Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на придмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про визнання виконавчого напису таким,що не підлягає виконанню. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що йому стало відомо про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження № 65611919. Як стало відомо згідно даних автоматизованої системи виконавчих провадь (АСВП), 28.05.2021 приватним виконавцем Кушніром О.В. було відкрито виконавче провадження № 65611919 в інтересах стягувача - юридичної особи ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Виконавче провадження\~відкрито на\~підставі виконавчого\~напису,\~виданого приватним\~нотаріусом Житомирського\~міського нотаріальнаго\~округу Гораєм\~О.С.\~№ 72135\~від 09.10.2020\~про стягнення\~боргу на\~користь ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Онлайн Фінанс»\~в сумі 33344,80 грн. Вважає здійснений приватним нотаріусом Гораєм О.С. виконавчий напис № 72135 від 09.10.2020 таким, що не підлягає виконанню. Зокрема п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитих відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному поряд на підставі виконавчих написів нотаріусів, внесених постановою КМУ № 662 від 16.11.2014 встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а)оригінал кредитного договору; б)засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення і відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, зміни внесені Постановою КМУ № 662 від 22.11.2014 до Переліку, у частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконними та нечинними. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приват Банк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 Отже, чинна на сьогодні редакція Переліку не передбачає можливість вчинення виконавчого напису на кредитних договорах. Проте приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. в порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, без належної правової підстави було вчинено виконавчий напис № 72135 від 09.10.2020 саме на кредитному договорі № 222546515 від 25.05.2019. Крім того з тексту виконавчого напису вбачається, що відповідачем було надано нотаріусу тільки кредитний договір та розрахунок заборгованості. При цьому на думку Верховного суду, виражену в постанові від 06.06.2019 по справі № 750/1627/18, розрахунок заборгованості зроблений стягувачєм, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказої підтвердження безспірності заборгованості боржника». Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачєм. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення виконавчого напису. Враховуючи ці обставини та вимоги ст. ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Таким чином, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. В даному випадку такі документи відсутні. Відповідач, надаючи нотаріусу кредитний договір разом із розрахунком заборгованості, не надав докази в підтвердження безспірності заборгованості. Також він не погоджується ні з сумою заборгованості, яка виникла, ні з самим фактом її існування. Так, з тексту виконавчого напису вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» не є кредитором за даним кредитним договором, це факторингова компанія, яка придбала право вимоги на підставі договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, укладеного з ТОВ «Таліон Плюс». Договір факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 та додатки до нього, надані відповідачем як правова підстава для стягнення заборгованості з Позивача, не містять інформації про особу боржника та кредитного договору, за яким відступається право вимоги. Сам кредитний договір № 222546515 від 25.05.2019, на підставі якого нотаріус вчинив виконавчий напис, не містить підпису сторін договору ні в письмовому виді та не містить відмітки, що договір підписано електронним цифровим підписом. Враховуючи викладене вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис № 72135, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. від 09.10.2020 щодо звернення стягнення заборгованості за кредитним договором № 222546515 від 25.05.2019, вчинений з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Стислий виклад позицій сторін: Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, від представника позивача поступила письмова заява, в якій просить справу розглядати в їх відсутності, ухвалити рішення, яким виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 09.10.2020, зареєстрований в реєстрі за № 72135, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 222546515 від 25.05.2019, укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , на загальну суму 32144,80 грн., та 1200,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також просись стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. Не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ТОВ «Фінансова\~компанія «Онлайн\~Фінанс» в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, про що свідчать розписки про отримання повісток, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання також не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно належним чином поштовим зв`язком. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.09.2021 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.10.2021 по даній справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що на підставі договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліонт Плюс», ТОВ «Таліонт Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 222546515 від 25.05.2019, укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] (а.с. 14). 09.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 72135, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 222546515 від 25.05.2019, укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , на загальну суму 32144,80 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 9540,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 17040,70 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями 5600,10 грн. Плата за вчинення виконавчого напису становить 1200,00 грн. (а.с. 16). На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніром О.В. відкрито виконавче провадження № 65611919 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором на суму 3334480 грн. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Відповідно до п. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат»\~№ 3425-XII\~від 02.09.1993\~року та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~року №\~296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Так, згідно зі ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису викладено у Порядку вчинення нотаріальних дій (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Відповідно до положень п.п. 1.1. п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Відповідно до п.1.2 п.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Аналіз підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вище наведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, постанові Верховного суду від 17 вересня 2020 року у справі № 759/6167/18. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26\~листопада 2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 09 жовтня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17. Представником відповідача дло матеріалів справи не додано оригінал нотаріально посвідченого договору, укладеного між [PERSON] та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (чи первісним стягувачем). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 дійшла висновку, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином в даному випадку у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі № 222546515 від 25.05.2019, який не був нотаріально посвідчений та не відноситься до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того з позовної заяви вбачається, що позивачу [PERSON] жодної письмової вимоги про усунення порушень від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» чи його правонаступників (ТОВ «Таліон Плюс», та ТОВ «Онлайн Фінанс») надіслано не було. Вказана обставина відповідачем не спростована та не не надано відповідних доказів. Таким чином вимога відповідача про стягнення з позивача заборгованості по кредитному договорі на час вчинення виконавчого напису не може вважатись безспірною, оскільки нотаріусом не було перевірено надіслання сятгувачем письмової вимоги боржнику про усунення порушень за кредитним договором і отримання її боржником, що унеможливило подання боржником нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Таким чином суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Висновки суду: На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити, визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 09.10.2020, зареєстрований в реєстрі за № 72135, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 222546515 від 25.05.2019, укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , на загальну суму 32144,80 грн., та 1200,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, зокрема 908,00 грн. сплаченого судового збору згідно квитанції № 53228 від 09.09.2021. На підставі ст.ст. 18 ЦК України, Глави 14 Закону України «Про нотаріат», Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій,

Outcome: approved