Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей Зарічанської сільської ради Хустського району, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 18 вересня 2012 року по 01 квітня 2015 року позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і за час шлюбу у них народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 01.04.2015 року шлюб між ними розірвано. Позивачка вказує, що в даному судовому рішенні було встановлено, що вона та відповідач припинили будь-які відносини в травні місяці 2013 року і з того часу проживають окремо. Вона проживала у своїх батьків у с. Гребля Хустського (тодішнього Іршавського) району, де і народила сина. Рішенням Іршавського районного суду від 30.12.2013, що вступило в законну силу 17.06.2014 після розгляду справи апеляційним судом, вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі по 450 грн щомісяця, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, участі у вихованні сина не приймає, бачив дитину кілька разів і то випадково, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина. Позивачка вказує, що народила сина в момент припинення стосунків з відповідачем під час їх окремого проживання, з пологового будинку її та дитину забирали її батьки і з самого народження дитини вона повністю виховує сина одна, без відповідача. Не займаючись духовним та моральним розвитком дитини, батько своїми діями, а точніше повною бездіяльністю, тільки спричиняв дитині переживання та моральні страждання. Крім цього відповідач подав до служби у справах дітей Зарічанської сільської ради заяву, в якій добровільно погоджується на позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] , посилаючись на «сімейні обставини, що склалися». У зв`язку з наведеним, позивачка звернулася до суду із позовними вимогами про позбавлення відповідача батьківських прав. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Поп Й.Й. будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність сторони позивача. Відповідач [PERSON] будучи належним чином своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, з невідомих суду причин в судове засідання не з`явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відзив на позов відповідач не подав. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особи Служби у справах дітей Зарічанської сільської ради Хустського району в судове засідання також не з`явився, проте надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання висновку виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Хустського району про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Обстеживши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що з 18 вересня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у сторін народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 01.04.2015 року по справі № 301/193/15-ц шлюб між сторонами розірвано. Даним судовим рішенням встановлено, що з травня 2013 року [PERSON] переїхала проживати до своїх батьків у с. Гребля Іршавського району, де і народила сина. Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 30.12.2013 по справі № 301/3224/13-ц, що вступило в законну силу 17.06.2014 після розгляду справи Апеляційним судом Закарпатської області, вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі по 450 грн щомісяця, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. З матеріалів справи встановлено, що відповідач своїх аліментних зобов`язань перед позивачкою не виконує, зокрема за березень-серпень 2021 року аліменти не сплачував взагалі. Дитина сторін проживає разом з матір`ю, позивачкою по справі [PERSON] в [ADDRESS] , що стверджується довідкою Зарічанської сільської ради від 09.09.2021 за № 247. Дитина навчається у 3 класі Греблянської гімназії. З довідки та характеристики на малолітнього [PERSON] із Греблянської гімназії встановлено, що «з боку батьків увагу дитині приділяє мама. Вона забезпечує сина всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання залежно від потреб. У дитини завжди чистий одяг, має охайний вигляд. Мама постійно цікавиться успіхами сина в гімназії та відвідує усі батьківські збори. Батько жодного разу за час навчання [PERSON] у закладі освіти не з`являвся та жодними іншим чином справами сина не цікавився». Згідно висновку виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Хустського району про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконкому Зарічанської сільської ради від 30.07.2021 № 86 встановлено, що орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Зарічанської сільської ради, з метою захисту прав і законних інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] . 16.09.2021 посилаючись на «сімейні обставини, що склалися», відповідач [PERSON] подав до служби у справах дітей Зарічанської сільської ради власноручно написану заяву, згідно якої не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . У відповідності до вимог ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 ч.1 п.1-2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухиляння батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачка сплатила 908 грн судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачкою судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved