Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Миргородська районна державна адміністрація про встановлення факту ,який породжує юридичні наслідки , визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування та зобов`язання виділити земельну ділянку в натурі . Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , останнє місце реєстрації якої було [ADDRESS] . Позивач зазначає, що він є спадкоємцем по праву представлення і відноситься до спадкоємців першої черги після смерті своєї баби [PERSON] , оскільки його батько [PERSON] помер [INFO] у віці 52 роки , тобто раніше а ніж бабуся . До складу спадкового майна стверджує позивач входить право на земельну частку пай , оскільки [PERSON] працювала у колгоспі та була прийнята у члени КСП «Перемога» Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області і до дня смерті була пенсіонером даного колгоспу та мала право на земельну частку пай . Позивач стверджує , що на ім`я [PERSON] був виготовлений Сертифікат на право на земельну частку пай Серії ПЛ № 0057387 від 26.12.1996 року , також стверджує що він прийняв спадщину після смерті баби шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном , оскільки забрав її речі після смерті , тому прохав встановити даний факт в судовому порядку та визнати за ним право на земельну частку пай і зобов`язати територіальну громаду виділити земельну ділянку в натурі на місцевості. Ухвалою судді позовну заяву 02.11.2021 року залишено без руху, та надано строк на усунення недоліків, ухвалою судді від 07.12.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву з усунутими недоліками та призначено підготовче судове засідання, витребувано ряд документів за клопотанням позивача. Ухвалою суду від 10.03.2022 року закрито підготовче судове засідання та розгляд справи призначено на 13.04.2022 року. В судове засідання позивач та його представник адвокат Чапленко А.І. не з`явились , до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність , позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали справу розглянути у їх відсутність в зв`язку із введеним військовим станом в країні, та долучили письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 110-120) , сторона відповідача по справі Комишнянська селищна рада Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явилась , повідомлена належним чином про розгляд справи , надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність ( а.с.109), представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору від Миргородської РДА у Полтавській області надали до суду заяву в якій прохали розгляд справи провести у їх відсутність ( а.с. 67) Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні без фіксування судового процесу . Судом встановлено , що позивачем є [PERSON] [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER] , ( а.с. 22, 24-26) , його батьком у свідоцтві про народження зазначений [PERSON] ( а.с. 23) , [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 8) , [PERSON] [INFO] померла [INFO] ( а.с. 9) , матір`ю [PERSON] [INFO] була [PERSON] ( а.с. 10-11) , відповідно до копії довідки від 03.07.2009 року ГУ Держкомзему у Полтавській області відділу Держкомзему у Миргородському районі вбачається, що [PERSON] був виписаний Сертифікат на земельну частку пай ПЛ № 0057387 від 26.12.1996 року на право на земельну частку пай наданої в межах колишнього КСП «Перемога» на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області площею 2, 69 умовних кадастрових гектарів відповідно до розпорядження голови Миргородської РДА № 342 від 25.10.1996 року ( а.с. 28) , з інформації ГУ Статистики у Полтавській області вбачається, що до 31.01.2000 року і ЄДРПОУ значився суб`єкт з ідентифікаційним номером 03772507) з назвою колективне сільськогосподарське підприємство «Перемога» , з 31.01.2000 року внесені зміни щодо назви суб`єкта - Приватно - орендне сільськогосподарське підприємство «Батьківщина» , станом на 14.12.2021 рік в ЄДРПОУ значиться приватно- орендне сільськогосподарське підприємство «Батьківщина» , організаційно - правова форма - приватне підприємство ( а.с.52) , з інформації Полтавського обласного державного нотаріального архіву вбачається, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась ( а.с. 69-70) , з довідки виконавчого комітету Комишнянської селищної ради вбачається, що [PERSON] проживала і була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , 04.09.1993 року вибула у с. Декабристи Миргородського району Полтавської області ( а.с. 72) , з інформації ГУ Держгеокадастру у Полтавській області вбачається, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай колишнього КСП «Перемога» розташованого на території Попівської сільської ради Миргородського району на ім`я [PERSON] сертифікат не видавався ,грошова оцінка земельної частки паю становить 27 091 гривень , з коефіцієнтом індексації станом на 01.11.2021 рік становить 1, 9455 , ( 27091 х 1, 9455 = 52 705 гривень 54копійки ) ( а.с. 73) , з інформації Великосорочинської сільської ради вбачається, що [PERSON] на момент смерті проживала без реєстрації у дочки [PERSON] у [ADDRESS] ( а.с. 82) , з інформації ГУ Держгеокадастру у Полтавській області вбачається, що додатку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Перемога» немає, а відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток паїв на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області [PERSON] включена до списку пайовиків КСП «Перемога» Миргородського району Полтавської області за № 1394 у графі примітка навпроти вищевказаного прізвища вказано померла , згідно реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай КСП Перемога Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області на ім`я [PERSON] відсутні записи щодо реєстрації сертифікату на земельну частку пай, згідно книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею , договір оренди землі , відомості щодо видачі державного акту на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] на території Попівської сільської ради Миргородського району станом на 01.01.2013 року відсутні ( а.с. 87-93) , з рішення Миргородського міськрайонного суду від 22.05.2019 року справа № 541/187/19 за позовом [PERSON] до Попівської сільської ради про визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування вбачається, що останній було відмовлено у задоволенні позовних вимог оскільки позивачка не довела родинних відносин із спадкоємицею [PERSON] , рішення суду набуло чинності ( а.с. 109) , з письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] користувався будинком померлої своєї бабусі [PERSON] та присадибною ділянкою відразу після її смерті , та всім особистим її майном , у нього знаходились ключі від будинку , користувався бабусиними речами та особистими речами свого батька [PERSON] , тим самим вступив фактично в управління та володіння спадковим майном ( а.с. 114-120) , з інформації виконавчого комітету Комишнянської селищної ради Миргородського району вбачається, що на земельну частку пай громадянки [PERSON] після її смерті [INFO] відумерлою спадщина не визнавалась ( а.с. 108) , квитанції про сплату судового збору ( а.с. 1, 38, 113) . Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються гл. 6 розд. IV ЦПК України. Факти, що мають юридичне значення, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин, а саме з питанням спадкування. Аналіз положень ст. 315 ЦПК України свідчить про те, що юридичні факти встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 137 ЦПК (в цей час - ст. 175 ЦПК України), так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 274 ЦПК (в цей час - ст. 318 ЦПК України. Відповідно до ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Оскільки встановлення в судовому порядку факту вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті [INFO] [PERSON] для позивача по справі її онука [PERSON] безпосередньо пов`язане з питанням визнанням за ним в порядку спадкування права на земельну частку пай на яку мала право спадкодавиця за життя , то звернення із даною заявою в позовному провадженні є виправдним, оскільки похідна вимога (визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування за законом) залежить від задоволення основних вимог (встановлення факту прийняття спадщини , оскільки спадкова справа в нотаріальній конторі не відкривалась ) .Крім цього, вказані основні та похідна вимога пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, а матеріально-правові вимоги спрямовані до одного і того ж відповідача, який у випадку відмови позивачу у задоволенні позовних вимог, отримує право на спадкування. Отже, окремий розгляд позовних вимог в порядку різного провадження є недоцільним. Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) - дії що свідчать про прийняття спадщини - вбачається, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1,5 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі передачі їм земель із державної власності. 01.01.2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» (від 10.07.2018 року № 2498-V111), відповідно до якого було внесено зміни до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 3 цього закону - підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Визначаючи юрисдикційну приналежність спору певному національному судові, суди повинні з`ясувати, чи спір є приватноправовим або публічно-правовим; чи виник він з відносин, урегульованих нормами цивільного права; чи пов`язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин. Суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності та територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Стаття 15-1 ЗК України визначає повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, зокрема, щодо: внесення в установленому порядку пропозицій щодо розпорядження землями державної та комунальної власності, встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, регулювання земельних відносин; розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Статтею 25 ЗК України визначено порядок приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, зокрема визначено, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Частинами третьою-п`ятою статті 118 цього Кодексу передбачено, що громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Отже, наведеними нормами права встановлені підстави, порядок, строки передачі земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа, і визначені органи, уповноважені розглядати ці питання. Стосовно вибору та пред`явлення позову позивачем [PERSON] до відповідача саме Комишнянської селищної ради - суд зазначає наступне ; Згідно з вимогами статей22, 23 ЗК України (у редакції від 22 червня1993 року) та вищевказаного Указу Президента України особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня2004 року № 7 "Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ" судам роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до Перехідних положень ЗК України п. 21.