Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

1. Стислий виклад позиції сторін. 1.1. 01.12.2021 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» (далі - ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1833339170280 від 30.11.2018 у розмірі 3 000 грн. Позов мотивовано тим, що ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Порядок отримання та надання позики регламентується Правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», які розміщені за посиланням www/bistrozaim.ua (далі - Правила). Так, 30.11.2018 між ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №1833339170280, шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на офіційному сайті www/bistrozaim.ua, відповідно до якого останній отримав кредит на особисті потреби у розмірі 3 000 грн строком на 16 днів - до 15.12.2018, та зобов`язався його повернути і сплатити відсотки у розмірі 960 грн. (2% за кожен день користування кредитом, що становить 60 грн. в день). Дата початку нарахування відсотків розпочинається з 15.12.2018. Позичальник також зобов`язалася при виникненні заборгованості сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02%, на 30-й - 7,67%. Товариство виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів: кошти за Кредитним договором перераховані на банківську картку позичальника платіжною системою ТзОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «Flashpay». Так, відповідно до довідки, наданої ТзОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на підтвердження виконання переказу 30.11.2018 13:24:52 відповідачу були перераховані грошові кошти у розмірі 3 000 грн. Відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув позику у встановлений термін, в зв`язку з чим станом на 26.10.2021 утворилася заборгованість в розмірі 70 232,70 грн., яка складається з: 3 000 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 63 049,87 грн. - заборгованість за відсотками; 445 грн 13 коп. пені за порушення зобов`язання; 757 грн 19 коп. - індекс інфляції за весь період прострочення; 2 980 грн 51 коп. - 3% річних від простроченої суми. Посилаючись на те, що заборгованість не погашена, позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором надання фінансових послуг №1833339170280 від 30.11.2018, в розмірі 70 232,70 грн. 1.2. Відповідач не скористався правом подати відзив на позовну заяву. 2. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 01.12.2021. Провадження у справі відкрито ухвалою від 11.01.2022 після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача-фізичної особи у порядку частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Розгляд справи по суті призначено на 07.02.2022, відкладено на 17.02.2022, 18.03.2022, 27.04.2022 (з метою витребування доказів і належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового розгляду та підтвердження вказаної обставини відповідними доказами). 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина друга статті 247 ЦПК України). 4. Фактичні обставини справи. Матеріалами справи встановлено, що ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є юридичною особою та зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження НКФУ №3601 від 29 серпня 2017 року. Основним видом діяльності ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (копія) та статуту (копія). Так, 30.11.2018 між ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг №1833339170280, у режимі онлайн шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на сайті відповідача, згідно умов якого останній отримав кредит на особисті потреби у розмірі 3 000 грн строком на 16 днів до 15.12.2018 та зобов`язався його повернути і сплатити відсотки у розмірі 960 грн (розмір відсотків: 2% (60 грн) за кожен день користування кредитом, (730 відсотків річних). Дата початку нарахування відсотків розпочинається з 15.12.2018. При виникненні заборгованості позичальник також зобов`язалася сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 % (арк. спр. 14). У інформаційній довідці процедури оформлення заявки на видачу займу №1833339170280 від 30.11.2018 містяться дані [PERSON] , його прізвище, ім`я та по батькові, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, ідентифікаційний податковий номер, адреса реєстрації та місця проживання, дата народження, номер телефону, відомості про місце роботи, щомісячний дохід та сімейний стан. Також у ній зазначено номер карткового рахунку, на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти, перші дві цифри якого - 51, останні чотири цифри 9233. Відповідно до пунктів 4-6 заяви-анкети [PERSON] підтвердив, що доступ до заповнення від його імені заяв-анкет на офіційному сайті відповідача (pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua) належить лише йому, ні які інші особи не мають можливості скористатись від його імені можливістю отримання інтернет-кредиту у Товаристві; всі заяви-анкети, що надходять від його імені на сайт pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua, є дійсними та надані ним особисто: всі заявки на видачу кредитних коштів на його картковий рахунок надані з його особистого мобільного телефону є дійсними та надані ним особисто. Згідно з наданим позивачем ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» алгоритмом укладення договору за допомогою мережі «Інтернет», після подачі відповідної заяви позичальником отримано унікальний код на підтвердження оформлення позики через SМS на мобільний номер, вказаний на сайті при реєстрації, який було введено відповідачем на цьому сайті, підтвердивши подачу заяви-анкети. ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» прийнято позитивне рішення про надання кредиту та 30.11.2018 через платіжну систему за допомогою ТзОВ «ВЕР ФОР ПЕЙ» здійснено переказ кредитних коштів в сумі 3 000 грн на платіжну картку, вказану позичальником у заяві. Згідно із довідкою ТзОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на банківську кредитну картку [PERSON] перераховані кошти за кредитним договором у розмірі 3 000 грн, що підтверджується даними АТ КБ «ПриватБанк» про отримання на картку [NUMBER] , категорія картки MasterCard, час запиту 30.11.2018 о 13:24:34 . 5. Застосовані норми права, висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Предметом даного позову є стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування, який є змішаним договором відкриття рахунку та кредитування. Відповідно до вимог статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із статтями 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (статті 1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина друга статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні статей 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № 1833339170280 від 30.11.2018 позичальник [PERSON] отримав кошти у розмірі 3 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності строком на 16 днів, із сплатою відсотків у розмірі 940 грн. Крім того, при виникненні заборгованості позичальник також зобов`язалася сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 %. Відповідно до розрахунку ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованості за кредитним договором № 1833339170280 від 30.11.2021 станом на 26.10.2021 складає 70 232 грн 70 коп., утому числі : 3 000 грн - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 63 049,87 грн -заборгованість за відсотками; 445,13 грн пені за порушення зобов`язання; 757,19 грн - індекс інфляції за весь період прострочення; 2 980,51 грн. - 3% річних від простроченої суми. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що позичальник взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 3 000 грн. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 30.11.2018 по 15.12.2018 в сумі 960 грн. Таким чином, вимога позивача ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 3 000 грн. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 30.11.2018 по 15.12.2018 в сумі 960 грн. є доведеною та підлягає задоволенню. Разом з тим, вимога позивача ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 16.12.2018 по 26.10.2021 року в сумі 62 089 грн 87 коп. задоволенню не підлягає, з огляду на таке. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частини другої статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору № 1833339170280 від 30.11.2018 ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а остання зобов`язувалася повернути надану позику у повному обсязі 15.12.2018. Таким чином, позикодавець ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» відповідно до статті 1048 ЦК України, має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 15.12.2018. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою в сумі 62 089 грн 87 коп. включає період з 16.12.2018 по 26.10.2021, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позикодавцем ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 16.12.2018 по 26.10.2021 є безпідставною та задоволенню не підлягає. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення зі [PERSON] , в порядку частини другої статті 625 ЦК України 757,19 грн. інфляції за весь період прострочення та 2 980,51 грн. 3% річних від простроченої суми, суд враховує наступне. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості, що за період з 30.11.2018 по 26.10.2021, індекс інфляції за весь період прострочення становить 757,19 грн та 3% річних від простроченої суми становить 2 980,51 грн. Враховуючи заборгованість за тілом кредиту в сумі 3 000 грн та процентів за користування кредитом, в межах строку кредитування за період з 30.11.2018 по 15.12.2018 в сумі 960 грн., які є доведеними та підлягають задоволенню, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути індекс інфляції за весь період прострочення в сумі 757,19 грн. та 3% річних від простроченої суми в сумі 2 980 грн 51 коп. За таких обставин, суд приходить висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь ТзОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованість за кредитним договором №1833339170280 від 30.11.2018 у розмірі 8 142,83 грн., з яких: 3 000 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 960 грн. - заборгованість за відсотками; 445 грн 13 коп. пені за порушення зобов`язання; 757 грн 19 коп.- індекс інфляції за весь період прострочення; 2 980 грн 51 коп. - 3% річних від простроченої суми. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 263 грн 09 коп. (8 142,83 грн х 100 : 70 232,70 грн. = 11,59%, 2270 х 11,59% = 263,09 грн.).

Outcome: partial