Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 01.10.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , для вільного розпорядження своїм майном. В обґрунтування позову позивач [PERSON] вказує, що 11.08.1994 її колишньому чоловіку, [PERSON] , на підставі рішення виконавчого комітету Тернівської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу №108/1 від 10.05.1994, на родину, що складалася з 4-х осіб, було видано ордер №194 на жиле приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 26.11.2007 рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, шлюб між нею та [PERSON] було розірвано, та рішенням цього ж суду від 03.12.2007, [PERSON] визнано втративши право користування квартирою [ADDRESS] . Також, крім неї, у квартирі зареєстрований її син [PERSON] , який у 2004 році забрав свої речі та залишив місце свого проживання. До теперішнього часу у квартирі не мешкає, житлом не користується, його особистих речей у квартирі не залишилось. Крім того, вона зобов`язана нести тягар утримання майна, з розрахунку, що в квартирі зареєстрована особа, яка не проживає, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно повернутого за закінченням терміну зберігання поштового повідомлення, а.с. 40-42, а також за допомогою оголошення про виклик відповідача, яке було опубліковано 01.04.2022 на сайті Тернівського районного суду міста Кривого Рогу, а.с. 46, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходили, відзив на позов до суду не надавав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 10-00 год. 22.12.2021, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22.12.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 09-00 год. 11.02.2022, у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] , щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Ухвалою суду від 11.02.2022 відкладено розгляд справи на 09-00 год. 01.04.2022, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 01.04.2022 справу знято з розгляду до 09-30 год. 18.04.2022, у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 18.04.2021 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, на підставі ордеру на жиле приміщення №194 від 11.08.199469, виданого виконавчим комітетом Тернівської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу, право на заняття квартири [ADDRESS] , отримав [PERSON] на сім`ю з чотирьох чоловік: дружина [PERSON] , та дітей [PERSON] , [PERSON] (а.с. 5). Згідно рішення Тернівського районного суду міста кривого рогу Дніпропетровської області від 26.11.2007, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.06.1978 відділом РАЦС Тернівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №423 (а.с. 6). Згідно рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.12.2007, визнано [PERSON] , 1959 року народження, таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно довідки № 20 від 27.09.2021, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно акту від 01.10.2021, який підписаний мешканцями будинку [ADDRESS] , та завірений майстром дільниці №1 ТОВ «УЮТ-2011», відповідач [PERSON] з 2004 року не мешкає у спірній квартирі, його речей та документів у квартирі не залишилось (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2021, виданим Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 01.12.2021 [PERSON] , [INFO] , помер. Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється, як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.). Відповідно до ст.58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Відповідно до положень ст.ст. 64, 65 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. За правилами ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК Української РСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в іншій населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Згідно ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, у якому фізична особа проживає постійно або тимчасово. Згідно ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил норм процесуального закону щодо оцінки доказів. Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , перебуває у комунальні власності міста, на підставі ордеру на жиле приміщення №194 від 11.08.199469, виданого виконавчим комітетом Тернівської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу, право на заняття квартири [ADDRESS] , отримав [PERSON] на сім`ю з чотирьох чоловік: дружина [PERSON] , та дітей [PERSON] , та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.12.2007, визнано [PERSON] , 1959 року народження, таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] (а.с. 7). На даний час, у спірній квартирі зареєстрований відповідач, а саме [PERSON] , який зареєстрований по теперішній час. Таким чином, наявність реєстрації відповідача у квартирі, позивачу [PERSON] безумовно створює перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, оскільки зазначена обставина позбавляє можливості на власний розсуд розпоряджатися своєю власною, як це передбачено ч.1 ст. 319 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу України. Оскільки відповідач не проживає у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, не утримує квартиру та не сплачує за надані комунальні послуги, його реєстрація перешкоджає позивачу розпоряджатися майном, тому вона має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання відповідача такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, суд вважає необхідним позов задовольнити, та усунути перешкоди в праві користування квартирою визнавши [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . На підставі ст.ст. 64, 65, 71, 72 ЖК України, ст.319 ЦК України,

Outcome: approved