Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - Шоста Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позовні вимоги вмотивовані тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1998, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно розпорядження №4/2242-98, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №242п за реєстрованим №85-169 [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить кв. [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 15 квітня 2020 року, актовий запис №584. Після його смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті [PERSON] розпорядився належним йому майном, а саме 06 квітня 2020 року залишив заповіт на ім`я позивача [PERSON] , яка є його донькою, яким на випадок його смерті призначив спадкоємцем усієї належної йому частки квартири [ADDRESS] . У відповідний 6-місячний строк після смерті спадкодавця, позивач (як спадкоємець за заповітом) звернулася до Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонською Т.О. відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Оскільки позивачем не надано документу, що посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Однак, позивач зазначає, що свідоцтво про право власності на житло від 01.10.1998, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно розпорядження №4/2242-98, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №242п за реєстрованим №85-169 на квартиру [ADDRESS] перебуває у розпорядженні відповідача [PERSON] , яка є спадкоємцем іншої частини вказаної квартири, яку вона успадкувала після померлого [PERSON] , оскільки є матер`ю померлого. Таким чином позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. На підставі зазначеного та з урахування уточненої позовної заяви позивач просить суд, визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2021, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О. Ухвалою від 07.06.2021 відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 14.07.2021 задоволено клопотання представника позивача щодо витребування доказів по справі, а саме: витребовано з Шостої дніпровської державної нотаріальної контори спадкову справу №195/2020 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 08.11.2021 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті позовних вимог. 26.04.2022 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. В судове засідання позивач не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, надавши до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягала. Представник позивача - адвокат Дивляша О.В. у судове засідання не з`явився про слухання справи повідомлена належним чином. Відповідачка [PERSON] у судове засідання позивач не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, надавши до суду заяву про слухання справи у її відсутність. Представник третьої особи - Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, надавши до суду заяву про слухання справи у відсутність представника. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1998, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно розпорядження №4/2242-98, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №242п за реєстрованим №85-169 [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить кв. [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 15 квітня 2020 року, актовий запис №584. Після його смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його мати - [PERSON] та донька - [PERSON] . Крім того, на випадок своєї смерті [PERSON] розпорядився належним йому майном, а саме 06 квітня 2020 року залишив заповіт на ім`я позивача [PERSON] , яка є його донькою, яким на випадок його смерті призначив спадкоємцем усієї належної йому частки квартири [ADDRESS] . У відповідний 6-місячний строк після смерті спадкодавця, позивач (як спадкоємець за заповітом) звернулася до Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонською Т.О. відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Оскільки позивачем не надано документу, що посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на спадкове майно перебуває у спадкоємця [PERSON] . Відповідач [PERSON] є власником частини квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 жовтня 2020 року, виданого державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонською Т.О. та зареєстрованого в реєстрі під № 3-856, після смерті свого сина [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплене заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1223 ЦК України). Вона подала до нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається такою, що її прийняла. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Відповідач по справі на частину спадщини позивача не претендує. В даному випадку позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях щодо звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки в наданих державному нотаріусу для огляду необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для прийняття рішення про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, про що винесено вмотивовану постанову від 16 лютого 2021 року, у зв`язку із чим позивач була вимушена звернутися до суду із позовом для захисту своїх невизнаних прав. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. Про судову практику у справах про спадкування, в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на вищевказане спадкове майно з підстав прийняття спадщини за заповітом однак, з незалежних від неї причин вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказане спадкове майно, у зв`язку із чим була вимушена звернутися за захистом прав та інтересів до суду. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 970 грн. 00 коп.

Outcome: approved