Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до відповідача [PERSON] . Зазначає, що 25.11.2000 року між нею та відповідачем був укладений шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №744. Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Просить стягувати\~з відповідача\~аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2600 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. 20.04.2022 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] позовні вимоги визнає частково, а саме згідний сплачувати аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1300 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, зазначила, що діти з 2010 року проживають із нею, старший син навчається у коледжі, на навчання якого потрібні додатковікошти. Дохід відповідача, який працює священником, становить близько 20-25 тисяч у місяць, офіційного підтвердження отримання останнім коштів у вказаній сумі не може надати, тому що такі кошти є його винагородою у Церкві, а не заробітною платою. Також зазначила, що згідно копії квитанцій, доданих відповідачем до відзиву, він інколи надсилав дітям по 5000 грн., тобто якщо б його заробіток на місяць становив саме таку суму, про яку він зазначив у відзиві, то він не зміг би відправити її одноразовим платежем дітям, що в свою чергу підтверджує той факт, що місячний заробіток є більшим п`яти тисяч. Посилалася, що її місячний заробіток, як деригента у церковному хорі, становить 2000 грн., також намагається підробляти на інших роботах, щоб забезпечити дітей, однак вказаних коштів не вистачає, тому і звернулася до суду із даним позовом та просила задовольнити позов. В судове засідання відповідач не з`явився, у відзиві на позов зазначив про розгляд справи у його відсутність. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, \~\~прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 25.11.2000 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №744, що підтверджується копією свідоцтва про одруження Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно копії довідки Путильської селищної ради № 175 від 24.03.2022 року, неповнолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] проживають із відповідачкою [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS] . При вирішенні справи судом застосовано наступні\~\~норми права: Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 1\~ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Статтею 182 СК України\~та п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена\~статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки. Отже, на підставі викладеного,

Outcome: partial