Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

Короткий зміст позову. [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 25.06.2005 року. В обгрунтування доводів заявлених вимог про розірвання шлюбу [PERSON] посилається на те, що спільне життя з відповідачем не складається, в сім`ї стали виникати конфлікти та сварки, втратилося взаєморозуміння; з`явилися різні погляди на сімейне життя, що призвело до припинення шлюбних відносин і збереження сім`ї. Вважає, що подальше сумісне спільне подружнє життя стало неможливе. Зазначає, що в шлюбі спільних дітей немає. Просить суд, шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.06.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис 791 розірвати. Рух справи та позиція сторін. Суд ухвалою від 26.04.2022 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначив судовий розгляд справи з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, в наданій до суду письмовій заяві просить позов задовольнити в повному обсязі, в заочному порядку розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Відповідач повідомлений про відкриття провадження та день, час і місце судового розгляду справи. Відповідачу роз`яснено, що в разі ненадання ним відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалам. Заперечень на позовну заяву, що спростовують заявлені вимоги до суду не надано. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження. Суд проводить заочний розгляд справи (п.2, п.3 ч.1 ст. 280 ЦПК України) за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 4, 11, 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, установлені судом на підставі досліджених доказів наданих сторонами та обґрунтування висновків суду В частині позовної вимоги про розірвання шлюбу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3, ч. 4 ст. 56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.06.2005 року, що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER] про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис 791 (а.с.6). В шлюбі дітей немає. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.Відповідно до ст. 112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (суд ураховує роз`яснення Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя": "шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу", що узгоджується з правовим висновком в постанові Верховного Суду від 11.06.2019 року № 605/434/18"). З огляду на вищенаведені правові норми та подані до суду докази, суд ураховує що між подружжям відсутні взаємодопомога та підтримка, що є правовою основою шлюбу, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] , що від відповідача заперечень на позов не надійшло та вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Висновки. Оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76- 81 ЦПК України, обставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими, які підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач [PERSON] у поданому позові просить судові витрати по сплаті судового збору віднести на її рахунок. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved