Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за № 45098 про стягнення з нього на користь АТ «Іде банк» заборгованості в сумі 67\~397 гривень 05 копійок. Посилаючись на порушення законодавства при вчиненні вказаного виконавчого напису, що полягають у відсутності оригіналу кредитного договору, неотримання нотаріусом документів щодо безспірності розміру заборгованості, неповідомлення стягувачем боржника про необхідність сплати боргу та існування спору в суді щодо розміру заборгованості, позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а.с. 34 39). Третя особа, вважається повідомленою на підставі ч. 4 ст. 130 ЦПК України, оскільки судове повідомлення було повернуто до суду без вручення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 48). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідач надав суду відзив на позов у якому повідомив про дотримання ним усіх процедур щодо звернення до нотаріуса для отримання спірного виконавчого напису і надав документи на підтвердження своїх заперечень (а.с. 49 56). Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З наданих позивачем на підтвердження своїх вимог копій письмових доказів вбачається, що 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за № 45098 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Іде банк» заборгованості в сумі 67\~397 гривень 05 копійок (а.с. 11). Вирішуючи справу по суті, суд керується наступними нормами цивільного законодавства. Згідно із вимогами статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Серед іншого, статтею 89 Закону України «Про нотаріат», встановлено вимоги до змісту виконавчого напису нотаріуса. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна; при цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права, а тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, як і безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідно до вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як наслідок, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості та її розміру. Зокрема, стягувач надав нотаріусу відповідні документи щодо розміру заборгованості боржника та її обрахування, яку викладено у довідці-розрахунку від 06.04.2021 року і підтверджено довідкою від 17.05.2021 року № 12.4./41464 про ненадходження платежів (а.с. 70, 72). Однак, під час розгляду справи позивач не спростував належними та допустимими доказами того, що сума заборгованості перед відповідачем за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення. Також, пункт 3.1. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012\~року № 296/5 передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: -якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Так, суд враховує, що стягувачем було подано до нотаріуса відповідні документи в яких чітко і конкретно було зафіксовано розмір заборгованості боржника. Крім того, пункт 2.2. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012\~року № 296/5 передбачає, що у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Натомість, під час розгляду справи позивачем не доведено перед судом порушення при вчиненні спірного виконавчого напису приватним нотаріусом вищенаведених норм спеціального законодавства. До того ж, відповідно до пункту 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, визначено, що такими документами є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Так, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Довідку-розрахунок на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, було подано банком разом із заявою стягувача на ім`я приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису, який оскаржується цим позовом (а.с. 68 69). Отже, на підставі наданих відповідачем на підтвердження своїх заперечень письмових доказів, судом встановлено, що стягувач належним чином дотримався вимог пункту 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто, відповідачем спростовано доводи позивача про ненадання нотаріусу документу про безспірність розміру заборгованості. Також, суд не приймає до уваги доводи позивача про існування станом на дату спірного виконавчого напису нотаріуса спору в суді щодо розміру заборгованості, оскільки такий факт не підтверджено позивачем у спосіб визначений цивільним процесуальним законом. При цьому, обставини оскарження позивачем певних пунктів кредитного договору з проханням визнати їх недійсними не свідчать про існування в суді спору щодо розміру заборгованості, оскільки є позовними вимогами немайнового характеру. Крім того, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо неповідомлення стягувачем боржника про погашення боргу, у взаємозв`язку із висновками Верховного Суду у постанові від 13.10.2021 року по справі № 554/6777/17-ц, оскільки разом із відзивом відповідачем надано суду письмові докази надіслання боржнику вимоги від 06.04.2021 року про погашення заборгованості (а.с. 71, 73 74). Тобто, під час розгляду справи позивачем, не виконано, передбаченого статтею 81 ЦПК України обов`язку довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не підтверджено факту неправомірності спірного виконавчого напису та необхідності його скасування. Отже, під час розгляду справи, судом не встановлено існування передбачених цивільним законом підстав для скасування вчиненого 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. виконавчого напису за № 45098\~ про стягнення заборгованості з позивача. За таких обставин, позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Також, у зв`язку із відмовою в задоволенні позову, за нормою пункту 8 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення даного рішення суд вирішує питання про існування підстав для скасування заходів забезпечення позову, оскільки відпали підстави для подальшого забезпечення даного позову. До того ж, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed