Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача орган опіки та піклування в особі управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що її призначено опікуном над малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , позбавленими батьківського піклування. Позивачка є рідною бабусею до материній лінії вказаних дітей. Мати дітей [PERSON] померла [INFO] . З часу смерті матері діти проживають з бабусею позивачкою [PERSON] та перебувають на повному її утриманні. Батько дітей [PERSON] хворіє на важке психічне захворювання у формі маячного розладу та на даний час перебуває у психіатричній лікарні. Відповідач [PERSON] та померла [PERSON] проживали у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народилося троє дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 13 січня 2021 року [PERSON] було оголошено підозру в умисному вбивстві його дружини [PERSON] , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. На даний час до підозрюваного [PERSON] застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КНП ЛОР «Львівська обласна психіатрична лікарня», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, згідно ухвали слідчого судді Франківського районного суду міста Львова від 29 березня 2021 року (справа № 465/209/21). Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 січня 2021 року, близько 07.00 год. [PERSON] , перебуваючи у приміщенні квартири [ADDRESS] , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті своїй дружині [PERSON] , усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, закрив [PERSON] отвори рота та носа, внаслідок чого у останньої наступила механічна асфікція, що призвело до задушення та смерті останньої. Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2021 року за ч. 1 ст. 115 КК України. Згідно п. 22 висновку судовопсихіатричного експерта № 26 від 10 березня 2021 pоку, виданого КНП Львівської обласної ради Львівською обласною клінічною психіатричною лікарнею, відповідач [PERSON] хворіє на важке психічне захворювання у формі маячного розладу. Домінують грубі порушення мислення у вигляді численних маячних ідей переслідування. Негативно говорить про дітей, розповідає як вбив дружину. [PERSON] рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Згідно п. 23 висновку [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Позивачка зауважила, що впродовж 20202021 років [PERSON] дуже змінився, перестав цікавитись своїми дітьми, не брав жодної участі у їх вихованні та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, проявляв байдужість до дітей, не ніс витрат на їх утримання. Спілкування дітей з відповідачем [PERSON] негативно відіб`ється на їх вихованні та психологічному стані в подальшому. Наголосила, що діти проживають у сім`ї позивачки та [PERSON] , які є їхніми рідними бабусею та дідусем по материнській лінії, перебувають на їх утриманні. Діти дуже люблять рідну бабусю та дідуся, часто бачились і проводили літні канікули у них. Місце проживання дітей із бабусею та дідусем: [ADDRESS] . Квартира знаходиться в належному для проживання стані, є всі комунальні зручності, необхідні функціональні меблі та побутова техніка. Діти займають окрему кімнату, мають власні ліжка та все необхідне для належного проживання, навчання та розвитку. Малолітні діти відповідача перебувають на утриманні позивачки, будьякої участі у їх вихованні та матеріальному забезпеченні [PERSON] не бере. З огляду на зазначене позивачка вважає, що відповідач свідомо ухилявся та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Служба у справах неповнолітніх та дітей про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 08 липня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника [PERSON] , адвоката Романик Н. М., у якому вона вказала про порушення процесуальних прав відповідача [PERSON] , оскільки ухвалу про відкриття провадження йому було надіслано та вручено через 2 місяці після відкриття провадження у справі. Повідомила суд, що відповідач заперечує позов в частині позбавлення батьківських прав, бажає брати активну участь у судовому засіданні через представника та в режимі ВКЗ, бажає реалізувати своє право на відзив на позовну заяву. Протокольною ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 липня 2021 року поновлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 08 липня 2021 року матеріали цивільної справи № 607/7464/21 надіслано Управлінню сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради. Зобов`язано Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 29 вересня 2021 року матеріали справи повернуто до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з Управління сімї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради із висновком органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні усної заяви представника відповідача [PERSON] [PERSON] про відвід судді Герчаківської О. Я. у цивільній справі. 20 грудня 2021 року представник відповідача, адвокат Романик Н. М. подала суду клопотання про допит дитини [PERSON] , з огляду на необхідність перевірки висновку органу опіки та піклування на предмет достовірності, оскільки зазначені словесні конструкції не притаманні дитині такого віку. З урахуванням думки учасників судового засідання, суд протокольною ухвалою від 17 січня 2022 року у задоволенні такого клопотання відмовив, закрив підготовче провадження та призначив справу № 607/7464/21 до судового розгляду по суті. Представник позивачки, адвокат Середзінська Т. Ф. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснювала, що [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, він жорстоко поводився з дітьми, обвинувачується у вчиненні злочину, внаслідок якого 12 січня 2021 року загинула його дружина. Відповідач ще до смерті матері своїх дітей усунувся від їх виховання, всі обов`язки щодо дітей стали тягарем [PERSON] . Всі ці обставини в сукупності і є підставами для позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Додатково повідомила, що відповідач не цікавився дітьми, постійно шукав в здорових дітях хвороби. Заварював «чифір» із чебреця і змушував їх пити. Мирослава ледве вмовила [PERSON] , щоб [PERSON] зробили операцію. Він оплачував квартиру, а куди витрачав решту коштів позивачка не знає, бо дочка брала в них гроші для придбання їжі та на власні потреби. [PERSON] , заняття танцями в садочку оплачувала позивачка. Після смерті доньки, [PERSON] з чоловіком забрали дітей та завезли на обстеження до лікарів, діти здорові. Відповідач [PERSON] в судове засідання 12 травня 2022 року не з`явився, відмовився брати участь у судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку, про що повідомив відповідальний працівник Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», де відповідач зараз перебуває. Відзиву на позовну заяву не подав. У попередніх судових засіданнях відповідач [PERSON] пояснював суду, що завжди піклувався про дітей, любив та любить їх, проводив з ним час. Коли дружина була вагітна, відповідач повністю займався дітьми, старша донька [PERSON] ходила в садочок на вул. Науковій до 16 год., а середня в інший садочок, де була 3 години на день. Старша ще відвідувала гімнастичну школу. У зв`язку із впровадженням карантинних обмежень відповідач працював з 08 год. до 13 год. з понеділка по п`ятницю, після 13 год. забирав середню дочку із дитячого садочку та старшу дочку зі школи. Дружина йому ніколи не повідомляла, що її мати дає їй гроші на особисті потреби. Дуже жаліє про те, що сталося, він це зробив не навмисно. Аліменти визнає і буде сплачувати, коли буде мати дохід. Представник відповідача, адвокат Романик Н. М. у судове засідання також не з`явилася. Попередньо пояснювала суду, що злісне ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків не підтверджено. Вважає, що діти мають знати свого батька, тому слід дати йому шанс все їм пояснити. Представник третьої особи Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей [PERSON] у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що є подругою\~померлої [PERSON] \~ хресною\~мамою [PERSON] . Коли вона народилася, сім`я [PERSON] поїхала жити у м. Львів, потім повернулися до м. Тернополя, де згодом народилася [PERSON] . Коли [PERSON] завагітніла третій раз, сім`я [PERSON] знову переїхала у м. Львів, щоб [PERSON] було спокійніше, бо його дратували батьки [PERSON] . Під час карантину вони знову поїхали до м. Тернополя та пізніше повернулися до м. Львова. Під час третьої вагітності [PERSON] постійно плакала та казала, що [PERSON] не хоче контактувати з дітьми, його нервує їхній плач. Одного разу свідок гуляла з сім`єю [PERSON] у парку та спостерігала як [PERSON] йшов і дивися у гаджет, а вони з [PERSON] ще оглядалися, щоб він кудись не заїхав коляскою. Коли поверталися додому, [PERSON] сама тягнула подвійну коляску, у якій гуляли діти, чим свідок дуже була здивована. Мирослава казала, що має «четверо дітей». У Львові в сім`ї [PERSON] були проблеми з грошима. Останній день перед смертю [PERSON] плакала і розказувала, що в них були сварки і вона сказала [PERSON] , що хоче розлучатися. В гостях у сім`ї [PERSON] свідок була восени 2020 року (вересеньжовтень, точно не пригадує), [PERSON] з дітьми не грався, не хотів говорити, діти гралися в кімнаті самі. [PERSON] розказувала, що в них постійні сварки і проблеми, діти це відчувають і некеровані. [PERSON] постійно агресивно кричить до дітей. Свідок також спостерігала, як [PERSON] агресивно відреагував на витівку дитини сильно накричав, вона була дуже здивована такою його поведінкою. Дитина дуже злякалася та свідок почула, як остання сказала: «Краще, щоб тато не приїздив сьогодні». З сім`єю [PERSON] свідок знайома з самого початку її створення, спочатку то була гарна сім`я, останні два роки почалися проблеми. Постійно [PERSON] жалілася на чоловіка, якому її батьки не подобалися або ж знаходились інші причини, а тому вона вирішила з [PERSON] та дітьми переїхати до м. Львова. Спілкувалися свідок з [PERSON] по телефону часто, але бачилися рідко. Мирося розповідала, що коли дітей забирали з садочку, то [PERSON] завжди казала, що ще не догралася. Мирося говорила, що розуміє дитину, бо вдома інша атмосфера. Свідок знає, що у м. Львові [PERSON] забирав [PERSON] з гімнастики. [PERSON] сварив [PERSON] і ображав, що вона погана мама, що свідок вважає неправдою, бо [PERSON] з раннього дитинства займалася розвитком своїх дітей. Про побиття чоловіком від померлої [PERSON] нічого не чула. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що проживає за адресою: [ADDRESS] протягом 43 років. Була сусідкою сім`ї [PERSON] , які проживали у квартирі [ADDRESS] десь пів року. Завжди бачила [PERSON] з дітьми та розуміла, що їй тяжко і виходила допомагати з коляскою. Так і познайомились. [PERSON] поводився із дітьми суворо. Мирося займалася дітьми. В коридорі було чути дитячі крики, дівчата заперечували, щоб [PERSON] залишала їх з батьком. Свідок спочатку взагалі не зрозуміла, що [PERSON] має чоловіка. Машина стояла під балконом, але дітей [PERSON] завжди водила сама. Свідок була очевидцем агресивної поведінки [PERSON] відносно дітей, коли вони разом приходила в гості. [PERSON] постійно робив зауваження, щоб діти не кричали. Діти приходили в гості до свідка і не хотіли йти додому, коли там був батько. Мирося нічого не говорила, була тактовною. Свідок бачила, як [PERSON] привозив [PERSON] та [PERSON] з гуртків. У день, коли [PERSON] померла, то свідок бачила машину швидкої допомоги, почала телефонувати [PERSON] на мобільний телефон. Її не впускали у квартиру, була поліція. Потім свідок зайшла і побачила, що діти сидять на дивані, вона забрала дівчаток до себе і повернулася за [PERSON] . Діти мовчали. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що також був сусідом сім`ї [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] років. Спочатку бачив тільки дружину, яка кожного ранку з трьома дітьми виходила, потім познайомився і з чоловіком. Свідок з сім`єю запрошували сім`ю [PERSON] з дітьми у гості, бачили їх поведінку і зробили висновок про неприродню поведінку [PERSON] , склалося неприємне враження щодо нього, він замкнута людина, не хотів спілкуватися. До дітей був байдужим. Свідок часто зустрічав дружину саму без чоловіка з дітьми, допомагав їй. Чоловіка міг зустріти ввечері, останній казав, що віз старших дівчат на гуртки. Агресивну поведінку [PERSON] не міг бачити, тільки у ніч смерті [PERSON] чув страшний крик, більше нічого не чув. Наскільки свідку відомо, [PERSON] перебував вдома ввечері, що робив протягом дня невідомо. Сварок і бійок не чув, [PERSON] виглядали як ідеальна сім`я. Жили по сусідству із свідком пів року, може трохи більше. Старші дівчатка приходили в гості до сім`ї свідка, займалися дитячими справами, йому нічого не розповідали. На ранок після трагедії свідок збирався на роботу, виходив і побачив маму [PERSON] , запитав, що сталося, на що остання відповіла, що [PERSON] погано, а потім зателефонувала дружина та сказала, що [PERSON] немає. Коли мама [PERSON] приходила, то при зустрічах зі свідком він часто чув від неї запах алкоголю. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що є матір`ю [PERSON] [INFO] сталася страшна трагедія померла невістка [PERSON] , яка була матір`ю трьох дітей. [PERSON] був чоловіком [PERSON] , працював авіадиспетчером, отримував велику заробітну плату, забезпечував дітей та дружину. Проживали у шлюбі 6 років, орендували трикімнатну квартиру у м. Львові. Діти ходили у приватний дитячий садочок у м. Львові. Невістка після весілля звільнилася та не працювала, переїхали до м. Львова. Після того, як [PERSON] завагітніла, поїхала жити до батьків в м. Тернопіль. [PERSON] дбав про дітей. [PERSON] алергічна дівчинка, а тому [PERSON] запитував спеціалістів, як покращити її стан здоров`я. У 2020 році [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] їздили до м. Києва на операцію. Сім`я відвідувала театри, аквапарки, [PERSON] водили на гімнастику, курси англійської мови і в підготовчу групу. [PERSON] працював і оплачував всі витрати в сім`ї. [PERSON] купав дітей, на ніч читав їм книжки, проводив з ними розвиваючі ігри. [PERSON] та [PERSON] хотіли, щоб їх діти були ідеальними. Про жорстоке ставлення [PERSON] до дітей свідок не чула. Діти завжди чекали, коли приїде тато. З 2020 року у [PERSON] робочий час скоротили навпіл, що було пов`язано з карантином, зарплату також платили половину. До обіду він був на роботі, а після забирав [PERSON] . [PERSON] возив на гімнастику та на англійську мову. Після того, як сталася трагедія, свідок не спілкувалася з [PERSON] , бо він на лікуванні, через вікно питав про здоров`я дітей. Сім`я відпочивала в ОАЕ, [PERSON] , Чорногорії, остання квартира, яку орендували мала 72 кв.м., [PERSON] та діти не були обмежені ні в чому. У серпні перед Днем народження [PERSON] , свідок з чоловіком забрали дівчат до себе з ночівлею, їздили на дачу, ходили в ліс, як могли, так і допомагали. [PERSON] нормальний батько. Про обов`язки [PERSON] чула зі слів невістки. Коли [PERSON] народжувала третій раз, то [PERSON] не було, він перебував на лікуванні. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 02 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, [PERSON] народилася [INFO] , батьки: [PERSON] , [PERSON] . 22 листопада 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У вказаному шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції; [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 травня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області; [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 червня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ). [PERSON] померла [INFO] у віці 30 років, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13 січня 2021 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ). Згідно висновку судовопсихіатричного експерта № 26 від 10 березня 2021 року, складеного експертами Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня щодо [PERSON] , останній на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі хронічною маячного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих йому дій (у період часу з 00.00. до 08.00. 12 січня 2021 року) [PERSON] також страждав хронічним психічним захворюванням у формі хронічного маячного розладу, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час не може правильно сприймати обставини кримінального провадження та давати по них відповідні покази. Під час інкримінованих йому дій у тимчасовому хворобливому стані не перебував. Абсолютно гіпотетично можна припустити, що виявлене у [PERSON] хронічне психічне захворювання могло зумовити у нього ауто агресивну поведінку із нанесенням собі тілесних ушкоджень. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. 13 січня 2021 року старшим слідчим Франківського відділу поліції ГУНП у Львівській області Агаркову Д. С. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України. 29 березня 2021 року йому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова № 465/209/21 від 29 березня 2021 року змінено [PERSON] запобіжний захід тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 14 січня 2021 року на поміщення [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. Застосовано до підозрюваного [PERSON] запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КНП ЛОР «Львівська обласна психіатрична лікарня», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, в межах строку досудового розслідування, тобто до 12 квітня 2021 року включно. Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 194 від 17 березня 2021 року при розгляді заяви та відповідних документів [PERSON] відносно встановлення опіки над дітьми, позбавленими батьківського піклування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 24 лютого 2021 року № 91 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Мати дітей [PERSON] померла [INFO] . До батька дітей [PERSON] застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді Франківського районного суду міста Львова від 14 січня 2021 року. Вказаним рішенням встановлено опіку над дітьми, позбавленими батьківського піклування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; призначено [PERSON] опікуном дітей для захисту їх прав та інтересів та зобов`язано її виконувати обов`язки опікуна дітей. 26 квітня 2021 року ОСББ «Довга, 3» видано довідку № 3 про те, що станом на 01 квітня 2021 року [PERSON] зареєстрована разом із онуками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 10 червня 2021 року комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» надано відповідь № 948/01.4.18 на запит суду про те, що [PERSON] , на даний час перебуває в 23му відділенні підприємства на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 29 березня 2021 року про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. Востаннє Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08 червня 2021 року запобіжний захід було продовжено до 06 серпня 2021 року. Також, на даний час психічний стан [PERSON] дозволяє йому брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Термін перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні у цьому закладі залежить від рішення суду, яке буде прийматись, зокрема на підставі висновку судовопсихіатричного експерта та, можливо, в подальшому комісії лікарівпсихіатрів. Згідно листа № 12, виданого 16 липня 2021 року закладом дошкільної світи № 69 Львівської міської ради, [PERSON] життям у дитячому садку своєї доньки, [PERSON] , не цікавився, не приймав участі у батьківських зборах, не відвідував дитячі свята. Оплату за перебування дитини в садочку, а також за додаткові заняття дитини в гуртках здійснювала покійна мама. Відповідно до листа Монтессорі центр розвитку дитини СІМЯ № 14 від 04 серпня 2021 року, [PERSON] розвитком своєї доньки [PERSON] , яка протягом двох років відвідувала корекційні заняття абсолютно не цікавився, не брав участі у батьківському консультуванні та навчання, організованого Монтессорі терапевтом. Оплату за послуги центру здійснювала покійна мама. У відповідь на адвокатський запит, Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» надано відповідь № 709 від 17 серпня 2021 року повідомлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перебувають на обліку в педіатричному відділенні № 1 з народження, підписано декларації з лікаремпедіатром [PERSON] . На прийом до педіатра з приводу захворювань, профілактичних щеплень, планових медичних оглядів дітей супроводжувала мати. Батько [PERSON] станом здоров`я дітей у педіатра не цікавився, на прийом не супроводжував. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської раді № 820 від 22 вересня 2021 року затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Із змісту описової частини вказано рішення вбачається, що 12 серпня 2021 року з малолітньою [PERSON] проведено бесіду, під час якої з`ясовано, що батько не приймав участі у житті дітей, не цікавився їхнім здоров`ям, часто їх ображав. Діти боялися залишатися з батьком наодинці. Коли матері не було вдома ховались під ліжко, або тікали до сусідів. Зі слів дитини встановлено, що вона усвідомлює, що батько спричинив смерть матері. Дитина категорично не хоче спілкуватись з батьком. Батько дітей [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не приймав участі на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради, оскільки стосовно нього застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з наданні психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна психіатрична лікарня». Від представника [PERSON] , адвоката Романик Н. М. 20 серпня 2021 року засобами електронного зв`язку надійшло повідомлення, що [PERSON] заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, оскільки він не ухилявся від виконання батьківських обов`язків. Жодного письмового підтвердження щодо участі батька у вихованні дітей не надано. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать, що [PERSON] не виконує батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відтак, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На запит адвоката Середзінської Т. Ф. надано акт бесіди з [PERSON] , проведеною 12 серпня 2021 року головними спеціалістами служби у справах дітей управління сім`ї молодіжної політики та захисту дітей. Згідно вказаного акту: Поліна швидко і легко пішла на контакт, емоційний фон бесіди був позитивний, що дало змогу вести з дівчинкою активну та зацікавлену розмову. Поліна проявила себе дуже комунікабельною, активною, дружелюбною. Дівчинка з вересня 2021 року буде навчатися у 1 класі ТЗОШ № 18. Проживає з бабусею [PERSON] , дідусем [PERSON] , сестрою [PERSON] та братом [PERSON] . Конфліктів у сім`ї немає, емоційні взаємовідносини щирі, доброзичливі та дружелюбні. Навчанням та вихованням дітей займається бабуся та дідусь. [PERSON] з тривожністю та смутком повідомила, що дуже сумує за мамою, яка померла. Про батька дівчинка розповідала лише з негативної сторони. [PERSON] повідомила, що не хоче бачитися з татом, оскільки він залишив дітей без мами. Дівчинка також повідомила: «Тато злий, бо він вбив маму, задушив її». [PERSON] також розповіла, що батько часто ображав дітей, не піклувався про них, коли діти хворіли та про них піклувалася лише мама. Дівчинка повідомила, що вона дуже любила гуляти з мамою, а коли вони виходили з татом на піцу, то він не звертав на дітей уваги, пив пиво з друзями та ігнорував доньок і сина. З розповідей [PERSON] було з`ясовано. що діти боялися залишатися з татом наодинці, тому коли мами не було вдома, вони ховалися під ліжком або тікали до сусідів. Враховуючи вищевикладене, дівчинка не заперечує щодо позбавлення батьківських прав батька. 27 квітня 2021 року [PERSON] видана довідка № 1 ФОП [PERSON] про те, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку з 18 березня 2021 року по [INFO] . [PERSON] видана довідка № 9 від 26 квітня 2021 року про те, що він працює у приватному акціонерному товариства «Тернопільміськгаз» на посаді водія автотранспортних засобів з 14 січня 2019 року по даний час. 03 травня 2021 року на адресу суду Управлінням сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей було надіслано інформацію про повідомлення [PERSON] щодо засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 20 серпня 2021 року з розгляду питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Також суду надано лист адвоката Романик Н. М. в інтересах [PERSON] , який було нею надіслано Управлінню 20 серпня 2021 року. У вказаному листі йдеться про те, що [PERSON] вважає недоцільним і заперечує щодо позбавлення його батьківських прав з наступних причин: до моменту взяття під варту діти перебували на його повному утриманні, а це означає, що він не тільки не ухилявся від виконання батьківських обов`язків, але і виключно він матеріально утримував дітей; до моменту взяття під варту [PERSON] відвідувала дитячий дошкільний заклад, що говорить про виконання батьком обов`язку створення умов для розвитку дитини; до моменту взяття під варту [PERSON] посилено дбав про здоров`я дітей, зокрема реагував на випадки алергічних реакцій у дітей, дбав про правильне харчування, забезпечував можливість проведення тестів на виявлення можливих речовиналергенів (досить дороговартісне обстеження); [PERSON] не хворіє на алкоголізм чи наркоманію, тобто ті хвороби, які є підставою для позбавлення батьківських прав; для повноцінного розвитку дітей, особливо дівчат є необхідним спілкування з батьком та родичами по батьковій лінії, чому чинять перепони [PERSON] та [PERSON] . За встановлених судом обставин до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою\~статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено,\~що кожна\~дитина має\~право на\~рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першоючетвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Мати,\~батько можуть\~бути позбавлені\~судом батьківських\~прав,\~якщо вона,\~він: 1)\~не забрали\~дитину з\~пологового будинку\~або з\~іншого закладу\~охорони здоров`я\~без поважної\~причини і\~протягом шести\~місяців не\~виявляли щодо\~неї батьківського\~піклування; 2)\~ухиляються від\~виконання своїх\~обов`язків щодо\~виховання дитини\~та/або\~забезпечення здобуття\~нею повної\~загальної середньої\~освіти; 3)\~жорстоко поводяться\~з дитиною; 4)\~є хронічними\~алкоголіками або\~наркоманами; 5)\~вдаються до\~будьяких видів\~експлуатації дитини,\~примушують її\~до жебракування\~та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України Суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У частині першій статті 9 Конвенції передбачено, що державиучасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з частинами першоютретьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що державиучасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: поперше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; подруге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Із наданих\~суду пояснень\~учасників справи,\~показів свідків\~та досліджених\~доказів вбачається,\~що відповідач\~ [PERSON] \~підозрюється у\~вчиненні кримінального\~правопорушення,\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~115\~Кримінального кодексу України в умисному вбивстві своєї дружини та матері трьох дітей, щодо яких позивачка просить його побавити батьківських прав. Показами свідків встановлено, що [PERSON] був байдужим до своїх дітей, не приділяв їм уваги та часу, не піклувався про них, натомість агресивно реагував на дитячу поведінку, яка йому здавалася неправильною. До показів свідка [PERSON] суд ставиться критично, оскільки остання є матір`ю відповідача та з її показів слідує, що про обов`язки [PERSON] стосовно дітей їй було відомо зі слів невістки [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської раді № 820 від 22 вересня 2021 року затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Під час підготовки вказаного висновку, органом опіки та піклування було опитано старшу доньку [PERSON] , яка повідомила, що діти боялися залишатися з батьком наодинці. Коли матері не було вдома, ховались під ліжко або тікали до сусідів. Дівчинка повідомила, що не хоче бачитися з татом. [PERSON] також розповіла, що батько часто ображав дітей, не піклувався про них, коли діти хворіли та про них піклувалася лише мама. Дитина повідомила, що вона дуже любила гуляти з мамою, а коли вони виходили з татом на піцу, то він не звертав на дітей уваги, пив пиво з друзями та ігнорував доньок і сина. Також з наданої суду інформації від лікаряпедіатра малолітніх дітей відповідача та з дошкільних закладів, які відвідувала старша доньки [PERSON] [PERSON] , вбачається, що про неї піклувалася мати [PERSON] [PERSON] брав участь в розгляді справи у режимі відеоконференції з лікувального закладу, де він перебуває згідно рішення суду, однак в жодному із судових засідань відповідач не поцікавився, де проживають його діти, яким є їх стан здоров`я, які гуртки вони відвідують, яким є їх розвиток. [PERSON] не намагався у будьякий спосіб налагодити спілкування з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , він свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому заперечення відповідача щодо позбавлення його батьківських прав є формальним викладом своєї позиції щодо заявлених позовних вимог. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Приєднані сторонами\~фотографії не\~спростовують висновків\~суду про\~доцільність позбавлення\~відповідача батьківських\~прав,\~ [PERSON] нехтує потребами своїх дітей, порушує права дітей на належне батьківське виховання. Відповідач не довів зміну своєї поведінки щодо дітей, прагнення здійснювати належне піклування за ними, не спростував, що свідомо нехтував обов`язками батька щодо малолітніх дочок та сина. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав не свідчить про його інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд роз`яснює наступне. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції, Державиучасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України). Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Судом встановлено, що діти проживають із бабусею, позивачкою [PERSON] , яка є опікуном над дітьми, позбавленими батьківського піклування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України). Частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2100 гривень, з 1 липня 2201 гривня, з 1 грудня 2272 гривні. У судовому засідання відповідач [PERSON] не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей в заявленому позивачкою розмірі, пояснював, що буде їх сплачувати за можливості, що відображено у протоколі судового засідання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З урахуванням вищенаведених положень законодавства, встановлених обставин справи, зокрема, визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а саме щодо стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову 27 квітня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Суд вважає, що менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дітей та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України слід cтягнути із [PERSON] на користь держави 1 816 грн 00 коп. судового збору.

Outcome: approved