Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

Позивач у листопаді 2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 23.02.2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник АТ КБ «Приватбанк») надав відповідачу кредит у розмірі 13\~290,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач належним чином не виконала зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 26\~619,49 грн., з яких 7112,77 грн. тіло кредиту; 5\~595,32 грн. відсотки за користування кредитом; 12\~167,61 грн. пеня; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1\~243,79 грн. - штраф (процентна складова), яку й просили стягнути з відповідача. Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 24.01.2018 року позов задоволений повністю, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.02.2011 року у розмірі 26\~619,49 грн., судовий збір у розмірі 1600,00 грн., всього 28\~219,49 грн. За заявою відповідача ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 30.11.2021 року заочне рішення суду скасоване, справа призначена до розгляду в загальному порядку. До початку судового розгляду представник позивача надав заяву про зменшення позовних вимог, у якій просив стягнути з відповідача заборгованість за договором №б/н від 23.02.2011 року в розмірі 16\~893,78 грн. в т.ч.: 12\~724,66 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4\~169,12 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України та понесені судові витрати. Відповідач надала відзив на позов,у якому позов не визнала повністю, заперечуючи факт отримання нею відповідно до заяви від 23.02.2011 року кредитних коштів в сумі 13\~290,00 грн, оскільки вона отримала лише кредитну картку «Клубнічка» з лімітом 500 грн, якою жодного разу не скористалася, а був лише відкритий рахунок та картка на отримання соціальної допомоги. При підписанні анкети-заяви від 23.02.2011 року банком не визначені умови щодо сплати відсотків (відсутня відсоткова ставка), не визначені умови й щодо комісії та неустойки. Відсутність у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 23.02.2011 року домовленості сторін про порядок нарахування та сплату відсотків за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У відповіді на відзив представник позивача посилався на те, що, підписавши заяву, банк та клієнт приєднуються та зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому. Зазначав, що позичальнику було видано платіжну картку та відкрито картковий рахунок, на який встановлено кредитний ліміт. Згідно з витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», який міститься в матеріалах справи, відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,3% (27,6% на рік), визначено розміри комісій та штрафів. Позичальнику були добре відомі і зрозумілі умови договору, оскільки, як вбачається з виписки по рахунку, відповідач користувалася кредитними коштами (знімала кредитні кошти, частково погашала). У судове засідання представник позивача не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, натомість представник попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі з підстав викладених, у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Встановлено, що 23.02.2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником є АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] підписана анкета-заява № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.171). Відповідно до довідки банку старт карткового рахунку по картці [NUMBER] відкритої на [PERSON] відбувся 07.02.2012 року, 10.12.2013 року встановлений кредитний ліміт у розмірі 14\~000,00 грн., який 10.02.2014 року був збільшений до 17\~000,00 грн. (а.с.143). Згідно з розрахунком, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 16\~893,78 грн. в т.ч.: 12\~724,66 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4\~169,12 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме - заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625. Факт користування кредитом підтверджується випискою по рахунку, у якій відображено рух коштів, зокрема, як зняття кредитних коштів, так і погашення кредиту, у зв`язку з чим суд відхиляє посилання позивача щодо неотримання нею кредитних коштів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статі 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За приписами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, статтею передбачена сплата процентів у розмірі 3% річних від суми боргу. Натомість, як вбачається з розрахунку заборгованості, банком нараховані проценти за ставкою 84,8% річних (а.с.94). Судом встановлено, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 23.02.2011 року містить лише анкетні дані відповідача та її контактну інформацію. При цьому анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 23.02.2011 року не містить інших даних про умови кредитування, а саме відсутні умови про нарахування відсотків (а.с.171). Окрім того, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з «Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку» не містить підпису [PERSON] (а.с. 11). Отже, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розуміла відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 23.02.2011 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо нарахування та сплати відсотків. Крім цього, безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Таким чином, в цьому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦПК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 23.02.2011 року домовленості сторін про порядок нарахування та сплату відсотків за користування кредитом, надані банком Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 4\~169,12 грн. відсутні, оскільки позичальник при укладенні кредитного договору у вигляді анкети-заяви не підписав жодного документу, який обумовлював би порядок та умови сплати відсотків та встановлював би процентну ставку на прострочений кредит згідно ст.625 у розмірі 84,8%. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, суд зазначає таке. З наданого позивачем розрахунку, за [PERSON] рахується заборгованість за тілом кредиту в розмірі 12\~724,66 грн. Згідно з виписки по рахунку в якій міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей вбачається, що банком проводилося списання відсотків за користування кредитом, саме: 30.09.2013 року списання відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 29,74 грн.; 31.10.2013 року списання відсотків за користування кредитним лімітом - 168,42 грн.; 30.11.2013 року списання відсотків за користування кредитним лімітом (2,5% на залишок заборгованості) 171,74 грн.; 31.12.2013 року списання відсотків за користування кредитним лімітом (2,5% на залишок заборгованості) 116,43 грн.; 31.01.2014 року відсотки за користування кредитним лімітом - 542,85 грн.; 28.02.2014 року списання відсотків за користування кредитним лімітом - 311,91 грн.; 31.03.2014 року списання відсотків за користування кредитним лімітом - 385,39 грн.; 01.05.2014 року списання відсотків за користування кредитним лімітом - 382,42 грн.; 31.05.2014 року списання відсотків за користування кредитним лімітом - 375,58 грн.; 01.08.2014 року списання відсотків за користування кредитним лімітом - 387,13 грн.; 29.08.2014 року списання відсотків за користування кредитним лімітом - 367,88 грн.; 30.09.2014 року списання відсотків за користування кредитним лімітом, за ставкою 2,3% - 422,57 грн.; 31.10.2014 року списання відсотків за прострочений кредит 12,62 грн.; 31.10.2014 року списання відсотків за використання кредитного ліміту за ставкою 2,3% - 682,12 грн.; 30.11.2014 року списання відсотків за прострочений кредит 0,15 грн.; 30.11.2014 року списання відсотків за використання кредитного ліміту за ставкою 2,3% - 416,97 грн.; 31.12.2014 року списання відсотків за прострочений кредит 10,81 грн.; 31.12.2014 року списання відсотків за користування кредитним лімітом 659,85 грн.; 31.01.2015 року списання відсотків за прострочений кредит 0,03 грн.; 31.01.2015 року списання відсотків за користування кредитним лімітом 426,05 грн.; 01.04.2015 року списання відсотків за користування кредитним лімітом 434,98 грн.; 30.04.2015 року відсотки за використання кредитного ліміту (ставка 2,3% на місяць за кредитними операціями до 01.09.2014 року, 2,7% за операціями з 01.09.2014 року до 31.03.2015 року, 3,5% за операціями з 01.04.2015 року) 452,30 грн.; 31.05.2015 року відсотки за використання кредитного ліміту(ставка 2,3% на місяць за кредитними операціями до 01.09.2014 року, 2,7% за операціями з 01.09.2014 року до 31.03.2015 року, 3,5% за операціями з 01.04.2015 року) 482,47 грн.; 30.06.2015 року списання відсотків за прострочений кредит 16,22 грн.; 30.06.2015 року відсотки за використання кредитного ліміту(ставка 2,5% на місяць за кредитними операціями з 31.08.2014 року, 2,9% за операціями з 01.09.2014 року) 664,75 грн.; 31.07.2015 року списання відсотків за прострочений кредит 0,07 грн.; 31.07.2015 року відсотки за використання кредитного ліміту(ставка 2,3% на місяць за кредитними операціями до 01.09.2014 року, 2,7% за операціями з 01.09.2014 року до 31.03.2015 року, 3,5% за операціями з 01.04.2015 року) 428,41 грн.; 31.08.2015 року відсотки за використання кредитного ліміту(ставка 2,3% на місяць за кредитними операціями до 01.09.2014 року, 2,7% за операціями з 01.09.2014 року до 31.03.2015 року, 3,5% за операціями з 01.04.2015 року) 385,94 грн.; 30.09.2015 року відсотки за використання кредитного ліміту (ставка 2,3% на місяць за кредитними операціями до 01.09.2014 року, 2,7% за операціями з 01.09.2014 року до 31.03.2015 року, 3,5% за операціями з 01.04.2015 року) 360,57 грн.; 31.10.2015 року відсотки за використання кредитного ліміту(ставка 2,3% на місяць за кредитними операціями до 01.09.2014 року, 2,7% за операціями з 01.09.2014 року до 31.03.2015 року, 3,5% за операціями з 01.04.2015 року) 370,14 грн.; 01.12.2015 року списання відсотків за використання кредитного ліміту 360,84 грн.; 01.01.2016 року списання відсотків за використання кредитного ліміту 359,88 грн.; 01.02.2016 року списання відсотків за використання кредитного ліміту 355,18 грн.; 01.03.2016 року списання відсотків за використання кредитного ліміту 331,26 грн.; 01.04.2016 року списання відсотків за використання кредитного ліміту 344,90 грн.; 01.05.2016 року списання відсотків за використання кредитного ліміту 324,17 грн.; 01.06.2016 року списання відсотків за використання кредитного ліміту 333,62 грн.; 01.07.2016 року списання відсотків за використання кредитного ліміту 315,07 грн.; 01.08.2016 року списання відсотків за використання кредитного ліміту 329,58 грн.; 01.09.2016 року списання відсотків за використання кредитного ліміту 334,13 грн.; 01.10.2016 року списання відсотків за використання кредитного ліміту 672,60 грн.; 01.11.2016 року списання відсотків за використання кредитного ліміту 749,89 грн.; 01.12.2016 року списання відсотків за використання кредитного ліміту 784,20 грн. Таким чином, за весь період користування кредитом банком списано відсотків на суму, що в загальному розмірі складає 15\~061,83 грн. З виписки по рахунку вбачається, що після проведення списання відсотків заборгованість відповідача за тілом кредиту збільшувалася на суму списаних коштів (а.с. 144-154). Суд вважає таке списання позивачем коштів по картковому рахунку відповідача безпідставним, оскільки умовами анкети-заяви від 23.02.2011 року не передбачено нарахування відсотків. Також згідно з виписки по рахунку вбачається, що банком у період з 01.09.2016 року нараховувалась пеня. Разом з тим, 23.10.2020 року банком здійснено відміну штрафів в сумі 123\~095,30 грн. за попередні періоди (а.с.144-154). Окрім того, за період користування [PERSON] грошовими коштами банку, відповідач використала 103\~835,97 грн., в той час як повернула 104\~248,18 грн., що підтверджується випискою по рахунку (а.с.144-154). Таким чином, сума внесених відповідачем коштів на погашення заборгованості за договором перевищує суму використаних кредитних коштів. За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та про відмову в їх задоволенні в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed