Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Новоолександрівської сільської ради про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері - [PERSON] , померлої [INFO] на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , спадщину після якої позивач прийняв, звернувшись з відповідною заявою до Запорізької районної державної нотаріальної контори, в зв`язку з чим була відкрита спадкова справа. Однак, Постановою державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.02.2022 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю належних документів на спадковий житловий будинок на ім`я спадкодавця, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку він не має змоги, тому звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача - адвокат Заярна М.А. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1233 ЦК України заповіт - це письмове розпорядження спадкодавця відносно свого майна. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За змістом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується наданим суду свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 13.09.2017 року. Відповідно до наданого суду заповіту вбачається, що [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області 25.05.2017 р. № 08, в якому вона зробила наступне особисте заповідальне розпорядження: все належне їй на час смерті майно вона заповіла [PERSON] . Вищевказаний заповіт на час відкриття спадщини не змінений та не відмінений. Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою до Запорізької районної державної нотаріальної контори, в зв`язку з чим була відкрита спадкова справа №396/2017 р, копія якої була надана суду. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «про нотаріат» у разі не подання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 20.02.2022 року нотаріусом Кравцовою Л.М. вбачається, що в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлено в зв`язку з відсутністю у нього необхідних правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящихся, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до даних погосподарської книги Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області головою домогосподарства житлового будинку [ADDRESS] зазначена [PERSON] . Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об`єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок на ім`я спадкодавниці перешкоджає реалізації спадкових прав позивачу, а у позасудовому порядку він позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті матері з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved