Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона впродовж тривалого часу проживала поряд зі своїм батьком [PERSON] в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області, хоча офіційно місце її проживання було зареєстроване за адресою: с. Люча Косівського району Івано-Франківської області. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, згідно з\~яким останній\~заповів позивачу земельну ділянку, площею 0,1957 га, яка знаходиться в с. Нижній Вербіж, урочище Лаз, Коломийського району Івано-Франківської області. З метою оформлення спадщини позивач звернулася до державного нотаріуса із відповідною заявою. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено в зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини, а також роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання такої заяви може бути вирішено судом. Позивач стверджує, що встановлений строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, оскільки їй не було відомо про наявність вищезазначеного заповіту, тому вона не подавала заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Крім того, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася одразу й відповідно не були здійснені повідомлення про виклик спадкоємця за заповітом. Тому позивач просить визначити їй три місяці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явилася, 29.03.2022 року вона подала суду письмову заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності (а.с. 27). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 28.04.2022 року вона подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, просить розгляд справи проводити у її відсутності (а.с. 35). Представник відповідача, Нижньовербізької сільської ради\~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~17.02.2022\~ року подала\~ до\~суду письмову заяву,\~в якій не заперечує щодо задоволення позовних вимог, просить\~розгляд справи\~проводити без\~участі представника\~вказаної\~ради (а.с.\~22-23). В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 823291, виданого 21.07.2010 року на підставі рішення XXV сесії V демократичного скликання Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області №1059-25/2009 від 30.12.2009 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011030500060, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1957 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Нижній Вербіж, урочище Лаз, Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.8). Згідно із заповітом, посвідченим 21.06.2016 року секретарем виконкому Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області та зареєстрованим в реєстрі за № 140, [PERSON] заповів земельну ділянку, площею 0,1957 га, яка знаходиться в с. Нижній Вербіж, урочище Лаз, Коломийського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2623284801:01:003:0127, свої \~ \~ \~ \~й дочці [PERSON] , [INFO] , тобто позивачу (а.с. 10). Згідно з даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.11.2020 року [PERSON] помер [INFO] в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.6). Із повідомлення державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори Мануляк І.В. № 688/01-16 від 02.11.2021 року вбачається, що нотаріус не вправі прийняти заяву про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини та не була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем. Крім того, спадкоємцем згідно зі ст.1241 ЦК України є дружина померлого [PERSON] , [INFO] , яка прийняла спадщину, проживаючи зі спадкодавцем на день смерті за однією адресою (а.с. 7). Відповідно до листа вказаного нотаріуса № 151/01-16 від 30.04.2022 року, згідно з даними Спадкового реєстру (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 68748123) спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відсутня (а. с. 32). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі N 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі N 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі N 450/1383/18 (провадження N 61?21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з\~тим Пленум\~Верховного Суду\~України у\~пункті 24\~постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. \~Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року в справі № 484/1626/20 (провадження № 61-18752св20). У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у разі доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі\~\~№ 315/765/14-ц, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 25 березня 2020 року у справі\~\~№ 642/2539/18-ц, 15 квітня 2020 року у справі № 190/106/18 (провадження\~\~№ 61-41455св18), 17 березня 2021 року у справі № 308/4272/19 (провадження\~\~№ 61-17072св20), від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18 (провадження № 61-195св21), від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 (провадження\~\~№ 61-18000св20), від 21 жовтня 2021 року у справі № 643/13260/19 (провадження № 61-9552св21), що свідчить про сталість судової практики\~\~\~у спірних правовідносинах. Відповідно до\~статті 63 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Необхідність вчинення нотаріусом дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснення виклику спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові\~\~від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі наведеного суд вважає, що позивачу слід визначити запропонований нею додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки встановлений строк пропущений нею з поважних причин, а саме \~необізнаність її як спадкоємця про наявність заповіту на її користь, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, отже, відповідно до\~ст.63 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус не міг повідомити спадкоємця про наявність заповіту, і іншим чином реалізувати свої права на спадщину позивач як спадкоємець за заповітом не може. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України та,

Outcome: approved