Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] 08.02.2022 року, скориставшись канцелярією, звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою (зареєстрована за вх. № 2211), в якій просить ухвалити рішення про зменшення розміру та подальше щомісячне стягнення з нього на користь відповідачки [PERSON] аліментів на їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дати набрання рішенням у даній справі законної сили, і до закінчення зазначеним повнолітнім сином навчання - [INFO] . Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення даної позовної заяви до суду із однією вимогою немайнового характеру у розмірі 992 грн. 40 коп., позивач при ухваленні рішення у цій справі залишає за собою та просить покласти на нього. Позов обґрунтовано тим, що сторони у справі до 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, за час котрого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який [INFO] досяг повноліття. На підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухваленого 04.10.2021 року заочно, тобто за відсутності [PERSON] , у цивільній справі № 456/3255/21, провадження № 2/456/10170/2021, за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, з позивача у даній справі на користь відповідачки у даній справі, починаючи з 05.07.2021 року, щомісячно стягуються аліменти на їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку (доходу) - у розмірі 1/4 з усіх його видів, на час навчання останнього, до 30.06.2024 року. Позивач стверджує, що на даний час розмір аліментів, у котрому такі стягуються на повнолітнього сина [PERSON] , є для нього вкрай обтяжливим, оскільки забирає четвертину усього його заробітку (доходу), хоча на його утриманні перебуває ще малолітній син [PERSON] , [INFO] , який народжений у шлюбі з теперішньою дружиною - [PERSON] , а та, у свою чергу, до 07.01.2022 року перебувала у відпустці по догляду за малолітнім сином [PERSON] до досягнення ним трирічного віку, а з 08.01.2022 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати за місцем праці у ПАТ «Моршинський завод мінеральних вод «ОСКАР»», котру надано на період до 07.01.2023 року включно, в силу сімейних обставин (незадовільного стану здоров`я малолітнього сина [PERSON] ), а, отже, також перебуває на його утриманні. Позивач зазначає, що усі перелічені вище обставини не були відомі суду під час ухвалення вищевказаного заочного рішення про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, так як це рішення ухвалено судом за його відсутності, а про наявність цього заочного рішення він дізнався лише після того, як з його заробітної плати за місцем праці почали здійснювати відповідні відрахування одночасно з тими коштами, котрі вже відраховуються на утримання малолітнього сина [PERSON] , також у розмір 1/4 частини із його частини, а всього - половину отримуваної заробітної плати, до котрої не враховуються кошти, що він щомісячно надає дружині [PERSON] , яка не працює, так як вимушена продовжувати доглядати їх малолітнього сина [PERSON] в силу його незадовільного стану здоров`я. Відтак позивач вважає, що є усі підстави для зменшення розміру сплачуваних ним аліментів на повнолітнього сина [PERSON] на час навчання з 1/4 частини до 1/8 частини із його заробітку, й саме у такому розмірі він в змозі оплачувати на даний час ці аліменти, у зв`язку з чим він просить на підставі статей 181-184, 192, 199-200 СК України свій позов задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , з її участю як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, та з участю третьої особи, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачки, - [PERSON] , про зменшення розміру аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, не подала. Відповідачка [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача та на стороні відповідачки відповідно, - [PERSON] та [PERSON] , про зменшення розміру аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, не подала. Третя особа, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачки, - [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , з його участю як третьої особи, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачки, та з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - [PERSON] , про зменшення розміру аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, не подав. Заяви та клопотання учасників справи. Заяв чи клопотань від учасників цієї справи, у тому числі й про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та інших її учасників, у визначені чинним ЦПК України й судом строки та порядку, до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 01.03.2022 року, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки, яка не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. За ініціативою суду залучено до участі у даній справі [PERSON] в якості третьої особи, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачки. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду, розташованого по вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий Львівської області, 13.04.2022 року о 12:30 год., без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 13.04.2022 року судовий розгляд цієї справи відкладено з наведених уній підстав та ухвалено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду, розташованого по вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий Львівської області, 04.05.2022 року о 14:00 год., без проведення судового засідання, за наявними у цій справі матеріалами. Одночасно за ініціативою суду витребувано з архіву Стрийського міськрайонного суду Львівської області матеріали цивільної справи № 456/3255/21, провадження № 2/456/1070/2021, за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, для їх безпосереднього дослідження. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказів регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Крім того, за змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких його прав [PERSON] та їх повнолітнього сина [PERSON] , встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданого Добрянською сільською радою Стрийського району Львівської області 10.07.2003 року у відповідності до актового запису про народження № 8 від 10.07.2003 року. [INFO] син сторін у справі - [PERSON] досяг повноліття. На підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухваленого заочно 04.10.2021 року у цивільній справі № 456/3255/21, провадження № 2/456/1070/2021, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, котре 04.11.2021 року набрало законної сили, з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05.07.2021 року, і до закінчення ним навчання - 30.06.2024 року. Із змісту зазначеного заочного рішення суду вбачається, що при його ухваленні та визначенні розміру аліментів суд взяв до уваги ті обставини, що позивач у даній справі як батько надалі повинен приймати участь в утриманні свого повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, та у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги, а тому вирішив позов задовольнити у запропонований відповідачкою у даній справі спосіб. Будь-яких інших обставин щодо можливості сплачувати позивачем у цій справі аліменти на свого повнолітнього сина [PERSON] та визначення їх розміру суд не досліджував і такі не були суду відомі. Зазначене заочне рішення позивачем у цій справі не оскаржувалось у визначені процесуальним законом спосіб та порядку в силу обрання ним на власний розсуд способу захисту свого порушеного права шляхом пред`явлення до суду даного позову про зменшення розміру аліментів. Поряд з цим судом у межах даної справи встановлено, що позивач є ще й батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , на утримання якого на підставі судового наказу, виданого 03.05.2019 року суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області у цивільній справі № 456/1333/19, провадження № 2-н/456/156/2019, за відповідною заявою [PERSON] , котрий 03.05.2019 року набрав законної сили, починаючи з 09.04.2019 року щомісячно сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, до досягнення зазначеним малолітнім сином повноліття. Крім того на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухваленого 21.05.2019 року у цивільній справі № 456/1332/19, провадження № 2/456/927/2019, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, котре 24.06.2019 року набрало законної сили, з позивача на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на його стороні, на її користь, починаючи з 09.04.2019 року щомісячно стягувалися аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача, до досягнення малолітнім сином [PERSON] трирічного віку. Стягнення припинилося 07.01.2022 року. Отже, станом на дату ухвалення Стрийським міськрайонним судом Львівської області заочного рішення у цивільній справі № 456/3255/21, провадження № 2/456/1070/2021, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання ( [INFO] ), та на дату набрання цим заочним рішенням законної сили (04.11.2021 року), обставини щодо перебування на утриманні позивача у даній справі його малолітнього сина [PERSON] та матері зазначеної дитини (другої дружини позивача у дані справі), існували, однак судом не були взяті до уваги в силу відсутності відповідних доказів на підтвердження наведених обставин у матеріалах згаданої справи та ухвалення у ній рішення за відсутності позивача у даній справі. Судом також встановлено, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - [PERSON] , в силу нездольного стану здоров`я їх з позивачем малолітнього сина [PERSON] , після припинення 07.01.2022 року стягнення аліментів на своє утримання у зв`язку із досягненням згаданим сином трирічного віку, надалі перебуває на утриманні позивача, так як з 08.01.2022 року була змушена йти у відпустку без збереження заробітної плати за своїм місцем праці у ПАТ «Моршинський завод мінеральних вод «ОСКАР»», для здійснення подальшого догляду за їх малолітнім сином [PERSON] . Така відпустка надана по 07.01.2023 року включно. Норми, джерела права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дітей на час їх навчання, зокрема, щодо збільшення/зменшення аліментів, зміни способу стягнення аліментів на час навчання, визначених за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (надалі - СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї. Згідно із ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. В силу статей 199-200 чинного СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я; матеріальне становище платника аліментів; наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;а також інші обставини, які мають істотне значення. Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18-ти років, але є меншим 23-ох років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. У свою чергу, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Таким чином, розмір аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилається позивач. При цьому право застосування норми закону належить суду. Висновок суду за результатами розгляду справи. Виконуючи вищенаведені приписи, а також з урахуванням встановлених обставин справи та положень чинного законодавства, котрі регулюють правовідносини, пов`язані зі сплатою аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та можливості зміни їх розміру у бік збільшення чи зменшення, суд дійшов висновку, щозібраними у даній справі доказами у повній мірі підтверджується зокрема те, що сімейний та матеріальний стан позивача у цій справі під час ухвалення Стрийським міськрайонним судом Львівської області 04.10.2021 року заочного рішення у справі № 456/3255/21, провадження № 2/456/1070/2021, про стягнення з нього як батька аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у частці від заробітку (доходу) - у розмірі 1/4 частини з усіх його видів щомісячно до закінчення терміну навчання, в силу відсутності у матеріалах згаданої вище цивільної справи відповідних доказів цьому та ухвалення у ній заочного рішення за відсутності позивача у даній справі, не надавав змоги присудити йому аліменти саме у вказаному вище розмірі, що на переконання суду, виходячи з обраного позивачем способу захисту, за своїм змістом є еквівалентним обставинам зміни сімейного та матеріального станів позивача у бік погіршення, в силу, чого настають аналогічні таким змінам наслідки у вигляді зменшення розміру присуджених за рішенням суду аліментів. Суд вважає, що при встановлених обставинах даної справи стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON] на час його навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача, свідчить про порушення права позивача щодо надання ним матеріальної допомоги згаданому повнолітньому синові. До того ж, така матеріальна допомога, на відміну від коштів на утримання малолітніх чи неповнолітніх дітей, може стягуватися виключно за умови можливості батька (матері) її надавати. У свою чергу позивач наголошує, що він як батько не в змозі надалі надавати матеріальну допомогу у присудженому до стягнення розмірі своєму повнолітньому синові [PERSON] , який продовжує навчання, так як має на утриманні ще малолітнього сина [PERSON] , а також його матір, яка змушена здійснювати за ним догляд в силу незадовільного стану здоров`я, й, на відміну від надання матеріальної допомоги повнолітньому синові, котра залежить від можливості його як батька надавати цю допомогу, утримання неповнолітнього сина є обов`язком його як батька незалежно від можливості це робити. Поряд з цим, на таке ж переконання суду, позивачем не доведено у повній мірі, що його матеріальне становище на час пред`явлення цього позову про зменшення розміру аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, є настільки скрутним, що потребує зменшення такого розміру аж до 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), й суд вважає, що відповідна різниця між двома дітьми в розмірі матеріальної допомоги, котра щомісячно буде надаватися повнолітньому синові на час навчання, й розмірі аліментів, котрі щомісячно стягуються на малолітнього сина до його повноліття, є невиправданою, навіть за умови дотримання такого обов`язкового критерію, визначеного чинним СК України, як можливість надання цієї матеріальної допомоги повнолітній дитині. Відтак, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Зокрема, слід зменшити розмір та стягувати у подальшому з позивача на користь відповідачки аліменти на їх повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дати набрання рішенням у даній справі законної сили, і до закінчення зазначеним повнолітнім сином навчання - [INFO] . Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 992 грн. 40 коп. і підтверджуються оригіналом квитанції № ПН5710197 від 08.02.2022 року, слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, зокрема в силу відповідної волі позивача про покладення цих судових витрат на нього незалежно від результату вирішення справи, покласти на позивача. Доказів понесення учасниками цієї справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: partial