Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

У квітні 2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (далі позивач) уклала шлюб з [PERSON] (далі відповідач), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області. В період шлюбу у сторін по справі народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області. Однак, спільне життя у сторін по справі не склалось, наразі фактично шлюбні відносини припинились. Окрім того, позивач просила не надавати строк на примирення, оскільки сім`ю зберегти неможливо. Стислий виклад позиції відповідача. [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позов не подав, до зали судових засідань не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, проте, відповідно до телефонограми від 06 квітня 2022 року, останній повідомив, що не заперечує проти розгляду справи без його участі та проти задоволення заявлених позовних вимог (а.с. 23). Заяви, клопотання. 06 квітня 2022 року на адресу суду надійшла заява від позивача, згідно якої остання позовні вимоги підтримує, а також просить проводити судові засідання за її відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 22). Процесуальні дії у справі. 04 квітня 2022 року суддя Теренчук Жанна Вікторівна задовольнила заяву про самовідвід (а.с. 14). 06 квітня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі (а.с. 20-21). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 14 грудня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 280, прізвище після реєстарції шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] народився [INFO] , про що 14 грудня 2012 року складено відповідний актовий запис № 618, батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 9). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Дослідивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку кожному аргументу, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~частини 3\~статті 12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Згідно з вимогами\~статей 76-81 ЦПК України\~засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При дослідженні матеріалів справи, встановлено, що позивач та відповідач уклали шлюб, проте спільне життя не склалось через постійні конфлікти, які виникали через образи та інше. Верховний Суд в постанові від 03 грудня 2020 року (справа №456/848/16) зазначив, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Відносно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на послуги адвоката, суд зазначає, що з квитанції до прибуткового касового ордера від 31 березня 2022 року, встановлено, що [PERSON] сплатила адвокату Теренчук Євгену Миколайовичу 1300,00 (одну тисячу триста) гривень за складання позову про розірвання шлюбу (а.с. 10). Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц, провадження: № 14-382цс19) вказала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п. 28). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним\~із:\~ складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг);\~ часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг);\~ обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт;\~ ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (п. 34). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка\~заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (п. 36). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява №19336/04) Європейський суд з прав людини вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). За встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката є такою, що підлягає задоволенню, оскільки позивач довів, що витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положення частини другої статті 247 ЦПК України визначають, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Положення частини\~першої статті\~280\~ЦПК України\~визначають,\~що суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Стаття 24 СК України регламентує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дане положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації\~прав людини,\~прийнятої Генеральною\~Асамблеєю ООН\~10\~грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень\~статті 56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~статті 112\~СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Розподіл судових витрат. Відповідно до\~частини першої\~статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пункт перший частини другої вказаної статті ЦПК України визначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України визначає, що \~до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. На підставі статей 24, 56, 110, 112, 114, 115 СК України, та

Outcome: approved