вбачається, що - установити, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. Відповідно до ЗУ за № 1423 - ІХ від 27 травня 2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 27 квітня 2021 року № 1423 - ІХ повноваження з розпорядженнями землями на території громад в тому числі розташованими за межами населених пунктів передано сільським селищним радам .Земельні ділянки , які відносяться до зазначеного закону вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ , міст та які були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав , переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , але органи виконавчої влади , що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками , вже не мають права здійснювати розпорядження ними . Інші земельні ділянки та землі , які залишилися несформованими та не внесеними до державного земельного кадастру , переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим законом. Відповідно до абзацу першого п. 7 1 розділу V Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та розпорядженням Кабінету міністрів України № 721- р від 12 червня 2020 року визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Полтавської області в тому числі Комишнянської територіальної громади Миргородського району до складу якої входить Попівська сільська рада . Враховуючи , що КСП Перемога на день розгляду справи перейшло у приватну організаційну правову форму , суд приходе до висновку , що належним відповідачем по справі є саме Комишнянська селищна рада Миргородського району Полтавської області , оскільки Попівська сільська рада увійшла до Комишнянської територіальної громади. Вивчивши докази по справі судом встановлено , що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї баби [PERSON] яка померла [INFO] тому що його батько [PERSON] помер раніше а ніж батькова мати - [PERSON] , остання на момент смерті була зареєстрована в селі Попівка Миргородського району , але фактично проживала з вересня 1994 року у селі Декабристи Миргородського району з [PERSON] . Після смерті [PERSON] у 2019 році [PERSON] зверталась до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до Попівської сільської ради про визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування після смерті [PERSON] , але їй було відмовлено на тій підставі що вона не довела факт родинних відносин з [PERSON] , [PERSON] не залучався до справи як спадкоємець а ні в якості відповідача , а ні третьою особою по справі , рішення суду є чинним . Спадкова справа в нотаріуса після смерті [PERSON] не заведена , враховуючи , що [PERSON] заволодів спадковим майном після смерті своєї бабусі , він тим самим вступив в управління та володіння спадковим майном . ГУ Держгеокадастру повідомило суду , що [PERSON] була включена до списку пайовиків КСП «Перемога» Миргородського району Полтавської області за № 1394 у графі примітка навпроти вищевказаного прізвища вказано померла , згідно реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай КСП Перемога Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області на ім`я [PERSON] відсутні записи щодо реєстрації сертифікату на земельну частку пай, згідно книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею , договір оренди землі , відомості щодо видачі державного акту на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] на території Попівської сільської ради Миргородського району станом на 01.01.2013 року відсутні . Отже твердження позивача що [PERSON] був виписаний Сертифікат на право на земельну частку пай не відповідають дійсності , але [PERSON] оскільки була включена у список пайовиків до Державного акту на право колектичної власності , то мала право на земельну частку пай , яка і може увійти у спадок. Відповідач по справі Комишнянська селищна рада Миргородського району яка на день розгляду справи розпоряджається землями комунальної власності повідомила, що на земельну частку пай гр. [PERSON] після її смерті відумерлою спадщиною не визнавалась, оскільки КСП «Перемоги» не існує , а правонаступником є ПОСП Батьківщина із приватною організаційно -правовою формою господарювання , то суд приходе до висновку що належним відповідачем по справі є Комишнянська селищна рада , на території якої перебувала Попівська сільська рада і КСП Перемога і яка має повноваження на розпорядження землями комунальної власності . Також суд наголошує , що сторони по справі не заявляли про застосування строку позовної давності , тому приходе до висновку про задоволення позовних вимог . В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved