Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

В січні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на своє утримання на період навчання у розмірі 1/4 частки заробітної плати (доходу), починаючи стягнення з дня подання позовної заяви. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що народився [INFO] і відповідач є його батьком. Вказав, що на даний час навчається на денній формі навчання у Новоодеському професійному аграрному ліцеї. У зв`язку з навчанням, не має можливості працювати, не має інших джерел доходу, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість та повинен утримувати свого повнолітнього сина на час навчання, однак такої матеріальної допомоги не надає, незважаючи на його обов`язок, передбачений Сімейним Кодексом України, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з вищевказаним позовом. У судове засідання позивач не з`явився, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просила його задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив про часткове визнання позовних вимог позивача в розмірі 1/6 частки його заробітної плати (доходу) з посиланням на те, що він з 2006 року перебуває в іншому шлюбі та має від цього шлюбу неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яку теж утримує та утримує дружину, яка є безробітною. Також у заяві зазначено, що ним справно та своєчасно сплачувалися аліменти до досягнення сином повноліття. Відповідач просив суд про розгляд справи за його відсутності, Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] народився позивач [PERSON] , батьком якого є відповідач по справі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки про навчання за № 846, виданої 16.12.2021 р. Новоодеським професіональним аграрним ліцеєм, позивач [PERSON] навчається в Новоодеському професійному аграрному ліцеї на денній формі навчання з 02.09.2019 року (наказ № 6 з-удз від 30.08.2019 р.), строк закінчення навчання 14.02.2023 р. Як встановлено судом, відповідач, окрім повнолітнього сина [PERSON] , має на утриманні ще одну неповнолітню дитину від іншого шлюбу: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, наданим відповідачем із заявою, серії [NUMBER] . Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд погоджується з доводами позивача про те, що навчання сина, який навчається у Новоодеському професійному аграрному ліцеї, потребує значних матеріальних затрат, оскільки необхідно сплачувати кошти за проживання, харчування та проїзд, придбавати канцелярські прилади. Матеріалами справи доведено, що відповідач є батьком позивача [PERSON] , який є повнолітнім, навчається у Новоодеському професійному аграрному ліцеї. Обов`язок по утриманню повнолітньої дитини в період її навчання покладений на обох батьків. При вирішення питання про розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, суд приймає до уваги, що відповідач має на утриманні іншу неповнолітню дитину від іншого шлюбу, що підтверджено дослідженими письмовими доказами. Враховуючи викладене, оскільки позивач [PERSON] продовжує навчання на денному відділенні, у зв`язку з чим не має можливості влаштуватись на роботу, то суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене та часткове визнання відповідачем позову, наявність на утриманні відповідача ще однієї неповнолітньої дитини від другого шлюбу, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов, у розмірі 1/6 частини аліментів. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання як повнолітнього сина, який навчається, у розмірі 1/6 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно, з моменту подачі позову до суду та до досягнення ним 23-х років за умови, що він продовжуватиме навчання. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як встановлено із матеріалів справи, відповідач є учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення серії [NUMBER] від 10.01.2019, а тому, згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору. За таких обставин, приймаючи до уваги, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при поданні позовної заяви та відповідач теж звільнений від оплати судових витрат відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає, що судовий збір компенсувати за рахунок держави, оскільки сторін по справі звільнено від сплати судового збору.

Outcome: partial