Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду м. Львова з позовом до ТзоВ «ФК «Інвест хаус», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський О.А., в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 15 червня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. за реєстровим номером 1328 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування даного позову вказує на те, що 16.10.2007 року між ним та ПАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір №128/П29/2007-840. 02.03.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТзОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення права вимоги №GL2N9275 - 266ПВ, боржником за яким є [PERSON] 15 червня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. було вчинено Виконавчий напис №1328 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №128/П29/2007-840 у сумі 2 133 341 грн. 09 коп. Позивач зазначає, що ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 26.04.2021 року у справі №1021/1244/12 заяву ТзОВ «ФК «Інвест хаус» про заміну сторони у виконавчому провадженні, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа у цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Позивач вказує, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. відкрито виконавче провадження №67889386, з примусового виконання виконавчого напису вчиненого 15 червня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. за реєстровим номером 1328. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. від 14.12.2021 року накладено арешт на кошти боржника, в межах виконавчого провадження №67889386. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. від 14.12.2021 року накладено арешт на транспортний засіб марки «Scoda Octavia, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN/номер рами [NUMBER] , в межах виконавчого провадження №67889386. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. від 14.12.2021 року стягнуто з боржника [PERSON] основну винагороду у сумі 213334,10 грн., в межах виконавчого провадження №67889386. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. від 14.12.2021 року визначено для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 569,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. від 22.12.2021 року оголошено у розшук майно боржника - транспортного засобу марки «Scoda Octavia, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN/номер рами [NUMBER] , в межах виконавчого провадження №67889386, який належить [PERSON] . Позивач зазначає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки безспірність вимог стягувача не перевірена нотаріусом. Просить позов задовольнити повністю. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24.01.2022 року задоволена заява позивача [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. №1328 від 15.06.2022 року, який оскаржується. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28.01.2022 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, та витребувано у Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. документи, на підставі яких здійснено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь ТзОВ «ФК «Інвест Хаус», заборгованості в розмірі 2 133 341,09 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача - ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест хаус» у судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача. Відтак, суд вважає можливим проводити судове засідання та винести рішення по справі у відсутності зазначеного представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - приватний нотаріус Івано - Фраківського міського нотаріального округу Личук Т.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський О.А. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних міркувань. Суд встановив, що 16.10.2007 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір №128/П29/2007-840, згідно якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення платності грошові кошти у сумі 28 378,00. 02.03.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТзОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення права вимоги №GL2N9275 - 266ПВ, боржником за яким є [PERSON] 15 червня 2020 року приватним нотаріусом приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. було вчинено Виконавчий напис №1328 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №128/П29/2007-840 за період з 02.03.2020 по 05.06.2020 року у сумі 2 133 341, 05 грн. Сума заборгованості складається з: суми заборгованості за кредитом 794 979, 04 грн., суми заборгованості за відсотками за користування кредитом 1 338 062, 05 грн.,суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 300,0 грн. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 26.04.2021 року у справі №1021/1244/12 заяву ТзОВ «ФК «Інвест хаус» про заміну сторони у виконавчому провадженні, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа у цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест хаус» у справі №375/1003/14-ц. 21.10.2021 ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Валявського О.А. із заявою про вчинення виконавчого напису та стягнення з [PERSON] заборгованості за договором у розмірі 2 133 341,09 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. відкрито виконавче провадження №67889386, з примусового виконання виконавчого напису вчиненого 15 червня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. за реєстровим номером 1328. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. від 14.12.2021 року накладено арешт на кошти боржника, в межах виконавчого провадження №67889386. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. від 14.12.2021 року накладено арешт на транспортний засіб марки «Scoda Octavia, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN/номер рами [NUMBER] , в межах виконавчого провадження №67889386. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. від 14.12.2021 року стягнуто з боржника [PERSON] основну винагороду у сумі 213334,10 грн., в межах виконавчого провадження №67889386. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. від 14.12.2021 року визначено для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 569,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. від 22.12.2021 року оголошено у розшук майно боржника - транспортного засобу марки «Scoda Octavia, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN/номер рами [NUMBER] , в межах виконавчого провадження №67889386, який належить [PERSON] . Статями 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідност.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Частиною першою статті 39 вказаного Закону передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Підпунктом 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, згідно якого нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Згідно правового висновку Верховного Суду від 05 грудня 2018 року, постанова у справі № 756/7916/15-ц, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З позовної заяви вбачається, що позивач з наявністю у нього заборгованості перед ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» не згідний, оскільки не погоджується з розрахунком та сумою заборгованості, що визначена в оспорюваному виконавчому написі, вважає її збільшеною Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», а отже такою, що не є безспірною. Водночас, з досліджених судом доказів встановлено, що нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», не було дотримано всіх вимог, передбачених підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Позивач заперечує існування боргу, відображеного в оскаржуваному виконавчому написі, оскільки вважає, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримав від банку або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безпірними. Згідно приписів ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вказані обставини свідчать про недотримання приватним нотаріусом вказаних вимог Порядку чим було порушено права позивача щодо можливості спростування розміру заборгованості. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Представник ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» та треті особи не скористалися своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, пояснень та доказів в обґрунтування правомірності своїх дій. Також, оскільки відповідач не з`явився в судове засідання та не скористався своїм правом на подачу відзиву та спростування доводів позивача, не можна стверджувати про надання стягувачем нотаріусу оригіналу кредитного договору та усіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Разом з цим, відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якою стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року набрала законної сили, тим самим встановивши обов`язок для стягувача для одержання виконавчого напису надавати нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Оскільки судом не встановлено, що стягувачем надано нотаріусу всі необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис виконавчий напис, вчинений 15.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Личком Т.В. за реєстровим номером 1328, щодо стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансової компанії «Інвест Хаус» заборгованості у розмірі 2 133 341, 09 грн. За таких обставин, визначена відповідачем заборгованість не може вважатися безспірною. Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, оскільки встановлено наявність підстав для скасування виконавчого напису нотаріуса та наявність підстав, які свідчать, що борг не є безспірним, позов підлягає до задоволення. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved