Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

11.02.2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 12.11.2020 року уточнила та просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №180/02-14 від 18.03.2020 року, позивачу було роз`яснено, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із тим, що йому необхідно було протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.12.2020 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , а саме [INFO] , саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. 13.09.2018 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі під № 37 згідно умов якого, земельну ділянку, площею 0,6459 га, розташовану на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 5122082000:01:001:1114 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкова справа № 60/2014; земельну ділянку, площею 0,7338 га, розташовану на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 5122082000:01:003:1384 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкова справа № 60/2014; земельну ділянку, площею 0,8295 га, розташовану на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 5122082000:01:001:1031 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкова справа № 60/2014, вона заповіла [PERSON] , [INFO] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68137874 від 18.01.2022 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., заповіт [PERSON] від 13.09.2018 року, зареєстрований за № 37 не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68137846 від 18.01.2022 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., спадкова справа після [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилась. Згідно довідки Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1194 від 01 жовтня 2021 року, на день своєї смерті, [PERSON] , померла [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , а спільно з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 40/02-14 від 18.01.2022 року, позивачу було роз`яснено, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із тим, що нею був пропущений строк для прийняття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Постановою Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі №565/1145/17 визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом встановлено, що [PERSON] про існування заповіту [PERSON] від 13.09.2018 року, зареєстрованого за № 37, стало відомо з письмової відповіді приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №40/02-14 від 18.01.2022 року, тобто після спливу шестимісячного строку, передбаченого законом для прийняття спадщини. Враховуючи, що позивач була необізнана про наявність заповіту, та строк прийняття спадщини пропущений з поважних причин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення позивачу додаткового строку тривалістю два місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved