Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Міхальова В.В. звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 10.09.2021 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем, зареєстрований у реєстрі за №3162. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.09.2021 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І., було вчинено виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за №3162 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» право вимоги перейшло на підставі договору №20/07/2020 від 20.07.2020 року про відступлення прав вимоги, посвідченим Черленюх Л.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі за №852, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» на ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору №401/06/07/2006/980-34444/КФ/1 від 06.07.2006 р., який укладений між ВАТ «Надра» та згідно виписки з рахунку боржника на 26.08.2021 р. (включно) становить 9212,04 грн., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5844,82 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1700,29 грн. У виконавчому написі значиться, що строк платежу по кредитному договору настав та боржником допущено прострочення платежів. Загальна сума, яка підлягає стягненню з позивача на користь стягувача становить 10912,04 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.10.2018 року по 26.08.2021 року. Розмір плати, сплачений стягувачем у розмірі 1700,00 грн. підлягає стягненню з боржника. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Городецькою Ю.С. від 12.11.2021 р. відкрито виконавче провадження №67495482 з виконання виконавчого напису №3162 виданого 10.09.2021 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» прострочену заборгованість в сумі 9212,04 грн., а також плату за вчинення виконавчого напису в сумі 1700 грн. Зазначив, що нотаріус вчиняючи нотаріальні дії керувався ст. ст.34, 87-91 ЗУ «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Постановою Кабінетом Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», перелік після розділу «стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами: було доповнено новим розділом, а саме: «стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, станом на 10.09.2021 р. Переліку документів №1172 діяв у редакції відповідно до якої п. 2 Змін був визнаний незаконним та нечинним - стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин по кредитним договором за якими боржниками допущено прострочення платежів та вид заборгованості, що був стягнений з позивача, зазначеним Переліком документів не передбачений до Переліку документів №1172 включені виключні нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставне майно. Відповідні правові висновки щодо неправомірного застосування нотаріусами п.2 Переліку документів у редакції постанови №662 після 22.02.2017 року наведені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі №910/10374. Крім того, як вбачається зі змісту виконавчого напису від 10.09.2021 р. №3162 приватним нотаріусом було вказано, що заборгованість, виникла на підставі кредитного договору №401/06/07/2006/980-3444/КФ/1 від 06.07.2006 р., який був укладений між ВАТ КБ «Надра» та позивачем. 28.05.2008 року ВАТ КБ «Надра» звернувся з позовною заявою до позивача і його майнового поручителя про стягнення заборгованості по вищезазначеному кредитному договору з застосуванням процедури дострокового припинення зобов`язань його сторін. Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24.09.2008 року у справі №2-697/2008 задоволено позов ВАТ КБ «Надра» та стягнуто солідарно з позивача та поручителя кредитну заборгованість в сумі 17860,03 грн. Виконавчий лист виданий судом 24.09.2008 року був звернутий до примусово виконання з [PERSON] ВП №9790931 згідно п.8 ч.1 ст. 49 ЗУ «про виконавче провадження» було закрито з підстав фактичного повного виконання рішення 12.12.2012 року. У зв`язку з повним погашенням боргу правові підставі для стягнення будь якої заборгованості по кредитному договору №401/06/07/2006/980-3444/КФ/1 від 06.07.2006 р., укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] є відсутніми. На підставі вище викладеного, вважає, що виконавчий напис, вчинений 10.09.2021 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. зареєстрований у реєстрі за №3162 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС», є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинено з порушенням ЗУ «Про нотаріат» та Постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2022 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також задоволено клопотання позивача про витребування доказів. На виконання вказаної ухвали про витребування доказів, від приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Городецької Ю.С., 14.03.2022 року надано до суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № ВП67495482 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницького С.І №3162 від 10.09.2021 про стягнення з [PERSON] коштів в сумі 10912,04 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФАКТОРІНГС». Представник позивача [PERSON] - адвокат Міхальова В.В. подала заяву, зареєстровану судом 07.04.2022 року за вх. №2394 про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, просила задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в розумінні положень п. 2 ч. 7, та п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, про що свідчить повернутий конверт на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від нього не надходили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець Городецька Ю.С. у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена, про що свідчить повернуте повідомлення на адресу суду про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомила. Третя особа, яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору приватний нотаріус Кобельницький С.І. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, про що свідчить повернутий конверт на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», причини неявки суду не відомі. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. вчинено виконавчий напис № 3162 від 10.09.2021 року, відповідно до якого звернено стягнення з боржника [PERSON] заборгованості, що виникла за кредитним Договором № 401/06/07/2006/980-3444/КФ/1 від 06.07.2006 року укладеним із ПАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» ЄДРПОУ 40298218, місцезнаходження: 49089, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, Крутогірний узвіз, буд.15А, м. р/р [NUMBER] , АТ «РАДАБАНК», МФО 306500, право вимоги перейшло на підставі договору №20/07/2020 від 20.07.2020 року про відступлення прав вимоги. Отже, ПАТ КБ «Надра» стало правонаступником ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС». Вказаний виконавчий напис було пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Кіровоградської області Городецькій С.І., яким звернуто стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» заборгованості в розмірі 9212,04 грн., а також плату за вчинення виконавчого напису в сумі 1700 грн. Відповідно до постанови приватного виконавця Кіровоградської області Городецької Ю.С. на підставі виконавчого напису нотаріуса №3162, виданого 10.09.2021 року відкрито виконавче провадження ВП №67495482 від 12.11.2021 року та постановлено стягнути з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» заборгованість у розмірі 9212,04 грн., а також плату за вчинення виконавчого напису в сумі 1700 грн. 12.11.2021 року приватним виконавцем Кіровоградської області Городецькою Ю.С., на підставі виконавчого напису №3162, виданого 10.09.2021 року була винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, ВП №67495482, на підставі якої стягнути із [PERSON] , загальну суму мінімальних витрат 300,00 грн. 12.11.2021 року приватним виконавцем Кіровоградської області Городецькою Ю.С., на підставі виконавчого напису №3162, виданого 10.09.2021 року була винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди, ВП №67495482, на підставі якої стягнути із [PERSON] , основну винагороду приватного виконавця у сумі 300,00 грн. 12.11.2021 року приватним виконавцем Кіровоградської області Городецькою Ю.С., на підставі виконавчого напису №3162, виданого 10.09.2021 року була винесена постанова про арешт коштів боржника, ВП №67495482, на підставі якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать [PERSON] . Крім того, рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24.09.2008 року у цивільній справі №2-697/2008 - задоволено позов ВАТ КБ «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно кредитної заборгованості за кредитним договором у розмірі 17860,03 грн. На виконання даного рішення, Маловисківським районним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист. Відповідно до повідомлення Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 07.10.2021 року за вих. №17855, вбачається, що на виконанні у відділі перебувало ВП АСВП №9790931 про стягнення із [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості та у зв`язку з повним фактичним виконання, виконавче провадждення закінчено. Як вбачається із інформації Єдиного реєстру боржників станом на 17.02.2022 року у приватного виконавця Городецької Ю.С. перебуває на виконанні ВП №67495482 про стягнення коштів з боржника [PERSON] на підставі документу приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницького С.І. Позивач [PERSON] оспорює в судовому порядку, зазначений виконавчий напис. Згідно зі\~статтею 18 ЦК України, а також статтями\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно зі\~ст. 13 Закону України « Про судоустрій і статус суддів»\~судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88\~Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Судом встановлено, що позивач будь\~яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС», не отримував. Позивач не був поінформований про існування заборгованості та її розмір, чим, в свою чергу, був позбавлений права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення «ФК «ФАКТОРІНГС» чи нотаріусу. Крім того, як вбчається з матеріалів справи позивач повністю погасив заборгованість по кредитному договору та на підставі фактичного виконання виконавче проваження було закрито. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, судом відзначається, що з тексту оспорюваного виконавчого напису № 3162 від 10.09.2021 року вбачається, що приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І. при вчиненні нотаріальної дії керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно Переліку (із змінами, внесеними\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п.10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким атом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. У зв`язку з цим, Вищий адміністративний суд України з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» в частині, з моменту її прийняття. Ухвалою від 06.03.2017 року у справі №826/20084/14 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та до закінчення касаційного розгляду зупинив її виконання. Касаційний розгляд справи було закінчено винесенням ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, яка згідно інформації ЄДРСР України була опублікована 13.11.2017 року. Тобто на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису дія постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 була відновлена. Відповідно до\~статті 124 Конституції України,\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельнецький С.І. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 10.09.2021 року не врахував обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладених у простій письмовій формі вже не чинні і повинен був відмовити ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм\~Закону України «Про нотаріат». Пункт 2 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким кредитний договір №401/06/07/2006/980-34444/КФ/1 - не являється. Згідно із ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. За правилом ч. 2\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс між інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, вирішуючи вимогу позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 2000 грн., суд виходить з такого. У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги, договором №16 про надання правової допомоги у цивільній справі від 17.02.2022 року, в якому сторони погодили, що поданому Договору Акт наданих послуг не складається, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №281/н, квитанцією № 22/02 від 22.02.2022 року на суму 2000 грн. 00 коп. Суд вважає,\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~є співмірним\~із складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг),\~розміром позовних\~вимог,\~при цьому,\~обов`язок\~доведення неспівмірності\~витрат покладається\~на сторону,\~яка заявляє\~клопотання про\~зменшення витрат\~на оплату\~правничої допомоги\~адвоката,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами допомоги\~(Постанова\~ВП ВС\~від 08.06.2021\~№ 550/936/18\~(14-26цс21), та відповідачем не заявлялося таке клопотання, а тому, на підставі ст.\~137\~ЦПК України вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката підлягають задоволенню. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 992,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved