Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

ПАТ "ПУМБ" звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 20 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 5861629, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 21000 ,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань 20 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 5875608, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] поручилась перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором. Відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 12 березня 2012 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 27 701,48 доларів США, яка складається: заборгованість за основною сумою кредиту -20 645,73 доларів США; заборгованість за процентами по користуванню кредитом -3 487,18 доларів США; пеня, нарахована за порушення строків повернення кредиту -3 358,57 доларів США; штраф - 210,00 доларів США; штраф -12 715,00 гривень. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором та договором поруки у розмірі 27 701,48 доларів США та 12 715,00 гривень ;судові витрати. Ухвалою суду від 23 квітня 2012 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Заочним рішенням суду від 08 серпня 2012 року позов задоволено повністю. Ухвалою суду від 30 липня 2021 року заочне рішення суду скасовано за заявою відповідача [PERSON] та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року встановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, згоден на заочний розгляд справи Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи в суд не надав. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Шишкін В.М. в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву /а.с. 175-177/, згідно якої зазначив, що спірні відносини між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] грунтуються на договорі поруки від 20.11.2007 року № 5875608 відповідно до якого вона взяла на себе зобов`язання відповідати перед банком за невиконання позичальником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №5861529 від 20.11.2007 року. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, коли кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Умовами договору поруки сторони погодили, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами (дата договору) і діє до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором. Тобто договором поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, а наявна в договорі ст. 6, якою встановлено, що порука втрачає чинність після повного виконання боргових зобов`язань, не може вважатися строком його дії, оскільки не відповідає змісту ст.ст.251, 252 ЦК, Практичне значення має розуміння, за яким поширене у кредитних договорах положення «строк дії поруки встановлюється до повного виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком за кредитним договором» насправді не є встановленим строком у розумінні закону, тому застосуванню підлягатимуть норми частини 4 статті 559 ЦК України із встановленим шестимісячним (або річним) строком (Постанова ВСУ від 06.02.2018 N0 242/3772/14). Правову позицію з цього приводу викладено в Постановах ВСУ від 31.01.2018 р. 209/3779/15-ц; від 06.09.2017 р. N0 6-623цс17; від 17.09.2014 р. N0 6-53цс14, за якими строки, встановлені у частині 4 статті 559 ЦК України є преклюзивними, із їх спливом суб`єктивне право кредитора вимагати виконання зобов`язання у поручителя (у тому числі звертаючись до суду) перестає існувати. ПАТ «ПУМБ» направив [PERSON] вимогу про дострокове повернення усієї суми кредиту, визначивши датою повернення коштів 14 серпня 2009 року. Таким чином, строк виконання зобов`язань за кредитним договором є строком повернення грошових коштів, встановлений вимогою, а саме, 14.08.2009 року. ПАТ «ПУМБ» звернувся до Дніпровського районного суду з позовом до відповідачів лише у 20.04.2012 року, тобто через 32 місяці після припинення дії поруки, або через 26 місяців після закінчення строку звернення до суду, тобто позивачем порушено строк звернення вимоги до суду, що суперечить також положенням, визначених у Постанові у справі №761/19619/14-ц Верховного суду України. Просить суд відмовити позивачу у позові в частині стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] . Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. 20 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 5861629, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 21000 ,00 доларів США, що підтверджується копією кредитного договору /а.с.13-17/. З метою забезпечення виконання зобов`язань 20 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 5875608 /а.с.21-24/, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] поручилась перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором. Відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим позивач звернувся до [PERSON] із вимогою за вих. № 38/1097/119 від 03 липня 2009 року про дострокове повернення суми кредиту та процентів за користуванням кредиту /а.с.26/. У зв`язку із невиконанням [PERSON] свого зобов`язання позивач за вих.DNI-23/332 від 16.09.2010 року звернувся до [PERSON] із вимогою щодо виконання зобов`язань за договором поруки /а.с.28-29/, де визначив, що у відповідача є три банківські дні з моменту отримання вимоги на погашення суми заборгованості за догором поруки та зазначено, що [PERSON] вважається повідомленим про необхідність дострокового повернення кредиту з 15 липня 2009 року та йому було надано тридцять (30) днів для його погашення. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 12 березня 2012 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 27 701,48 доларів США, яка складається: заборгованість за основною сумою кредиту -20 645,73 доларів США; заборгованість за процентами по користуванню кредитом -3 487,18 доларів США; пеня, нарахована за порушення строків повернення кредиту -3 358,57 доларів США; штраф - 210,00 доларів США; штраф -12 715,00 гривень,що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.7-8/, довідкою про стан та історію заборгованості /а.с.9-12/ . Згідно рішення Заводського районного суду від 18 березня 2021 року відповідач [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.121-122/ Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно п. 35 Постанови Великої палати Верховного суду України від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, «… строк (термін) виконання зобов`язання може збігатись зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання». Згідно з положеннями ч.4 ст.559 ЦК (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, коли кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Судом встановлено, що ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" направив до [PERSON] вимогу про дострокове повернення суми кредиту та процентів за користуванням кредитом від 03 липня 2009 року, де визначив терміни повернення грошових коштів протягом 30 (тридцяти) календарних днів після її отримання. Таким чином, позивачем було визначено день настання строку виконання основного зобов`язання як 03 липня 2009 року, до [PERSON] позивач звернувся з вимогою від 16 вересня 2010 року, тобто позивач звернувся до поручителя з вимогою про повернення грошових коштів після спливу шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням та виникненням права пред`явлення такої вимоги . Таким чином, оскільки прострочення з боку відповідача [PERSON] щодо сплати кредиту відбулося як вбачається із матеріалів справи 03 липня 2009 року про пред`явлення права вимоги до поручителя позивач дізнався після спливу строку встановленого для погашення заборгованості, проте до [PERSON] звернувся з вимогою лише 16 вересня 2010 року, а до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська із позовною заявою позивач звернувся лише 20 квітня 2012 року, тобто зі спливом строку, визначеного положенням ч. 4 ст. 550 ЦК України. Відповідно до Постанови Верховного суду України у справі №761/19619/14-ц зазначено, що

Outcome: partial