Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

18 листопада 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що із 10 серпня 2018 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований в Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 872. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON] . Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені та основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння та довір`я. Тому [PERSON] прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований в Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 872 та після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.15). Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року сторонам надано строк для примирення тривалістю три місяці та зупинено провадження до 15 березня 2022 року (а.с.23-24). Ухвалою суду від 15 березня 2022 року поновлено провадження по закінченню строку для примирення (а.с.31). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повній мірі та прохала позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 10 серпня 2018 року в Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб за актовим записом № 872 (а.с.10). Сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Дитина проживає разом з матір`ю та спору про місце проживання дитини не виникає. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтями 51 Конституції України та 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки та не примирилися. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, що становить 908,00 грн.

Outcome: approved