Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, про визнання\~виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує порушенням процедури вчинення виконавчого напису, а саме, такий не був вчинений на нотаріально посвідченому договорі, без перевірки наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, підтверджуючих документів, поза межами строку позовної давності. Відповідач письмовий відзив на позов не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову не висловила. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явився, разом з тим його представник, адвокат Бойко Б.Б., подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач відзив на позов не подав, явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивачки, наданою у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини першої\~ст.2 Цивільного процесуального кодексу України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~ст. 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Способи захисту цивільних прав визначені у\~ст. 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.\~20\~Цивільного кодексу\~України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що 06 вересня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Терра банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №180834 відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у вигляді овердрафту на умовах визначених публічною пропозицією та цим договором. Ліміт овердрафту встановлено у розмірі 11000грн.(п.2.2 договору). Строк (період) кредитування: з 06 вересня 2013 року по 06 вересня 2014 року (п.2.3 договору). Відповідно до п.2.3.1 договору період кредитування, зазначений в цьому пункті Кредитного договору, продовжується на наступні 12 календарних місяців на умовах, визначених Публічною пропозицією та цим кредитним договором у разі, якщо банк не направить позичальнику письмове повідомлення про відмову від продовження строку (періоду кредитування за 5 (п`ять) робочих днів від дати остаточного повернення кредитних коштів. Датою остаточного повернення кредитних коштів є 06 вересня 2015 року (п.2.3.2 договору). Як установлено з рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2018, яке набрало законної сили 12.11.2018 [PERSON] розлучилась зі своїм чоловіком [PERSON] та відновила після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище [PERSON] . 18.09.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис №5626, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №180834 від 06.09.2013 року укладеним між [PERSON] та ПАТ «ТЕРРА БАНК», правонаступником якого є ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», код ЄДРПОУ 37616617, строк платежу за яким настав. Стягнення проводиться за період з 21.02.2018 по 12.2019 року. Сума заборгованості складає 15240,31грн., в тому числі: Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10083,84грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3,71грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00грн.; строкова заборгованість за комісією становить 0,00грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00грн.; строкова заборгованість за штрафами та пенями становить 5152,76грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плати із стягувача в розмірі 500грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження на підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем Павелків Т.Л. 17.10.2022 відкрито виконавче провадження. Згідно\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 затверджено Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 № 622 даний Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В той же час постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» вищевказаного Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. У своїй Постанові від 21 вересня 2021 року (справа 910/10374/17) Велика Палата Верховного Суду вказала, що «оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». З аналізу документів, які містяться у матеріалах справи вбачається, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом на підставі кредитного договору 286205803 від 15.05.2020, який не було нотаріально посвідчено. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Аналогічна правова позиція міститься в ряді інших постанов Верховного Суду. В супереч обов`язку доказування, відповідачем не надано суду доказів того, що позивач повідомлявся ним про розмір наявної заборгованості, а також про перехід до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» права вимоги за кредитним договором від первісного кредитора із зазначенням нових реквізитів для сплати заборгованості. За наведених обставин, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Також суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі ст.141 ЦПК України\~у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40грн.

Outcome: approved