Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду 11.06.2020 з указаним позовом, який уточнив 14.12.2020 та просив суд визначити йому додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку, площею 4.9078 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221884000:01:064:0001. За життя, 15.07.2013 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй земельну ділянку позивачу. При зверненні позивача до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що йому не було відомо про наявність заповіту та смерть заповідача [PERSON] , про її смерть він дізнався після спливу строку на прийняття спадщини, оскільки він не є членом родини покійної, не проживав з нею спільно, повідомлення про смерть спадкодавиці не друкувалося у засобах масової інформації, нотаріусом не вживалося жодних дій для своєчасного, протягом встановленого строку, повідомлення або розшуку його як спадкоємця за заповітом. Тому просить визначити йому додатковий строк три місяці після набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою судді від 06.08.2021 позовна заява прийнята до провадження судді Березюк М.В., у зв`язку з закінченням повноважень на здійснення правосуддя суддею Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіною С.А. Позивач та його представник - [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 92,93). Представник третіх осіб - Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та органу опіки та піклування вказаної сільської ради, в судове засідання не з`явилися, але надали заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. При вирішені справи покладаються на розсуд суду (а.с. 252). В зв`язку з тим, що учасники провадження правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку наданим суду доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). За життя [PERSON] їй належало право власності на земельну ділянку площею 4,9078 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221884000:01:064:0001, що підтверджується державним актом про право власності на землю серії ДП № 064376 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 7, 8-10). На момент смерті [PERSON] місце її проживання було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] та разом з нею були зареєстровані: мати - [PERSON] , діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 11). Згідно довідки Лозуватської сільської ради № 359 від 07.02.2020, від імені [PERSON] посвідчувався заповіт від 15.07.2013 (а.с. 11). Як слідує з матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , з заявами про прийняття спадщини за законом після її смерті до нотаріальної контори звернулися сини [PERSON] та [PERSON] (а.с. 30-33), а також 02.03.2020 до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON] (а.с. 34). [PERSON] , яка доводилася донькою спадкодавцю та [PERSON] , яка доводилася матір`ю спадкодавцю, з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, однак прийняли спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України (а.с. 36-42). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 42). Як слідує зі спадкової справи після смерті [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини після її смерті звернувся лише [PERSON] в порядку ст. 1266 ЦК України, а спадкоємці першої черги спадкування - діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , а також спадкоємець в порядку ст. 1266 ЦК України - [PERSON] , подали нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] . Онука померлої - [PERSON] , яка проживала зі спадкодавцем [PERSON] на час її смерті, прийняла спадщину порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України (а.с. 113-123, 124-126). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 102). Згідно інформації наданої Шостою криворізькою нотаріальною конторою, спадкова справа після її смерті не заводилася (а.с. 144-145). Однак, згідно з повідомлення Лозуватської сільської ради № 2504 від 15.11.2021 на день відкриття спадщини після смерті [PERSON] , з нею були зареєстровані брати [PERSON] та [PERSON] , а також донька [PERSON] , 2016 р.н. (а.с. 155), у зв`язку з чим до участі у справі залучено в якості третьої особи орган опіки та піклування Лозуватської сільської ради, з метою представлення інтересів малолітньої дитини. Хоча як слідує з даних Лозуватської сільської ради № 2849 від 24.12.2021 дитина не перебуває на обліку служби у справах дітей Лозуватської сільської ради (а.с. 175, 209). Відповідно до заочного рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2017 [PERSON] була позбавлена батьківських відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 214-217), а згідно інформації Криворізького ВДРАЦС у Криворізькому районі Дніпропетровської області № 193/203-31 від 16.02.2022, за даними Державного реєстру актів цивільного стану відсутній факт державної реєстрації народження [PERSON] , [INFO] (а.с. 211, 229), що може свідчити про усиновлення дитини та зміну її даних, що унеможливлює залучення до участі у справі безпосередніх законних представників малолітньої дитини. Ще однією донькою [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , опікуном якої є [PERSON] , який діючи у власних інтересах та інтересах дитини, проти задоволення вказаного позову не заперечував (а.с. 192-196, 198). Дані інформаційної довідки зі Спадкового реєстру свідчать, що 15.07.2013 в Лозуватській сільській раді Криворізького району Дніпропетровської області мало місце посвідчення заповіту від імені [PERSON] , номер в реєстрі нотаріальних дій 494 та номер у спадковому реєстрі 54890086. Як слідує зі змісту вказаного заповіту, [PERSON] , [INFO] , 15.07.2013 заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,9078 га, розташовану на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, що належала їй на праві власності відповідно до Державного акта про право приватної власності на землю серії ДП № 064376, виданого 12.04.2005 року. На звороті заповіту наявна посвідчена відмітка про те, що заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с. 44-46). Однак, як слідує з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.03.2020, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що він пропустив визначений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с. 47). Як вказував позивач та не заперечили інші учасники провадження, [PERSON] не був членом сім`ї спадкодавця [PERSON] , відповідно не був обізнаний про факт її смерті та наявність заповіту на його ім`я, у зв`язку з чим не міг своєчасно реалізувати право на спадкування за заповітом. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 - 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Стаття 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269-1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту та смерть спадкодавця може бути визнана поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2., 2.3. та 3.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Оскільки спадкодавець [PERSON] склала за життя заповіт на [PERSON] , заповівши йому належну їй за життя земельну ділянку площею 4,9078 га, яка належала їй на підставі державного акта серії ДП № 064376, вказаний заповіт не змінено та не скасовано, спадкування після смерті [PERSON] має здійснюватися за заповітом. Позивач дізнавшись про смерть спадкодавця та наявність заповіту на його ім`я, одразу звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак не будучи родичем спадкодавця, відповідно не будучи обізнаним про смерть заповідача та наявність заповіту, пропустив визначений законом строк для звернення до нотаріуса з відповідною заявою, що суд визнає поважною, об`єктивною причиною пропуску строку для звернення до нотаріуса з заявою про відкриття спадщини, а тому на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю в три місяці, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , який обчислювати з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved