Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - Позивач)в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що її донька, [PERSON] (далі - Відповідач -1) перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (далі - Відповідач - 2) з 11.06.1999 року. Від цього шлюбу відповідачі мають малолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] , який є дитиною з інвалідністю, захворювання (патологічний стан): синдром Дауна, ВПС, пупочна грижа. Відповідачі протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого сина [PERSON] , [INFO] , його вихованням взагалі не займаються, не дбають про нього, не піклуються про його стан здоров`я, харчування, розвиток та ставлення, не займаються його лікуванням та доглядом за ним. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду та просити суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідачі у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, відзиви на позовну заяву не подали. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів, посилалася на обставини, що викладені у позовній заяві. Після оголошення перерви, надала до суду письмову заяву про завершення розгляду справи за її відсутності. У такій письмовій заяві просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися ся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради у судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Після оголошення перерви, надала до суду письмову заяву про завершення розгляду справи за її відсутності. У такій письмовій заяві просить позов задовольнити в повному обсязі. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином були повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ними причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 11 червня 1999 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 293 та видано повторно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01.11.2011 року. Судом також встановлено, що від цих шлюбних стосунків [INFO] народилася дитина, син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.11.2011 року. Матеріалами справи підтверджено, що[PERSON] , [INFO] є дитиною з інвалідністю, захворювання (патологічний стан): синдром Дауна, ВПС, пупочна грижа, що підтверджується медичним висновком № 23 про дитину - інваліда віком до 16 років від 14.03.2012 року Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико - санітарної допомоги № 9», висновок дійсний до 18.10.2029 року. Матеріалами справи також підтверджено, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] фактично проживає разом із бабусею [PERSON] , дідусем [PERSON] , та старшим братом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження житлово - побутових умов проживання за адресою: [ADDRESS] , для дитини створені необхідні умови для проживання, відпочинку та розвитку, утриманням дитини займаються бабуся та дідусь, мати та батько з дитиною не мешкають, участі у житті сина не приймають. Згідно довідки, наданої КУ «Дніпровський міський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)», [PERSON] , [INFO] отримує послугу денного догляду у відділенні денного догляду для дітей з інвалідністю. Дитини не навчається за станом здоров`я. Згідно з постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2017 року , мати [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності відносно до ч.1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей). Згідно з повідомленням відділення поліції № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 17.05.2021 року інспекторами сектору ювенальної превенції проводилась профілактична бесіда з [PERSON] з приводу ухилення від виконання батьківських обов`язків. В результаті бесіди мати не заперечувала свою провину, визнала ухилення від виконання батьківських обов`язків, обізнана про позбавлення її батьківських прав. Згідно висновку Органу опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради від 12.10.2021 року № 3/9-126, такий компетентний орган вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні до їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Також допитані під час розгляду справи по суті у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснила суду, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом із бабусею та дідусем, мати та батько з дитиною не мешкають, участі у житті сина не приймають. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З аналізу норми, що міститься у пункті 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вказані фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При цьому, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Зважаючи на те, що відповідачі, будучи батьками дитини, не цікавляться життям дитини, не приймають участі в його вихованні та утриманні, не піклуються про його фізичний та духовний розвиток, а також враховуючи що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків та в їх діях вбачається винна поведінка відносно дитини, суд доходить висновку що відповідачі свідомо нехтують батьківськими обов`язками та відмовляються приймати участь в житті своєї дитини. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що вжиття таких крайніх заходів як позбавлення батьківських прав відповідає саме інтересам дитини, оскільки забезпечить її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, та ґрунтується на законі і є пропорційним заходом реагування на поведінку відповідачів. Суд також не вбачає підстав для попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останнім положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Таким чином, враховуючи інтереси дитини, вказані приписи чинного законодавства, та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, про те, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] та [PERSON] , батьківських прав у відношенні до їх малолітньої дитини, сина - [PERSON] , [INFO] , є такими, що ґрунтуються на законі, відповідає інтересам дитини, внаслідок чого підлягають задоволенню. Позбавляючи відповідачів батьківських прав суд виходив з того, що останні характеризуються негативно, протягом тривалого часу не займається утриманням, вихованням та навчанням дитини, протягом тривалого часу не змінили своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, що свідчить про відсутність у них наміру займатись вихованням та утриманням своєї дитини. Суд також зауважує, що відповідачі, будучи належним чином повідомлені про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилися, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надали, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн.00 коп., по 454 грн. 00 коп. з кожного відповідача окремо. На підставі викладеного,

Outcome: approved