Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Дудківка» про стягнення заборгованості по орендній платі за умовами договору оренди землі. Позивач посилається на те, що йому належить на праві приватної власності, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 6,7532 га, що розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Вищевказану земельну ділянку позивач, згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 29 серпня 2002 року та зареєстрованого 10.12.2009 року Магдалинівським відділом Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за № 040912301397, передав в оренду строком на 10 (десять) років ТОВ СП «Дудківка». Відповідно до умов п. 2.2. Договору оренди земельної ділянки, відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічного підвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії Договору та у формі: - Натуральна - пшениця - 500 кг., фуражне зерно - 1500 кг., сонях - 200 кг., цукор - 75 кг., один візок соломи; - Відробіткова - обробіток присадибної ділянки (оранка та культивація) - до 0,5 га, посів - до 0,3 га, механізоване збирання зернових - до 0,3 га, надання транспортних послуг - до 30 км. Послуги, які надаються Орендарем і не входять (не враховуються) до розміру орендної плати - ритуальні послуги у випадку смерті орендодавця. Дані, вказані вище (розмір, платежів за окремими формами орендної плати), встановлюються згідно біржових цін на продукцію, є динамічними та можуть змінюватися щороку у подальшому згідно п. 2.2. Договору за умови їх обов`язкового погодження сторонами. Розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, повинен коригуватися згідно індексації грошової оцінки землі та вимог чинного законодавства і не може бути меншим від розміру встановленого чинним законодавством. Але Орендар не виконує взяті на себе зобов`язання по виплаті орендної плати. Сторонами в Договорі погоджено три види орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову. Орендар не виплачує погоджений договором оренди грошовий еквівалент від вартості земельної ділянки, який має становити згідно Указу Президента України №725 від 19.08.2008 року, мінімальна орендна плата становить 3 % від нормативно грошової оцінки. За період дії договорів, незважаючи на збільшення вартості землі, інфляцію, орендна плата закладена в договорі у 2002 році, виплачується без змін, що неприпустимо 21 березня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату грошового еквівалента за 2017, 2018 та 2019 роки, на яку відповіді не отримав. Відповідно умов договору передбачена індексація орендної плати, враховуючи невиплачену за кожен календарний рік. Рівень інфляції 2017 рік - 13,7 %, 2018 рік - 9,8 %, 2019 рік - 4,1 %. Заборгованість по виплаті орендної плати згідно умов договору [PERSON] . За 2017 рік вартість земельної ділянки 316 462, 58 грн. х 3% = 9 493,87 грн. Згідно договору орендна плата : 9 493,87 грн. + вартість плати по видачі продукції по формах та відробітку за інформацією з ДФС становить за 2017 рік в розмірі 12 584,56 грн. та підлягає індексації на рівень інфляції та має становити: 9 493, 87 грн. + 12 584, 56 грн. = 22 078,43 грн. 22 078, 43 грн. х 13,7 % інфляція = 3 024, 74 грн., а разом до виплати має бути: невиплачений грошовий еквівалент - 9 493, 87 грн. + 3 024, 74 грн. = 12 518, 61 грн. За 2018 рік - 316 462, 58 грн. + 3% = 9 493, 87 грн. + інформація з ДФС за 2018 рік = 14 452,03 грн. + враховуючи невиплачену 12 518, 61 грн. Разом = 36 464, 51 грн. підлягає індексації в 2018 році на 9,8% = 3 573, 52 грн. Заборгованість по орендній платі за 2018 рік = 9 493, 87 грн. + 3 573, 52 грн. = 13 067,39 грн. За 2019 рік вартість земельної ділянки становить 297 260, 51 грн. х 3% = 8 917,81 грн. + враховуючи для індексації, невиплачену за 2017 рік - 12 518,61 грн. + за 2018 рік - 13 067,39 грн. + 8 917,81 грн. за 2019 рік разом 34 503,81 грн. на рівень інфляції 2019 року х 4,1 %. 34 503, 81 грн. х 4,1 % = 1 414, 65 грн. Заборгованість по орендній платі за 2019 рік = 8 917.81 грн. + 1 414,65 грн. = 10 332,46 грн. А саме: 2017 рік - 12 518,61 грн., 2018 рік - 13 067,39 грн., 2019 рік - 10 332,46 грн. Разом 35 918,46 грн. + пені 13 648,17 = 44 771,69 грн., а позов 31 121,52 грн. за рахунок пені + 13 650,17 грн. Різниця + 13 650,17 грн. П. 3.2.11 за несвоєчасну сплату орендної плати передбачена пеня. Тому прохає невиплачену за 2015 та 2016 рік заборгованість в розмірі 22 672,24 грн. отримана за рішенням ВСУ в квітні 2021 року, тобто через 5 років. Вказана сума підлягає стягненню пені в 4,53 грн. х 1820 днів = 8 252 грн. Також вказані 22 672, 24 грн. як невиплачені підлягають індексації на рівень інфляції в 2017 році на 13,7% = 3 106,09 грн. Згідно п.3.2.11 договору за несплату орендної плати передбачено нарахування пені. За 2017 рік невиплачена сума становить 12 518, 61 грн. х 0,02 % = 2 грн. 50 коп. х 1093 дні = 2 736 грн. За 2018 рік - 13 067, 39 грн. х 0,02 % = 2,61 грн. х 729 днів = 1 905,22 грн. За 2019 рік - 10 332,46 грн. х 0,02 % = 2,06 х 365 днів = 754,26 грн. Разом нараховано пені за 3 роки - 5 395, 48 грн. Також підлягає нарахуванню пені за 2015 року та 2016 року на 22 672, 24 грн. визнану судовою владою, яка має становити 22 672,24 грн. х 0,02 % = 4 грн. 53 коп. за 5 років, а це 1820 днів х 4 грн. 53 коп. = 8252,69 грн. Разом до сплати розмір пені становить - 5 395, 48 грн. + 8252, 69 грн. = 13 648, 17 грн. Розрахунки відповідають вимогам договору, обгрунтовані, не суперечать чинному законодавству, та підлягають стягненню з Відповідача в наступному розмірі Заборгованість за 2017 рік, 2018 рік та 2019 рік в сумі 31 121,52 грн. та пені в розмірі 13 648, 17 грн. Позивач вважає, що заборгованість по орендній платі становить 44 769, 69 грн. Крім того, позивач прохає врахувати прецендентне рішення Верховного Суду від 27.01.2021, справа №179/2035/17. Позивач вважає, що йому завдано моральної шкоди на суму 20 000 грн. Таким чином, позивач вважає, що його права як орендодавця порушені, тому звертається до суду із вимогами щодо стягнення несплаченої орендної плати та моральної шкоди. 28 березня 2022 року відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, де зазначається, що відповідач заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за 2017 та 2018 роки та пені. Загальна сума заборгованості по виплаті орендної плати за 2019 рік становить 9 297 грн. 67 коп. Враховуючи, що позивач виплатив заборгованість в натуральній формі в більшому розмірі на суму 4 796,94 грн., у зв`язку із чим позивач вважає, що заборгованість по орендній платі за 2019 рік становить 4 500,73 грн. Крім того, представник відповідача заперечив проти позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди. Дослідивши докази, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди земельної ділянки розміром 6, 72 га (кадастровий № 1222382500:01:001:0069), який зареєстровано 10.12.2009 року відділом Держкомзему у Магдалинівському районі за № 040912301397 (а. с. 9-12). Відповідно до умов п. 2.2. Договору оренди земельної ділянки, відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічного підвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії Договору та у формі: - натуральна - пшениця - 500 кг., фуражне зерно - 1500 кг., сонях - 200 кг., цукор - 75 кг., один візок соломи; - відробіткова - обробіток присадибної ділянки (оранка та культивація) - до 0,5 га, посів - до 0,3 га, механізоване збирання зернових - до 0,3 га, надання транспортних послуг - до 30 км. Послуги, які надаються Орендарем і не входять (не враховуються) до розміру орендної плати - ритуальні послуги у випадку смерті орендодавця. Дані, вказані вище (розмір, платежів за окремими формами орендної плати), встановлюються згідно біржових цін на продукцію, є динамічними та можуть змінюватися щороку у подальшому згідно п. 2.2. Договору за умови їх обов`язкового погодження сторонами. Розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, повинен коригуватися згідно індексації грошової оцінки землі та вимог чинного законодавства і не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством. Орендар за погодженням з Орендодавцем може виконати своє зобов`язання з виплати орендної плати як у грошовій так і у натуральній або у відробітковій без внесення змін до даного договору. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. В Указі Президента України від 2 лютого 2002р. «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» (в редакції станом на дату реєстрації договору оренди - 10.12.2009 року) встановлено плату за оренду земельних ділянок в розмірі не менше 3 % від вартості земельної ділянки. З огляду на викладене, Указ Президента № 92/2002 має рекомендаційний характер та він є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. Оскільки на день державної реєстрації договору оренди землі законодавством встановлено плату за оренду земельної ділянки в розмірі не менше 3 % від вартості земельної ділянки, суд вважає обґрунтованим право позивача щодо збільшення розміру орендної плати. Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконує умови договору, у зв`язку із чим істотно порушується договір, через систематичність несплати орендної плати в грошовій формі. За таких обставин, маються достатні підстави для припинення права користування відповідача земельною ділянкою, яка належить позивачеві. Оскільки договором оренди земельної ділянки передбачено право позивача на отримання орендної плати в грошовій формі, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення заборгованості та пені за 2017-2019 роки. При визначенні заборгованості відповідача з виплати орендної плати у період з 2017-2018 роки та пені, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Із вищенаведеного вбачається, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання орендарем зобов`язань за договором, позовна давність за вимогами орендодавця про стягнення орендної плати повинна обчислюватися з моменту настання строку виплати орендної плати. Беручи до уваги те, що позивач звернувся до суду 09.02.2022 року та вимагає виплати орендної плати за 2017-2018 роки та пені, суд вважає обґрунтованим посилання відповідача про пропуск позивачем строку давності. Оскільки [PERSON] було подано позовну заяву із пропуском трирічного строку позовної давності та відповідачем заявлено про її застосування, що є підставою для відмови у позові в частині стягнення заборгованості по орендній платі з 2017 року по 2018 рік та пені. Суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо невиплаченої орендної плати за 2019 рік в розмірі 9 297,67 грн., виходячи з розрахунку представника відповідача наведеному у відзиві на позовну заяву. Суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача про зменшення заборгованості по орендній платі, у зв`язку із виплатою орендної плати в натуральній формі у більшому розмірі, оскільки умовами договору не передбачено взаємозалік різних видів орендної плати та вказані умови не погоджено сторонами. Частиною 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем не надано доказів для підтвердження того, що йому була нанесена моральна шкода, у зв`язку із чим необхідно відмовити в цій частині у задоволенні позовних вимог. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 647 грн. 70 коп. (а. с. 1), однак недоплачено судовий збір 344 грн. 70 коп., тому витрати по справі слід стягнути з відповідача в частині задоволених вимог.

Outcome: partial