Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначає, що 10.03.2021 року [PERSON] викрав із належного йому автомобіля грошові кошти в сумі 5000 грн та 200 доларів США (в перерахунку - 5548,62 грн), а також акумуляторну батарею вартістю 1366,8 грн, у зв`язку з чим вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 08.11.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. 09.12.2021 року вирок суду набрав законної сили. Спричинена позивачу матеріальна шкода [PERSON] відшкодована частково - у розмірі 2000 грн, решта суми шкоди у розмірі 8548,62 грн залишається невідшкодованою. Окрім того, протиправними діями відповідача [PERSON] завдано моральної шкоди, розмір якої він оцінює у 10 000 грн. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, проте представник позивача звернувся із заявою про розгляд справи без їхньої участі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Про причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 26.04.2022 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено такі обставини. Вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 08.11.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік. 09.12.2021 року вищевказаний вирок набрав законної сили. Як вбачається із вироку Монастириського районного суду Тернопільської області від 08.11.2021 року, [PERSON] 10.03.2021 року приблизно 4 год 00 хв, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає, умисно, з метою викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа відкрив водійські дверці до салону автомобіля марки ВАЗ-2103, державний номерний знак [NUMBER] , що був припаркований по вул. Шляхта в с. Швейків Чортківського району Тернопільської області, та належить потерпілому [PERSON] , проник усередину автомобіля, де із бардачка викрав гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 5000 грн та 200 доларів США (в перерахунку - 5548,62 грн), а також, відкривши капот автомобіля, проник у моторний відсік, звідки таємно викрав акумуляторну батарею марки «SADA STANDART» 6СТ-62А3 вартістю 1366,8 грн. Із викраденим майном з місця вчинення злочину [PERSON] втік, чим спричинив потерпілому [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 11915,48 грн. Спричинена потерпілому матеріальна шкода [PERSON] відшкодована частково, а саме в розмірі 2000 грн. Речовий доказ у кримінальному провадженні - акумуляторну батарею марки «SADA STANDART» 6СТ-62А3 згідно вироку повернено [PERSON] . Судом встановлено, що при розгляді зазначеного кримінального провадження [PERSON] не скористався своїм правом на подання цивільного позову. Як вбачається із позову, неправомірними діями [PERSON] позивачу завдано моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, позивач був змушений відвідувати правоохоронні органи та суд для надання свідчень у вказаному кримінальному провадженні, внаслідок цього у нього часто проявляються емоційні спалахи, виникає дратівливість та збудливість. Моральну шкоду, яку позивач оцінює у 10000 грн, а також решту матеріальної шкоди в сумі 8548,62 грн, завданої кримінальним правопорушенням, [PERSON] не відшкодовано. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення. У ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної шкоди тощо. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, ураховуються, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При вирішенні позовних вимог в частині відшкодування спричиненої моральної шкоди суд бере до уваги, що відповідачем відносно [PERSON] вчинено кримінальне правопорушення, чим йому спричинено душевних страждань, а відтак він має право на відшкодування моральної шкоди. На думку суду, позивачем доведено перенесення моральних страждань. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково. Позивач просить стягнути на його користь 10 000 грн моральної шкоди, проте, на думку суду, ним достатньо не обґрунтовано, з яких міркувань він виходив, визначаючи шкоду саме в такому розмірі. З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, добросовісності та розумності. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, зокрема тяжкість вимушених змін у його життєвих відносинах, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Тому суд уважає справедливим визначити суму компенсації в розмірі 2000 грн. Що стосується вимог про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, то суд дійшов до переконання, що позов в цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] спричинена матеріальна шкода, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у розмірі 8548, 62 грн, яка у добровільному порядку не відшкодована, а тому позовні вимоги про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди слід задовольнити. У силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 1089,60 грн судового збору: з яких 908 грн - за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди і 181,6 грн - за частково задоволену позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial