Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

Заявниця звернулася з заявою до суду, мотивуючи тим, що 16.03.2022 року близько 16 години в м.Маріуполь Донецької області по вулиці Металургів в магазині «Грація» загинув її чоловік - [PERSON] , [INFO] , внаслідок обстрілу житлового кварталу. 18 березня 2022 року заявниця була змушена залишити м.Маріуполь. Звернувшись до Петрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , заявниця отримала відмову у проведенні державної реєстрації, оскільки для підтвердження факту смерті чоловіка нею не було пред`явлено жодного документу, що передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», так як обставини, які склалися в момент смерті її чоловіка, загрожували смертю і заявниці, тому вона не змогла оформити документи на території міста. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - Петрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, письмовою заявою просив справу слухати без його участі, не заперечує щодо задоволення заяви. Заслухавши заявницю, свідка, дослідивши документи справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2022 року близько 16 години в [ADDRESS] в магазині «Грація» загинув її чоловік - [PERSON] , [INFO] , внаслідок обстрілу житлового кварталу. Це сталося за таких обставин. 16 березня 2022 року, перебуваючи у підвалі багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , заявниця зі своїм чоловіком [PERSON] , сестрою заявниці [PERSON] та іншими громадянами близько 16 години вирішили приготувати їжу. Для цього чоловік заявниці мав намір піти за продуктами харчування до магазину « [INFO] », що також розташований по [ADDRESS] . В момент перебування чоловіка заявниці в середині будівлі магазину « [INFO] » розпочався обстріл житлового кварталу, внаслідок якого в будівлі магазину виникла пожежа та завал конструкцій самої будівлі. Після цієї події заявниця більше свого чоловіка не бачила. Зі слів інших громадян, які першими опинилися біля магазину «Грація», здійснити розбирання завалів конструкцій магазину на той час було неможливо, крім цього, заявниці було повідомлено про те, що всі, хто перебував у магазині в момент обстрілу, загинули. 18 березня 2022 року заявниця була змушена залишити м.Маріуполь Донецької області. Звернувшись до Петрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) для отримання свідоцтва про смерть чоловіка [PERSON] , заявниця отримала відмову у проведенні державної реєстрації(а.с.5), оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ встановленого зразка, який може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті, також для підтвердження факту смерті чоловіка заявницею не було пред`явлено жодного документу, що передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», так як обставини, які склалися в момент смерті її чоловіка, загрожували смертю і заявниці, тому вона не змогла оформити документи на території міста. Згідно ч.ч.1, 2 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року №15), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно ч.3 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за №719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: 1)лікарське свідоцтво про смерть(форма №106/о) установленої форми; 2)фельдшерська довідка про смерть(форма №106/о) установленої форми; 3)лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; 4)рішення суду про оголошення особи померлою; 5)рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; 6)повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; 7)повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Заявницею для підтвердження факту смерті чоловіка не було пред`явлено жодного документу, що передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», так як обставини, які склалися в момент смерті її чоловіка, загрожували смертю і заявниці, тому вона не змогла оформити документи на території міста. Але факт смерті [PERSON] , [INFO] , підтвердила свідок по справі [PERSON] . Враховуючи викладене, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини на підставі наданих заявником доказів у їх сукупності, суд вважає, що заява знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, тому вона підлягає задоволенню. Відповідно до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. А тому суд допускає негайне виконання рішення. На підставі ст.317 ЦПК України та

Outcome: approved