Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які після припинення сімейних відносин проживають з позивачем. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає факт подружньої зради з боку відповідача, оформлення без її відома декількох кредитів, несплату за квартиру. Почуття кохання втрачено, шлюб позивач вважає помилкою, зберігати сім`ю не бажає. Майновий спір відсутній. Просить шлюб розірвати, стягнути на її користь понесені витрати по сплаті судового збору та ви трати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн. Процесуальні дії у справі. 31.01.2022 позовна заява отримана судом. 16.02.2022 отримано інформацію про реєстрацію місця проживання відповідача. 17.02.2022 позовна заява прийнята до розгляду; провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Від позивача заяв та клопотань не надходило. Відповідач надав заяву про часткове визнання позовних вимог, в якій зазначив, що погоджується з неможливістю збереження шлюбу, і вважає необхідним його розірвати. Водночас не визнає обставини, на які посилається позивач, як на підставу для розірвання шлюбу. Зокрема, не визнає факту подружньої зради, оформлення без її відома кредитів на великі кошти, та несплату за квартиру, тим більш, що позивач не уточнює, що має на увазі під цими витратами. Заперечує проти стягнення з нього витрат на правову допомогу, оскільки їх понесення не підтверджено належними доказами. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони з 21 січня 2012 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Новомалинівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 1. Мають двох неповнолітній дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені. Майнового спору наразі немає. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з волевиявленням дружини припинити шлюб шляхом його розірвання на підставі рішення суду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до\~статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований\~Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до\~статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб. Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Висновок суду. Суд,\~оцінюючи належність,\~допустимість,\~достовірність та\~достатність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~в їх\~сукупності за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженню\~наявних у\~справі доказів\~приходить до\~висновку,\~що шлюбно-сімейні\~відносини сторони\~не підтримують,\~шлюб між\~ними фактично\~розпався,\~сім`я носить\~формальний характер,\~рішення позивача\~про звернення\~до суду\~із даним\~позовом є\~виваженим та\~відповідає волевиявленню\~дружини.\~Незважаючи на\~те,\~що відповідач\~не погоджується\~із обставинами,\~що стали\~підставою для\~розірвання шлюбу,\~на які\~позивач вказує\~у позовній\~заяві,\~зазначені позивачем\~обставини в\~частині недоцільності\~збереження шлюбу\~він не\~заперечує,\~вважає,\~що шлюб\~необхідно розірвати\~обов`язково,\~про що\~надав письмову\~заяву,\~а тому\~з врахуванням\~наданого законом\~права кожного\~з подружжя\~припинити шлюбні\~відносини,\~та з\~огляду на\~положенняст.206 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 992,40 грн. Стосовно стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до Постанови Верховного суду від 11 листопада 2021 року у справі №922/449/21 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Отже, сторона у справі має право на компенсацію таких витрат, якщо нею буде доведено, що розмір таких витрат обґрунтовано. В якості понесення витрат на правничу допомогу позивачем до позову додано договір від 27.01.2022 та акт наданих послуг на суму 500,00 грн., який підписаний позивачем. На думку суду вартість послуг адвоката у справі вказаної категорії є дещо завищеною, і не відповідає обсягу виконаної адвокатом роботи, оскільки жодного доказу на підтвердження зазначених в позові обставин щодо причин припинення сімейних стосунків, до заяви не додано, що викликало заперечення відповідача в цій частині, позов не містить відомостей про те, чи вирішено сторонами питання матеріального утримання двох дітей, у зв`язку з чим суд погоджується із запереченнями відповідача, що розмір витрат на правничу допомогу не обгрунтований, і вважає, що сума витрачених позивачем коштів на правову допомогу підлягає частковому стягненню з відповідача, а саме у розмірі 300,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved