Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

КП «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2017 року по 01 грудня 2021 року на загальну суму 42467,76 гривень, з яких: - 40874,37 гривень сума основного боргу; - 899,71 гривень інфляційні нарахування; - 693,68 гривень три відсотки річних. Одночасно позивач просить стягнути із відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] є приватною власністю відповідачки на підставі свідоцтва про право власності від 22 грудня 2015 року. Комунальним підприємством «Жовтоводськтепломережа» ЖМР на відповідачку відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Крім того, між позивачем та відповідачкою укладено договір реструктуризація № 764223 від 09 жовтня 2017 року. Зазначає, що відповідно до п. 2.3 вказаного договору, боржник зобов`язується забезпечити своєчасне погашення боргу за послуги з централізованого опалення згідно з умовами, визначеними договором та окрім сум визначених п. 1.2 договору здійснювати оплату поточного щомісячного платежу за надані послуги з централізованого опалення. Звертає увагу, на те, що відповідачка не виконала умови вказаного договору. Зазначає, що невиконання відповідачем зобов`язань по оплаті в повному обсязі послуг з надання централізованого опалення призвело до виникнення заборгованості. За законом споживач повинен своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за фактично надані позивачем послуги з централізованого опалення за встановленими тарифами. Враховуючи, що в добровільному порядку заборгованість за надані послуги не погашається позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення. Ухвалою Жовтоводського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~від 02\~березня 2022\~року по\~справі відкрито\~провадження та\~визначено проводити\~судовий розгляд\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадження без повідомлення сторін. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачці, відповідно до вимог ЦПК України, направлена копія позовної заяви з доданими до неї документи та копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. При цьому відповідачка не скористалася своїм правом подати свої письмові заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та/або відзиву на позовну заяву. Приймаючи до уваги те, що відповідачка не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 грудня 2015 року, відповідачці [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] (а.с. 9). Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачкою укладено договір реструктуризація № 764223 від 09 жовтня 2017 року (а.с. 12). Згідно п.1.1 даного договору постачальник надає споживачу розстрочку у погашенні заборгованості за послуги з централізованого опалення, яка утворилась станом на 09 жовтня 2017 року та складає 12826,68 грн. Відповідно до п.1.2 договору сторонни домовились про повне погащення заборгованості протягом 34 місяців, тобто по 377,26 грн., щомісяця, починаєчи з дня підписання договору. Згідно п. 2.3 вказаного договору, боржник зобов`язується забезпечити своєчасне погашення боргу за послуги з централізованого опалення згідно з умовами, визначеними договором та окрім сум визначених п. 1.2 договору здійснювати оплату поточного щомісячного платежу за надані послуги з централізованого опалення. Однак, відповідачка порушила умови вказаного договору, що призвело до виникнення заборгованості по сплаті за централізоване опалення. Згідно рішення № 410/1 від 29.11.2000 року функції по збору платежів за послуги гарячого водопостачання та опалення від Жовтоводського виробничого житлово-експлуатаційного об`єднання та виробничого об`єднання житлово-комунального господарства перейшли безпосередньо виробнику цих послуг - КП "Жовтоводськтепломережа" (а.с.13). Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунільні послуги» визначені суб`єкти правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, а саме: 1) споживачі (індівідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. При цьому ч. 2 ст. 6 Закону визначає виконавців житлово-комунальних послуг, серед яких послугу з постачаннятеплової енергії надає теплопостачальна організація. Стаття 9 Закону України «Про житлово-комунільні послуги» передбачає порядок оплати житлово-комунальних послуг. Так, п.1 даної статті зазначає, що споживач здійснює оплатуза спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до підпункту 5 пункту 45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ № 830 від 21 серпня 2019 року, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний обов`язок з оплати житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1\~ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої\~ст. 625 ЦК України\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно із ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в пункті 10 частини другої\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2\~ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Верховним Судом України в листі №62-97 від 03.04.1997 року надані рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ. Відповідно до розрахунку інфляційних витрат та 3 процентів річних, здійсненого позивачем у зв`язку з невиконанням з боку відповідача обов`язку, щодо оплати за надані послуги - інфляційні нарахування складають 899,71 грн. та 693,68 грн. три відсотки річних. Суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що даний розрахунок відповідає вимогам закону. Таким чином суд знаходить доведеною вимогу позивача про стягнення заборгованості та вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2017 року по 01 грудня 2021 року на загальну суму 42467,76 гривень, з яких: - 40874,37 гривень сума основного боргу; - 899,71 гривень інфляційні нарахування; - 693,68 гривень три відсотки річних. В силу статті 141 ЦПК України,\~\~із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати,\~що складаються\~із сплаченого\~судового збору в розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved