Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] у судове засідання, яке призначалося на 11.05.2022р., будучи повідомленою в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, яка передбачає, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, - до суду не явилась. \~ \~ \~ \~Представник позивачки [PERSON] [PERSON] на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія договору купівлі-продажу від 02.03.2021р.; копія акту прийому-передання майна за договором купівлі-продажу від 02.03.2021р.; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.04.2018р.; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.05.2018р.; копія свідоцтва про шлюб [PERSON] із [PERSON] ; копія довіреності від 18.10.2018р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка [PERSON] ), діюча через свого представника [PERSON] , звернулася до суду із вищезгаданими вимогами до відповідачки [PERSON] , зазначивши, що 02.03.2021 р. між нею та представником відповідачки [PERSON] [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю належного відповідачці житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , - за 47000 грн. 02.03.2021р. позивачка та представник відповідачки уклали між собою відповідний письмовий договір. В той же день позивачка передала представнику відповідачки обумовлену суму, а представник відповідачки передала документи на будинок, ключі від нього, саму нерухомість в натурі. У майбутньому відповідачка пообіцяла позивачці укласти договір купівлі-продажу нерухомості в нотаріальному порядку. Після вчинення правочину позивачка організувала догляд за будинком, по теперішній час доглядає за придбаною житлоплощею, зробила ремонт, періодично мешкає там, обробляє земельну ділянку та сплачує всі необхідні комунальні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину позивачка неодноразово зверталася до відповідачки, однак [PERSON] від посвідчення договору ухиляється, на прохання позивачки про зустріч не реагує, мотивуючи нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на житловий будинок на себе, позивачці було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивачка вимушена була звернутися із позовом до суду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець передала представнику продавця обумовлену суму, представник продавця передала документи, нерухомість (будинок) в натурі. Позивачка фактично вступила у володіння і розпорядження нерухомістю, після укладання правочину користується житловим будинком за призначенням, сплачує всі комунальні платежі, - тобто правочин між сторонами фактично відбувся. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачки щодо будинку та встановленні права на них у позивачки, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на нерухомість за позивачкою. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у своїй заяві представник позивачки просила залишити судові витрати за позивачкою, питання про стягнення судових витрат з відповідачки судом не розглядається.

Outcome: approved