Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивачка посилається на те, що 04 серпня 2017 року між нею [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб. Шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що було зроблено актовий запис №530 від 04.08.2017 роки, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем у них не склалось, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у зв`язку з чим в їхній сім`ї почали виникати конфлікти, що призвели до погіршення відносин та розпаду сім`ї. Постійні суперечки та непорозуміння призвели до того, що вони не здатні підтримувати моральну атмосферу сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, дружби та взаємоповаги. Між позивачкою та відповідачем, припинені шлюбні відносини більше двох років. Кожен живе своїм життям, шлюб між нею та відповідачем, носить, лише формальний характер, а подальше збереження шлюбу суперечить їхнім спільним інтересам. Вказує, що на даний момент ведення між ними спільного господарства припинено та за глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. На підставі зазначеного, позивач просить суд, шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 04 серпня 2017 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №560, розірвати. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Разом з тим, в позовній заяві зазначали, про розгляд справи без її участі за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення від нього не надходило. Судове засідання у справі було призначене на 22.04.2022 року на 15 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 04 серпня 2017 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був укладений шлюб, який зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 530 від 04.08.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як стверджує позивачка, спільне життя з відповідачем у них не склалось, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у зв`язку з чим в їхній сім`ї почали виникати конфлікти, що призвели до погіршення відносин та розпаду сім`ї. Постійні суперечки та непорозуміння призвели до того, що ми вони не здатні підтримувати моральну атмосферу сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, дружби та взаємоповаги. Відповідно до ч. 1 ст. 21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved