Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 18.08.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс», за участі третьої особи ТДВ «СК «Кредо», про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 20.09.2007 року по 02.12.2020 року [PERSON] належав на праві власності транспортний засіб KIA SORENTO, д.н.з. [NUMBER] . 20.09.2020 року о 16 год. 30 хв. на 6 км автодороги ПСО м. Києва, що у Бориспільському районі Київської області сталося зіткнення автомобіля KIA SORENTO, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля VOLVO FM400, д.н.з. [NUMBER] , зі спеціальним напівпричипом INDOX SC-3, д.н.з. [NUMBER] , що належить ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс», під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2020 року у справі №359/7957/20 водій [PERSON] визнаний винуватим за ст.124 КУпАП у порушенні ПДР, внаслідок чого сталося вказана ДТП, в якій транспортні засоби отримали механічні пошкодження, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Внаслідок механічного пошкодження транспортного засобу [PERSON] заподіяна матеріальна шкода в розмірі 263712,37 грн., оскільки вартість до ДТП транспортного засобу KIA SORENTO, д.н.з. [NUMBER] , становила 263712,37 грн., що є меншим ніж вартість відновлювального ремонту даного автомобіля. І відповідно до положень п.30.1 ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» KIA SORENTO, д.н.з. [NUMBER] , вважається фізично знищеним транспортним засобом, оскільки його ремонт вважається економічно необґрунтованим. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс», якому належить автомобіль VOLVO FM400, д.н.з. [NUMBER] , зі спеціальним напівпричипом INDOX SC-3, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Кредо», що підтверджено полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/0369391 від 31.06.2020 року. ТДВ «СК «Кредо» визнала назване ДТП страховим випадком і з посиланням на п.30.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатила [PERSON] як власнику KIA SORENTO, д.н.з. [NUMBER] , страхове відшкодування , яке становило різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в сумі 130000,00 грн. 02.12.2020 року [PERSON] продав пошкоджений автомобіль KIA SORENTO, д.н.з. [NUMBER] , за 49500,00 грн. За таких обставин [PERSON] вважав, що йому не було в повному обсязі відшкодовано збитки, спричинені внаслідок пошкодження його транспортного засобу у ДТП, а саме в сумі 84212,37 грн. (заподіяний розмір майнової шкоди 263712,37 грн. - сума страхового відшкодування 130000,00 грн. - вартість пошкодженого транспортного засобу 49500,00 грн. = невідшкодована шкода 84212,37 грн.). [PERSON] врахував, що автомобіль VOLVO FM400, д.н.з. [NUMBER] , зі спеціальним напівпричипом INDOX SC-3, д.н.з. [NUMBER] , належить ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс». [PERSON] є працівником ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс» та на момент ДТП керував названим транспортним засобом, виконуючи свої трудові обов`язки. Тому відповідно до ст.1166, ст.1172, ст.1188, ст.1194 ЦК України, [PERSON] вважав, що саме ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс» зобов`язаний відшкодувати в повному обсязі шкоду, заподіяну їх працівником під час виконання посадових обов`язків, у разі недостатньої страхової виплати. Оскільки ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс» добровільно не виконав свого обов`язку, не відшкодував заподіяну [PERSON] шкоду, спричинену внаслідок пошкодження його транспортного засобу їх працівником, тому [PERSON] звернувся до суду з позовом за захистом своїх майнових прав, просив при недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди сплатити йому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 84212,37 грн. Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.11.2021 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , який виконуючи посадові обов`язки працівника ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс» допустив порушення ПДР, внаслідок якого сталося ДТП, в якому автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження, чим останньому заподіяно матеріальну шкоду. Короткий зміст відзиву на позов. ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс» подав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування йому шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. В обґрунтування відзиву зазначено, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами. Так, [PERSON] зазначив, що внаслідок ДТП, з вини працівника ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс», який виконував свої посадові обов`язки на момент ДТП, було пошкоджено його транспортний засіб KIA SORENTO, д.н.з. [NUMBER] , чим заподіяна матеріальна шкода в розмірі 263712,37 грн. Розмір матеріальної шкоди був обґрунтований тим, що вартість до ДТП цього транспортного засобу становила 263712,37 грн., що є меншим ніж вартість відновлювального ремонту даного автомобіля, а відповідно після ДТП цей автомобіль вважається фізично знищеним. Такі висновки підтверджені звітом про оцінку колісного транспортного засобу №1960290/09/20, складеним 11.10.2020 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] . Проте вказаний звіт виконаний на замовлення ТДВ «СК «Кредо» і може використовуватися лише замовником для оцінки розміру страхового відшкодування. Оцінювач перед наданням висновку не попереджався про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України. Також вартість транспортного засобу KIA SORENTO, д.н.з. [NUMBER] , після ДТП не може підтверджуватися договором про його купівлю-продаж. В обґрунтування позовних вимог суду не було подано висновку експерта про розмір матеріальної шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок ДТП пошкодженням належного йому транспортного засобу, про вартість пошкодженого транспортного засобу після ДТП. За таких обставин відповідач ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс» вважав, що позов [PERSON] про відшкодування йому шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, - не підлягає задоволенню. (т.1 а.с.94-97). Короткий зміст відповіді на відзив. Представник позивача [PERSON] - адвокат Клюца С.О. у відповіді на відзив стверджував, що позов [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки обґрунтований належними, допустимими і достатніми доказами, відповідно до ст. 76, ст.78 ЦПК України, ст.31 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідач ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс`не оспорював факту, що на момент ДТП водій [PERSON] був працівником ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс», керував транспортним засобом VOLVO FM400, д.н.з. [NUMBER] , зі спеціальним напівпричипом INDOX SC-3, д.н.з. [NUMBER] , що належить відповідачу, виконуючи свої трудові обов`язки. Разом з тим відповідач не довів належними та допустимими доказами іншого розміру заподіяної шкоди, ніж визначений у позові, лише посилався на недопустимість та недопустимість доказів, поданих позивачем в обґрунтування позову. Позиції учасників справи. В судовому засіданні 17.02.2022 року представник позивача [PERSON] - адвокат Клюца С. О. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з наведених в позові підстав. В судове засідання 21.04.2022 року позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача надійшла письмова заява, в якій він просив розглянути справу без їх участі, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні 17.02.2022 року представник відповідача ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс» Бунча Г.В. просила відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві. В наступні судові засідання 28.03.2022 року та 21.04.2022 року представник відповідача не з`явилася хоча була повідомлена належним чином про місце і час розгляду справи. Подала письмову заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на дію воєнного стану. Треті особи ТДВ «СК «Кредо» та [PERSON] не з`явилися в судове засідання, хоча повідомлялися належним чином про місце і час розгляду справи. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. На підстав ст.19, ст.274 ЦПК України, малозначна справа за позовом [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в ДТП, розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. В ст. 275 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. В ст. 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернувся до суду з позовом 18.08.2021 року, Провадження у справі відкрито 25.08.2021 року. Представники відповідача подали відзив на позов 15.09.2021 року, разом з яким були зобов`язані подати докази в обґрунтування своїх доводів відповідно до положень ст.83 ЦПК України. В судовому засіданні 17.02.2022 року суд провів відкриття розгляду справи, з'ясування обставин справи та дослідження доказів. Суд роз`яснив представнику відповідача встановлені в ст.12, ст.13, ст.81 ЦПК України, принципи змагальності та диспозитивності судочинства, обов`язок доказування обставин, на які посилалися у відзиві. Суд роз`яснив представнику відповідача право заявити клопотання про призначення судової експертизи для встановлення розміру шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП, на що представник відмовилася заявляти відповідне клопотання. Судове засідання було відкладено у зв`язку із зайнятістю суду в іншому процесі. В наступні судові засідання 28.03.2022 року та 21.04.2022 року представники відповідача не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про місце і час розгляду справи. Подали письмову заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на дію воєнного стану, незважаючи на те, що на території Полтавської області не проводяться бойові дії. Не подали заяву про участь у справі в режимі відеоконференцзв`язку. А тому суд вважає, що представники відповідача повторно не з`явилися в судове засідання без поважних причин. В ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд враховує, що в присутності представника відповідача суд фактично повністю провів розгляд справи по суті відповідно до положень глави 6 ЦПК України, з врахуванням положень глави 10 ЦПК України, оскільки у спрощеному провадженні судові дебати не проводяться (ч.8 ст.279 ЦПК України). За таких обставин суд вважає за можливе продовжити розгляд справи без участі представників відповідача, зокрема видалитися в нарадчу кімнату для ухвалення рішення у справі. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, судом встановлено наступне. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2020 року у справі №359/7957/20 встановлено, що 20.09.2020 року о 16 год. 30 хв. на 6 км автодороги ПСО м. Києва, що у Бориспільському районі Київської області водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом VOLVO FM400, д.н.з. [NUMBER] , зі спеціальним напівпричипом INDOX SC-3, д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом KIA SORENTO, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій [PERSON] визнаний винуватим за ст.124 КУпАП по факту даної ДТП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (т.1 а.с. 9). Згідно зі звітом про оцінку колісного транспортного засобу №1960290/09/20, складеним 11.10.2020 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] на замовлення ТДВ «СК «Кредо», об`єкт оцінки KIA SORENTO, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , встановлено, що вартість об`єкту оцінки на дату пошкодження - 263712,37 грн., вартість його відновлювального ремонту - 273594,68 грн., вартість матеріального збитку, що завданий власнику, - 263712,37 грн. Згідно з актом, огляд транспортного засобу проводився 20.09.2022 року. (т.1 а.с.12-59). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс», якому належить автомобіль VOLVO FM400, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Кредо», що підтверджено полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/0369391 від 31.06.2020 року. Строк дії полісу з 01.07.2020 року до 30.06.2021 року. Страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, - 260000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну, - 130000,00 грн. Розмір франшизи - 0 грн. (т.1 а.с.60). Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу від 02.12.2020 року, після ДТП [PERSON] продав [PERSON] KIA SORENTO, д.н.з. [NUMBER] , за 49500,00 грн. (т.1 а.с. 61-62). Відповідач ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс» мав законне право користування транспортним засобом VOLVO FM400, д.н.з. [NUMBER] , зі спеціальним напівпричипом INDOX SC-3, д.н.з. [NUMBER] . Так, згідно з договором найму транспортних засобів №47-05/19 від 20.05.2019 року, ТОВ «Стратегія Еволюшн» передало ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс» в строкове платне користування транспортні засоби, зокрема, сідловий тягач VOLVO FM400, д.н.з. [NUMBER] , зі спеціальним напівпричипом INDOX SC-3, д.н.з. [NUMBER] . (т.1 а.с.92-93). Відповідач ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс» не заперечував, що [PERSON] працював на підприємстві водієм з 09.11.2017 року, на підтвердження подав наказ №324к від 08.11.2017 року. А станом на 20.09.2020 року [PERSON] виконував свої трудові обов`язкі, був направлений у відрядження для перевезення скрапленого газу до м. Житомир та смт Брусилів Житомірської області терміном на 15 днів з 14.09.2020 року по 28.09.2020 року, на підтвердження подав наказ №257 від 13.09.2020 року. (т.1 а.с. 89-90). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), який зводиться до наступного. Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс», якому належить автомобіль VOLVO FM400, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Кредо», що підтверджено полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/0369391 від 31.06.2020 року. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, - 130000,00 грн. (т.1 а.с.60). З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу VOLVO FM400, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Кредо» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, - 130000,00 грн., а оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду проводилось з участю уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції, а також з притягненням винної особи до адміністративної відповідальності (справа №359/7957/20), майнова шкода повинна бути відшкодована лише у частині, яка не підлягає покриттю страховиком. ТДВ «СК «Кредо» виконало свій обов`язок за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виплатило [PERSON] у відшкодування заподіяної майну шкоди грошові кошти в сумі 130000,00 грн., що відповідає встановленому у страховому полюсі ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну. За таких обставин позивач [PERSON] не заявляв позовних вимог до ТДВ «СК «Кредо». Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Верховний Суд у постановах: № 759/5414/17 від 09.12.2020 року; № 299/3583/15-ц від 04.11.2020 року; № 362/3680/17 від 05.08.2020 року; № 525/1592/18 від 14.07.2020 року дійшов до такого правового висновку. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо висновку, що у випадку фізичного знищення транспортного засобу потерпілому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. При цьому, вартість фізичного знищеного транспортного засобу може бути порахована не лише експертом чи оцінювачем, а належним доказом може бути і договір купівлі-продажу пошкодженого автомобіля. Ураховуючи те, що розмір матеріального збитку, завданого [PERSON] як власнику транспортного засобу KIA SORENTO, д.н.з. [NUMBER] , визначено у розмірі 263712,37 грн, що підтверджено звітом про оцінку колісного транспортного засобу №1960290/09/20, складеним 11.10.2020 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] на замовлення ТДВ «СК «Кредо». Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів VOLVO FM400, д.н.з. [NUMBER] , зі спеціальним напівпричипом INDOX SC-3, д.н.з. [NUMBER] , яким на законних підставах користується ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс», застрахована у ТДВ «СК «Кредо» ТДВ «СК «Кредо» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у сумі 130000 грн., яка була виплачена потерпілому [PERSON] . А також беручи до уваги продаж позивачем пошкодженого транспортного засобу за ціною у розмірі 49500 грн., що підтверджено договором купівлі-продажу від 02.12.2020 року. Суд дійшов висновку про те, що розмір майнової шкоди, завданої [PERSON] як власнику транспортного засобу KIA SORENTO, д.н.з. [NUMBER] , яка підлягає стягненню становить 84212,37 грн. (заподіяний розмір майнової шкоди 263712,37 грн. - сума страхового відшкодування 130000,00 грн. - вартість пошкодженого транспортного засобу 49500,00 грн. = невідшкодована шкода 84212,37 грн.). Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 14.07.2020 року у справі №525/1592/18, провадження № 61-5831св20. Відповідно до ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків. З огляду на наведені положення Закону, суд ураховує, що [PERSON] як власнику транспортного засобу KIA SORENTO, д.н.з. [NUMBER] , заподіяно матеріальну шкоду внаслідок ДТП, яка сталося з вини водія [PERSON] , який на момент ДТП був працівником ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс», та керував транспортним засобом VOLVO FM400, д.н.з. [NUMBER] , зі спеціальним напівпричипом INDOX SC-3, д.н.з. [NUMBER] , виконуючи свої трудові обов`язки. Такі факти підтверджені постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2020 року у справі №359/7957/20, договором найму транспортних засобів №47-05/19, укладеним 20.05.2019 року між ТОВ «Стратегія Еволюшн» та ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс», наказами ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс» №324к від 08.11.2017 року, №257 від 13.09.2020 року. А тому на виконання положень ст.1172 ЦК України саме ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс» зобов`язаний відшкодувати [PERSON] шкоду, заподіяну його майну завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків в розмірі 84212,37 грн. Так, відповідно до положень ст.12, ст.13, ст.81 ЦК України, саме на відповідача покладено обов`язок доказування своїх доводів. В порушення наведених положень Закону, відповідачем не подано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження неправильності проведеного позивачем розрахунку розміру шкоди. Позиція відповідача, викладена у відзиві зводилася лише до посилання на неналежність поданих позивачем доказів, що не відповідає положенням ст. 76, ст.78 ЦПК України, ст.31 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, зокрема, в ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір шкоди, завданої позивачеві, підтверджується наданим суду висновком суб`єкту оціночної діяльності та договором купівлі-продажу пошкодженого транспортного засобу. Під час розгляду справи представники відповідача не надали інших доказів на підтвердження своїх заперечень, а правом на призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи не скористалися. Доводи представників відповідача про те, що розмір завданої майнової шкоди може бути підтверджено виключно висновком судової експертизи, проведення якої має ініціювати позивач, є необґрунтованим. Отже, позивач надав суду належні докази на підтвердження розміру майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яким має бути надана належна оцінка, що відповідає правовій позиці ВС, викладеній у постанові від 13.03.2019 року у справі № 357/359/17-ц, провадження №61-26647св18. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов [PERSON] задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved