Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до Іваничівського районного суду Волинської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку, зареєстрований [PERSON] , який був зареєстрований у будинковолодінні на його прохання на декілька місяців, однак ніколи у будинку не проживав. Адреса місця його проживання невідома. Відповідач догляду за будинком не здійснює, за комунальні послуги коштів не сплачує. Реєстрація відповідача в будинку позивача перешкоджає здійсненню ним права власності, користування та розпорядження належним йому майном, а також створює певні незручності матеріального характеру, в частині оплати за комунальні послуги. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, будинком [ADDRESS] . 21 грудня 2021 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 25 січня 2022 року закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від останньої надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 25 листопада 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори Волинської області Кононенко Л.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 3320 позивач, [PERSON] , є власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . (а.с. 9). Згідно копії будинкової книги А № 0141869, у вище вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач - [PERSON] (а.с.12-13). Також вказане стверджується повідомленням виконавчого комітету Поромівської сільської ради від 08 вересня 2021 року № 1046/01-14 згідно якого, [PERSON] дійсно зареєстрований в житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] з 31 жовтня 2014 року по теперішній час. (а.с.15). Копією облікової картки об`єкта погосподарського обліку також підтверджується місце реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] . (а.с.17-20). Актом обстеження на предмет проживання або не проживання громадянина України [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] Поромівської сільської ради стверджується, що у житловому будинку, який розташований за вище вказаною адресою проживає [PERSON] . Відповідач [PERSON] за вище вказаною адресою не проживає та не перебуває, а лише зареєстрований, що підтверджено свідками, які зазначені в акті [PERSON] , [PERSON] (а.с.16). Як стверджується матеріалами справи відповідач в зазначеному будинку не проживає, будь-яких витрат по його утриманню не несе, будь-яких зв`язків з позивачем не підтримує. Згідно статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачує комунальних послуг за жиле приміщення, не бере участі в його утриманні. Оскільки відповідач в зазначеному будинку не проживає понад рік, за відсутності будь-яких домовленостей із власником та законних підстав на збереження за ним житла, ніяких обов`язків щодо утримання будинку не несе, він втратив право користування жилою площею в даному будинку та, в порядку ст. 405 ч. 2 ЦК України, підлягає до визнання його таким, що втратив право користування житлом в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку.

Outcome: approved