Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором б/н від 26.05.2011 у розмірі 36235,11 гривень та судові витрати у розмірі 2270,00 гривень. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву від 26.05.2011 б/н. При підписанні анкети заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов зазначеного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до розміру 29000 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору, на підставі якого відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою Банку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та у межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язання за договором не виконав, так як в процесі користування кредитним рахунком не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. У зв`язку з порушенням зобов`язання за кредитним договором, відповідач станом 14.09.2021 року має заборгованість у розмірі 36235,11 грн., з яких: 28993,55 грн. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 28993,55 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту ; 7241,56 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою Гощанського районного суду від 21.10.2021 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків заяви. Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 29.10.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 19.11.2021 року розгляд справи відкладено до 17.12.2021 року у зв`язку з неявкою відповідача щодо якого відсутні докази належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 17.12.2021 року розгляд справи відкладено до 29.12.2021 року у зв`язку з неявкою відповідача щодо якого відсутні докази належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 29.12.2021 року розгляд справи відкладено до 20.01.2022 року у зв`язку з неявкою відповідача щодо якого відсутні докази належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалами Гощанського районного суду Рівненської області від 20.01.2022 року та 16.02.2022 року розгляд справи відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача щодо якого відсутні докази належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалою від 20.04.2022 вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Усі поштові повідомлення, які надсилалися судом відповідачу, повернуто із відмітками «За закінченням терміну зберігання», ухвала про відкриття провадження, позовна заява і додані до неї документи отримані відповідачем в суді особисто 20.01.2022, про що в матеріалах справи наявна відповідна розписка. Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року). Таким чином, суд вважає, що дотримання права позивача бути обізнаним з інформацією про дату, час і місце розгляду справи судом було забезпечене. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому законом,\~звернутися за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів (ч.\~1.ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Як вбачається з матеріалів справи 26.05.2011 між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У вказаній Анкеті-заяві, зазначено, що позичальник ознайомився із умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку. Також, судом встановлено, що АТ «КБ «Приватбанк» відповідачу було надано наступні кредитні карти: [NUMBER] - дата відкриття 26.05.2011 року, термін дії 12/15; [NUMBER] - дата відкриття 28.12.2014 року, термін дії 12/18, [NUMBER] - дата відкриття 05.03.2015 року, термін дії 12/18; [NUMBER] - дата відкриття 15.05.2019 року, термін дії 03/23; [NUMBER] - дата відкриття 19.07.2019 року, термін дії 05/23. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] , вбачається, що старт карткового рахунку відбувся 26.05.2011, а в подальшому кредитний ліміт збільшувався і зменшувався; 25.01.2021 збільшено кредитний ліміт до 29000 грн., а 06.05.2021 - зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач нарахував відповідачу заборгованість, виходячи з умов викладених в «Умовах та правилах надання банківських послуг», Тарифів банку. Позивач зазначає, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо належного та вчасного повернення коштів і станом на 14.09.2021 року має заборгованість у розмірі 36235,11 грн., з яких: 28993,55 грн. заборгованість за тілом кредита, в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита, 28993,55 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита ; 7241,56 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Задовольняючи позов суд виходить з наступного. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг за користування Кредитом та Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, передбаченому Тарифами Банку, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів у році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12. Відповідач наданого позивачем розрахунку заборгованості не спростував. Таким чином, враховуючи, що відповідно до виписки за договором відповідач користувався кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної карти, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати відсотків за користування ним. З огляду наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 36235,11 грн. заборгованості за кредитним договором. Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2270,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved