Згідно з довідкою Чорнобаївської селищної ради Черкаської області від 14 листопада 2018 року № 6817, [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 18 січня 2022 року (вих. № 38/01-16) (а.с. 25), що надійшов у відповідь на запит суду, після смерті [PERSON] подано заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори від імені [PERSON] (відповідач) (а.с. 26) та [PERSON] (позивач) (а.с. 27). Водночас постановою державного нотаріуса Бабак Л.М. Чорнобаївської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину на одного спадкоємця не можливо, оскільки спадкоємцями, які прийняли спадщину є позивач і відповідач (а.с. 11). Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, оскільки видати свідоцтво про право на спадщину лише одному спадкоємцю неможливо. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що сторони звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, оскільки видати свідоцтво про право на спадщину лише одному спадкоємцю неможливо. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписом ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved