Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

22.06.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказала, що у шлюбі з відповідачем перебуває з 30 жовтня 1999 року. Від шлюбу з відповідачем мають дітей - дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що відповідач зловживає спиртним напоями та знаходячись у стані алкогольного сп`яніння не має можливості себе контролювати, у зв`язк уз чим його поведінка стаэ агресивною. Відповідач у присутносты дытей застосовує до неї психологічне насилля, що виражається нецензурною лайкою, спілкується з дітьми на підвищених тонах, через що у малолітньої дочки виникає почуття страху, тому вона намагається уникати зустрічей з відповідачем. Позивачка зауважила, що має постіний дохід, шкідливих звички відсутні. Добре відноситься і намагається максимально приділяти увагу вихованню та всебічному розвитку дитини, а тому вважає, що малолітній дочці буде краще та безпечніше проживати разом з нею, оскліьки відповідач не може створити належні умови для її морального, двуховного та фізичного розвитку. Крім того, позивачка зазначила, що не має намірів чинити перепони відповідачу у спілкуванні з дитиною. Просила визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] з нею за місцем проживання. Провадження у справі було відкрито 16.08.2021 року з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Під час підготовчого провадження позивачка звернулася до суду з заявою про розгляд заявлених вимог за її відсутності, повідомила суд, що підтримує позовні вимоги. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги [PERSON] . З огляду на заяву відповідача про визнання позову, суд, відповідно до правил статті 200 ЦПК України визнав за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалите рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе заявлений позов задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 1999 року, є батьками дітей: дочик - [PERSON] [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] . (а.с.13,14). Звертаючись до суду з позовом позивачка вказала, що вони з відповідачем не проживають разом та не ведуть спільного господарства, діти наразі проживають разом з нею. Відповідач не заперечував щодо зазначених вище обставин. Відповідно до правил ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Правилами ч. 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи , їхніх представників. Приймаючи до уваги, що сторони у справі заявили про вирішення судом їх питання щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, відповідно у суду відсутні будь-які сумніви з приводу достовірності цих обставин та добровільності їх визнання сторонами, а тому приходить до висновку, про визначення місця проживання їх спільної малолітньої дитини з матір`ю. На підставі викладеного та

Outcome: approved