Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернулася в суд з позовом до ТОВ «Бізнес Позика», треті особи: приватний виконавець Витвицький Володимир Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає до виконання, мотивуючи свої вимоги тим, що про вчинений виконавчий напис, їй стало відомо внаслідок скерування за місцем її проживання постанови про відкриття виконавчого провадження винесеного приватним виконавцем Витвицьким В.В. Позивач стверджує, що вказаний виконавчий напис було видано на задоволення вимог кредитора ТзОВ "Бізнес Позика". Однак жодних договорів з ТзОВ "Бізнес Позика" позивач не укладала. Вказана фінансова установа їй взагалі невідома. Жодних письмових повідомлень про нібито існуючу заборгованість від наведеного кредитора та приватного нотаріуса позивач не отримувала. Оскільки жодного кредитного договору в письмовій та нотаріально посвідченій формі з ТзОВ "Бізнес Позика" позивач [PERSON] не укладала, а відтак виконавчий напис №3671 вчинено всупереч документам, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак таий не було подано. Треті особи: приватний виконавець Витвицький В. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О., пояснень щодо позову суду не надали. Заяви, та клопотання учасників справи. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подав суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 41-42). В позовній заяві [PERSON] також просила витребувати в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. належним чином засвідчені копії документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису. Також, одночасно із позовною заяво. [PERSON] звернулась із заявою про забезпечення позову (а.с.17-18). Відповідач не забезпечив явку свого представника у судовому засіданні 19.04.2022 року. Про судове засідання повідомлявся належним чином. Треті особи: приватний виконавець Витвицький В. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О. в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 17.02.2022 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову у даній цивільній справі, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою від 17.02.2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено справу до судового розгляду на 22.03.2022 року, а також витребувано докази. Ухвалою суду від 22.03.2022 року розгляд справи було відкладено на 19.04.2022 року. Враховуючи те, що відповідач повторно не з`явився в судове засідання, відзиву на позовну заяву не подав, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 14.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 3671, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором №268043-КС-001 від 29.04.2021 року укладеним з ТзОВ «Бізнес Позика». У вказаному виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 10 червня 2021 року по 13 грудня 2021 року, сума заборгованості становить 40 160 грн. 62 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 21 810 грн. 70 коп.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 18 349, 92 грн. За вчинення виконавчого напису на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» слід стягнути із [PERSON] 600 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 40 760 грн. 62 коп. (а.с. 8). 31.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Вивицьким В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68431558 (а.с.9). 09.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. винесено постанову про звернення стягненн на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника у виконавчому провадження ВП № 68431558 (а.с.13-14.) Відповідно до адвокатського запиту представник Кремінець М.М. в інтересах [PERSON] звертався з письмовим запитом до відповідача ТзОВ "Бізнес Позика" з приводу телефонних повідомлень щодо наявної заборгованості в [PERSON] (а.с.10-12). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із вчиненням приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором та оспорюванням позивачем таких дій. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Тому, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. 14.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 3671, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором№268043-КС-001 від 29.04.2021 року укладеним з ТзОВ «Бізнес Позика», відповідно до якого загальна сума заборгованості становить 40 160 грн. 62 коп. Ухвалою суду від 17.02.2022 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бигіди В.О. належним чином засвідчені копії документів, які були надані ТзОВ "Бізнес Позика" для вчинення виконавчого напису за реєстраційним номером №3671 від 14.01.2022 року. Однак, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вказані документи суду не надав, про причини неможливості надати відповідні документи не повідомив. Судом повторно надсилалась ухвала про витребування документів, однак станом на 19.04.2022 року виконана не була. Таким чином, суд позбавлений можливості встановити чи існувала заборгованість взагалі, чи була вона погашена, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Тобто у матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що між позивачем та відповідачем існує безспірна заборгованість за кредитним договором №268043-КС-001 від 29.04.2021 року. Крім того, відповідач не надав підтвердження направлення позивачу [PERSON] повідомлень про погашення заборгованості та повідомлення про намір вчинення виконавчого напису за кредитним договором. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. керувався ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат", та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі за текстом - Перелік). Пунктом 2 Розділу 2 "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині п. 1 та п. 2 зазначеної постанови. За приписами ч. 2 ст. 265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Разом з тим, в матеріалах справи відсутній нотаріально посвідчений кредитним договір, а тому суд позбавлений можливості в даному випадку встановити, чи були у нотаріуса повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З огляду на наведене суд приходить до висновку, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис, оскільки кредитний договір між позивачем та Банком не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий вчинений з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду сплатив 992,40 гривень судового збору при пред`явленні позову,

Outcome: approved