Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності Атестата № 4016, виданого Державним Комітетом Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті від 28 червня 1980 року [PERSON] , Обґрунтовує свої вимоги наступним: 19.01.2022 року звернулась до головного управління ПФУ в Дніпропетровській області управління обслуговування громадян відділ обслуговування громадян № 14 (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії за віком. За результатами розгляду заяви було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії N9 047150015969 від 26.01.2021 року. Серед іншого було зазначено, що у стаж, необхідний для призначення пенсії не зараховано період навчання з 01.09.1978 року по 28.06.1980 року, оскільки в атестаті № 4016 від 28.06.1980 року невірно зазначено по батькові заявниці « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним « [PERSON] ». Зокрема, у реєстраційному номері облікової картки платника податків [NUMBER] , також записано [PERSON] . Проте у Атестаті № 4016, виданого Державним Комітетом Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті від 28 червня 1980 року допущено помилку у написанні то батькові, де замість « [PERSON] » записано « [PERSON] ». У зв`язку із вказаною розбіжністю в написанні прізвища, заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком. Зазначає, що наразі не має можливості внести виправлення у відповідний документ через ліквідацію учбового закладу, яким було видано вищезазначений атестат, у зв`язку із вказаною розбіжністю в написанні прізвища, заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком. Тому, просить суд встановити їй факт належності атестата № 4016, виданого Державним Комітетом Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті від 28 червня 1980 року Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, викладені у заяві вимоги підтримує в повному обсязі. Під час судового розгляду 11 квітня 2022 року надала пояснення, що звернулась до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, однак у зв"язку з розбіжностями в перекладі її по-батькові з російської на українську мову в дипломі та інших документах, не має можливості встановити її страховий стаж. В інший спосіб виправити описку в перекладі заявник не має можливості, тому просила суд позов задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області управління обслуговування громадян відділ обслуговування №14 в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи положення ч.3\~ст.211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників на підставі наявних у справі матеріалів. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспортних даних паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданий Довгинцівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 24.12.2002 року, прізвище ім`я по батькові заявника зазначено як « [PERSON] » (а.с.4). У реєстраційному номері облікової картки платника податків [NUMBER] , виданого Криворізькою південною державною податковою інспекцією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, записано прізвище ім`я та по батькові заявника як « [PERSON] » (а.с.5). З копії Атестата № 4016, виданого Державним Комітетом Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті від 28 червня 1980 року вбачається, що останній виданий [PERSON] (а.с.6). В свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 27 червня 1962 року, внесено російської мовою прізвище ім`я по батькові заявника « [PERSON] » (а.с.30). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11 травня 1986 року, [PERSON] змінила прізвище після реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.27). Дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1\~ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Положеннями статті 318 ЦПК України визначено, що у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Тобто суд лише встановлює, що документ виданий певній особі, в дійсності належить їй, але він не вправі вносити виправлення у даний документ. Відтак, для встановлення належності правовстановлюючого документа необхідно подати заяву з доказами того,що цей документ належить заявнику і що установа, яка його видала, не має можливість внести до нього відповідні виправлення. Суд під час судового розгляду має встановити саме факт належності правовстановлюючого документу, а не факти, які підтверджуються цим документом. Як вбачається з матеріалів справи, підставою звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, слугувало рішення N9 047150015969 від 26.01.2021 року про відмову у призначенні пенсії заявнику. Серед іншого було зазначено, що у стаж, необхідний для призначення пенсії не зараховано період навчання з 01.09.1978 року по 28.06.1980 року, оскільки в атестаті № 4016 від 28.06.1980 року невірно зазначено по батькові заявниці « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним « [PERSON] » (а.с. 10). У сукупності, з даними зазначеними у Атестаті №\~4016,\~виданого Державним\~Комітетом Ради\~Міністрів Української\~РСР по\~професійно-технічній\~освіті від\~28\~червня 1980\~року (а.с.6), з`ясована відповідність даних особи вказаної у зазначеному атестаті: « [PERSON] », щодо її прізвища - даним що належать особі заявника по справі\~ [PERSON] . Враховуючи зазначене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа, про який просить сторона заявника, породжує юридичні наслідки для заявника, в даному випадку для призначення пенсії за віком та зарахування періоду\~навчання з\~01.09.1978\~року по\~28.06.1980\~року за\~ атестатом №\~4016, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки дійсно встановлено належність [PERSON] зазначеного атестату, виданого Державним Комітетом Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті від 28 червня 1980 року.

Outcome: approved