Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати незаконним відключення ОСББ «Ідеал» квартири [ADDRESS] та зобов`язати ОСББ «Ідеал» підключити квартиру [ADDRESS] до електромережі та в цій частині допустити негайне виконання рішення. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним: [PERSON] є власником кватири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: [NUMBER] , від 15.10.2013 року, виданим Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області та споживачем електричної енергії, та водопостачання. Будинок у якому знаходиться квартира Позивача перебуває на балансі Відповідача (далі ОСББ) «Ідеал», яке перебуває за адресою: м. Одеса вул. Базарна буд.5/5. Позивач не є членом цього ОСББ. Житлово - комунальні послуги з електро та водопостачання за адресою: [ADDRESS] надає ОСББ «Ідеал». За сімейних обставин Позивач був змушений на деякий час залишити належну йому квартиру, однак, повернувшись виявилось, що Відповідач відключив квартиру Позивача від електро та водопостачання не попередивши про це Позивача. [PERSON] звертався до ОСББ «Ідеал» щодо підключення належної йому квартири до електромережі та водопостачання, однак на його звернення Відповідач безпідставно відмовляє, посилаючись на наявність боргу, якого Позивач не має. Ухвалою суду від 03.09.2021 року провадження у справі було відкрито. Представник позивача подав заяву про розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Представник відповідач про час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся, однак у судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи вищенаведене, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач на праві приватної власності володіє квартирою [ADDRESS] , в якому створене ОСББ «Ідеал». На членів ОСББ та мешканців цього будинку розповсюджується дія Закону України № 2866-ІІІ та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII (далі - Закон України N° 417-VIII). Закон України № 2866-ІІІ, визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. Закон України № 417-VIII, визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Вищезазначені норми Статуту ОСББ, також передбачені у Законі України № 2866-ІІІ. Відповідно до ст. 10 Закону України № 2866-ІІІ, органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься питання про використання спільного майна. Для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом. Здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством відноситься до компетенції правління. Згідно ст. 12 Закону України № 2866-ІІІ, управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Згідно ст. 14 Закону України № 2866-ІІІ спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку. Згідно ст. 16 Закону України № 2866-ІІІ, об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання та ін. Згідно ст. 17 Закону України № 2866-ІІІ, для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів та ін. Згідно ст. 1 Закону України № 417-VІІІ, спільне майно багатоквартирного будинку - це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Згідно ст. 4 Закону України № 417-VІІІ, власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно ст. 5 Закону України № 417-VІІІ, спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Згідно ст. 7 Закону України № 417-VІІІ, співвласники зобов`язані: виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги та ін. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно ст. 10 Закону України № 417-VІІІ до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним. Згідно із пункту 35 Правил користування електричною енергією енергопостачальник має право відключити споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; неоплати за встановлення нового приладу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини споживача. Відповідно до правових висновків, викладених, зокрема у Постанові ВС від 12.12.2018 у справі № 766/22228/17 відключення енергопостачання відповідачем є незаконним, оскільки це належить до повноважень енергопостачальної організації. Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відключення квартири позивача від електроенергії не є компетенцією ОСББ, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припиненням дії, що порушує право власності. На підставі ст. 391 ЦК України, яка закріплює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, суд не вбачає можливості допустити негайне виконання рішення про задоволення позову, оскільки рішення у даній справі не відноситься до випадків, визначених ч.1 ст. 430 ЦПК України, коли суд може допустити негайне виконання.

Outcome: approved