Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що згідно з рішенням Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 25.06.2019р. № 1561-65/\\/ІІ Управлінню архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області надано дозвіл на безоплатну передачу з балансу установи на баланс Дочірнього підприємства «Жилсервіс» соціального гуртожитку для внутрішньо переміщених осіб, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Договір найму від 15 січня 2020 року з відповідачкою позивачем було укладено на підставі ордеру № 43 серії Д на тимчасове проживання. Відповідачка [PERSON] , мешкала у кім.№3 вказаного гуртожитку та користувалася житлово-комунальними послугами з найму житла, на управління житлових приміщень та прибудинкових територій, послугами управління соціальним гуртожитком, постачання електричної енергії, холодного водопостачанням та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів, гарячим водопостачанням та опаленням, що надає Дочірнє підприємство «Жилсервіс» Комунального підприємства «Управляюча компанія «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на підставі укладених договорів, і таким чином, між ДП «Жилсервіс» КП «УК «Жилкомсервіс» та відповідачкою встановились відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] . Однак, відповідачка не сплачувала кошти за надані послуги, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01 травня 2020 року становить 5397,98 грн., з яких вартість послуг з витрат на наймання житла - 2558,10 грн., витрати по управлінню соціальним гуртожитком - 941,02 грн., вартість використаної електричної енергії - 1190,70 грн., холодного водопостачання та водовідведення - 316,76 грн., витрати по вивезенню твердих побутових відходів - 112,41грн., гаряче водопостачання та опалення - 278,99 грн., які просять стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача та сплачений ними судовий збір в розмірі 2481,00 грн. В судовому засіданні представник позивача Пойденко Л.А. позов підтримала, посилаючись на вищевказані обставини та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково, пояснила, що комунальні послуги сплачувала в залежності від наявності у неї грошових коштів, не заперечує щодо стягнення з неї заборгованості за електроенергію, постачання холодної води та вивезення побутових відходів оскільки дійсно користувалася цими послугами, послуги по постачанню гарячої води та опалення надавались неналежним чином, так як часто були відключення, а послуги з наймання житла вона сплачувати не повинна оскільки є тимчасово переміщеною особою. Вислухавши сторони, вивчивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] є соціальним гуртожитком для внутрішньо переміщених осіб, який, відповідно до копії рішення від 25.06.2019 року № 1561-65/VII Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, було передано з балансу Управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на баланс Дочірнього підприємства «Жилсервіс» Комунального підприємства «Управляюча компанія «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області. (а.с. 13) Уповноваженими особами Дочірнього підприємства «Жилсервіс» Комунального підприємства «Управляюча компанія «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області укладені договори про надання житлово-комунальних послуг за місцем знаходження гуртожитку, а саме: 01.08.2019 року договір № 030000330 про надання послуг з розподілу електричної енергії з Приватним акціонерним товариством «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» (а.с.17-20), 02.01.2020 року договір № 19/В з Комунальним підприємством «Жилсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровсьокої області про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (а.с. 22-23), 02.01.2020 року договір № 26/ТПВ з Комунальним підприємством «Управляюча компанія «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про надання послуг щодо поводження з побутовими відходами (а.с. 24-25), 02.01.2020 року договір № 2/У/1 про надання послуг утримання житлових приміщень та прибудинкових територій (перелік робіт затверджено Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 11.12.2019 року № 429/0/7-19) (а.с. 21). Також, ДП «Жилсервіс» КП «Управляюча компанія «Жилкомсервіс» використовувало теплову енергію для централізованого опалення та гарячого водопостачання на підставі договору № 01-20-КП купівлі-продажу теплової енергії від 27.01.2020 р. року укладено між позивачем та КП «Теплосервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с.27-30) Рішеннями виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 11.12.2019 р. № 428/0/7-19 ( зі змінами внесеними рішенням від 08.01.2020 р. №2/0/7-2020 (а.с.14,15) та рішенням від 15.04.2020 р. № 154/0/7-20 (а.с.16) встановлено плату за соціальне житло за адресою [ADDRESS] у розмірі 1972,74 грн. на місяць, з яких витрати на наймання житла -720,29 грн.,витрати на утримання житлових приміщень та прибудинкових територій - 470,51 грн., адміністративні витрати за рахунок дотації з місцевого бюджету -781,31 грн. Відповідачка [PERSON] з 23.10.2014 р. має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується інформацєю, наданою ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с.38) та проживала у кім.№3 вказаного гуртожитку, що підтверджується довідкою, виданою ДП «Жилсервіс» КП «УК «Жилсервіс» від 15.02.2022 року вих.№17 (а.с.5). 15.01.2020 року між відповідачкою та Дочірнім підприємством «Жилсервіс» Комунального підприємства «Управляюча компанія «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області в особі керівника Пойденко Л.А. , укладено договір найму житлового приміщення для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, розташованому за адресою: [ADDRESS] , відповідно до умов якого позивач надав відповідачці і членам її сім`ї у тимчасове користування житлове приміщення на строк до 15.07.2020 року, а саме кімнату, загальною площею 32,09 кв.м., та відповідно до п.п. 1.2.1, 1.2.2 договору зобов`язався здійснювати обслуговування будинку, забезпечувати роботу технічного обладнання відповідно до вимог законодавства та надавати комунальні послуги, а відповідачка, відповідно до п.1.3.5. цього договору, зобов`язалася у встановлені терміни своєчасно вносити плату за використання житлового приміщення, комунальні та інші послуги (а.с.11-12), однак оплату проводила не в повному обсязі, зокрема в березні 2020 р. сплатила у розмірі 678,64 грн. та в травні 2020 р. - 1432,20 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень. (а.с.9,10) Розмір заборгованості відповідачки [PERSON] перед позивачем, з урахуванням частково сплачених коштів, за період січня 2020 року до травня 2020 року становить 5397,98 грн., з яких: витрати на наймання житла - 2558,10грн., послуги управління соціальним гуртожитком - 941,02грн., вартість використаної електричної енергії - 1190,70 грн., вартість холодного водопостачання та водовідведення - 316,76 грн., вивезення твердих побутових відходів - 112,41грн., вартість гарячого водопостачання та опалення - 278,99 грн., що підтверджується відповідними довідками (а.с.6,7) та копією повідомлення про нарахування до сплати комунальних послуг (а.с.8). Таким чином, відповідачка за період з січня 2020 року по травень 2020 року користувалася житлово-комунальними послугами за адресою: [ADDRESS] та має заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 5397,98 грн. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч.9 ст.11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень: надають у тимчасове безоплатне користування внутрішньо переміщеним особам з комунальної власності житлові приміщення, придатні для проживання (за умови оплати особою відповідно до законодавства вартості комунальних послуг). Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, враховуючи, що відповідачка [PERSON] користувалася житлово-комунальними послугами з наймання житла, з управління соціальним гуртожитком, з надання електричної енергії, холодного водопостачання та водовідведення, з вивезення твердих побутових відходів, гарячею водою та опаленням, що надає ДП «Жилсервіс» КП «Управляюча компанія «Жилкомсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, однак свої обов`язки щодо сплати житлово-комунальних послуг належним чином не виконала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, загальна сума якої становить 5397,98 грн., що відповідачкою не спростовано, тому позов підлягає задоволенню, а зазначена сума боргу - стягненню з відповідачки на користь позивача. Заперечення відповідачки щодо обов`язку сплати нею послуг з наймання житла оскільки вона має статус внутрішньо переміщеної особи, суд оцінює критично, оскільки відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», органи державної виконавчої влади несуть обов`язок по забезпеченню можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) даної категорії осіб лише протягом 6 місяців з моменту взяття на облік такої особи, для осіб похилого віку цей термін може бути продовжено, а як пояснила в судовому засіданні відповідачка, на обліку вона, як внутрішньо переміщена особа, перебуває з 2014 року, а відтак вказаний термін сплинув, тому саме відповідачка несе обов`язок по оплаті житлових послуг, які надаються позивачем. Доводи відповідачки про неякісне надання позивачем послуг з гарячого водопостачання та опалення, суд оцінює критично оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних тверджень, як і доказів звернення до позивача чи уповноважених органів з заявами чи скаргами про неякісне надання цих послуг, відповідачкою суду не надано. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп. (а.с.1) підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 610, 611 ЦК України, ст.ст. 5, 9, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 9, 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та

Outcome: approved