Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] , 10.05.2014 року, уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Неліпинської сільської ради Свалявського району, Закарпатської області, актовий запис №7 (на час пред`явлення даного позову у Свалявському районному суді перебуває цивільна справа №306/2095/21 про розірвання укладеного між сторонами шлюбу). Зазначає, що від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Вказує, що на її думку, з вересня 2021 року відповідач самоусунувся від матеріального забезпечення доньки та лише обіцяє добровільно виконувати свій обов`язок утримувати дитину. Вважає, що так як [PERSON] є молодою, працездатною людиною, інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, постійно працює на заробітках за кордоном, де, на її думку, має дохід не менше 20 000, 00 грн. на місяць, у 2021 році придбав автомобіль на іноземній реєстрації, що свідчить про достатній заробіток, має можливість сплачувати аліменти. Тому просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 4 500,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача подала до суду заперечення проти позову, у яких просила у задоволенні позовних вимог відмовити та визначити розмір аліментів на рівні 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що доводи представника позивача щодо його неучасті у матеріальному забезпеченні дитини не відповідають дійсності, про що свідчать чеки з дитячими товарами (№783-178 від 21.02.2022 року та № 783-288 від 02.04.2022 року) та переказами грошових коштів (№215600426655 від 25.01.2022 року та №3245182037 від 19.02.2022 року). Окрім того, твердження представника позивача про те, що відповідач отримує 20 000,00 грн у місяць є хибним. Вказує, що [PERSON] працює підсобним працівником в будівельній фірмі Чеської Республіки та отримує 11 000,00 чеських крон, що в перерахунку на гривню становить близько 12 000,00 грн. Стверджує, що відповідач пропонував [PERSON] укласти договір сплати аліментів, однак нею відхилено його пропозицію (а.с. 14-16, 21). В судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява, у якій вона просила розгляд справи проводити у її відсутності , позовні вимоги підтримує (а.с. 25). Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в розмірі 2000,00 грн. (а.с. 29). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.03.2017 року, батьками [PERSON] , [INFO] є батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання № 118 від 10.06.2020 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що збігається з місцем реєстрації позивача (а.с. 4, 6). За ст. 150 СК України - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 3 та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зважаючи на вищевикладене, закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат для дитини, тощо. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7-8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовим змістом вказаної норми закону, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком є особистим, індивідуальним, а не солідарним. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на вищевикладене та враховуючи, що ні представником позивача, ні представником відповідача належними та допустимими доказами не підтверджено дохід відповідача в розмірі 20 000,00 грн чи 12 000,00 грн, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що аліменти необхідно встановити в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подачі позову і до досягнення нею повноліття. Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Outcome: partial