Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує на те, що 18.01.2021 року з вини відповідача сталась ДТП, в результаті якої належний йому (позивачу) автомобіль «Nissan X-Trail», державний номерний знак [NUMBER] , зазнав значних механічних пошкоджень. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно звіту спеціаліста, розмір завданої шкоди внаслідок ДТП становить 762 246,40 грн., а також були понесені витрати на проведення оцінки пошкоджень в розмірі 3000,00 грн. Як зазначає позивач, йому було виплачено відповідне страхове відшкодування ТДВ «СГ «Оберіг» у межах ліміту за вирахуванням розміру франшизи за полісом ОСЦПВВНТЗ №202314972 в сумі 127 500,00 грн., а відповідачем будь-яка шкода не відшкодовувалась. Відтак, невідшкодованою залишилась матеріальна шкода у розмірі 634 746,40 грн. Окрім цього позивачем було понесені витрати на евакуацію пошкодженого транспортного засобу у розмірі 840,00 грн. та у розмірі 810,00 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у сукупному розмірі 641896,40 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 14.09.2010 року відкрито підготовче провадження у справі. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач протягом підготовчого розгляду до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Ухвалою від 03.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 18.01.2021 року о 08 годин 38 хвилин [PERSON] в м. Києві на регульованому перехресті вул. Крайня - вул. Пухівська, керуючи автомобілем «Hyundai Sonata», держаний номерний знак [NUMBER] , не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, перед перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Subaru Impreza» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортним засобом «Nissan X-Trail», держаний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п.10.1, 12.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою судді Деснянського районного суду м.Києва від 04.03.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок даної ДТП автомобілю позивача було завдано механічних пошкоджень. Згідно звіту № 77519 від 20.03.2021 року, вартість матеріального збитку, завданого позивачу, становить 762 246,40 грн. За складання вказаного звіту позивачем сплачено 3000,00 грн. відповідно до квитанції № 2685504 від 04.02.2021 року. Вказану вище подію визнано страховим випадком, в зв`язку з чим ТДВ «СГ «Оберіг» сплатило позивачу у межах ліміту за вирахуванням розміру франшизи за полісом ОСЦПВВНТЗ №202314972 в сумі 127 500,00 грн. Відповідно до ст. 1166 УК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою відповідача визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 04.03.2021 року, набрала законної сили. Відповідач потерпілій стороні ніяких відшкодувань не здійснив. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними засобами доказування, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved