Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

29.07.2019 р. між Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено Кредитний договір № CL-209105. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Банк зобов`язувався надати у власність Позичальникові грошові кошти на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язувався використати кредит на цілі, вказані, в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі. Відповідно до п. 2.1., 2. Кредитного договору Банк видає Позичальнику кредитні кошти у розмірі 101 000,00 грн. до 26.07.2024 р. на поточні потреби Позичальника. Відповідно до п.4.1. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 36,99 % річних. Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за ставкою визначеною п.4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в по обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в порядку та у строки, передбачені укладеним Договором та додатками до нього. Відповідно до п. 6.9. Кредитного договору Банк, у випадках передбачених п.3.3. Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника. Відповідно до п. 6.2. Кредитного договору Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до Графіку платежів. Відповідно до п. 6.10. Договору, Позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п.6.9. Кредитного договору, усунути порушення умов Кредитного договору вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів. Якщо Позичальник не усунув вказані порушення він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати. Пунктом 7.1. Кредитного договору передбачено сплату пені та збитків. Відповідно до п. 8.1. Кредитного договору за виконання зобов`язань за Кредитним договором Позичальник несе повну відповідальність перед Банком усім належним йому майном, в тому числі грошовими коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України. 25.07.2019р. між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву №CL-209105 фізичної особи на отримання кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] . Доказом того, що [PERSON] є дружиною [PERSON] є відомості внесені 10.12.2011 р. у паспорті [PERSON] . Позивач вважає, судова практика дозволяє залучати у спорах, з позичальником фізичну особу, яка на момент укладення Кредитного договору перебувала в шлюбі солідарним відповідачем іншого подружжя, навіть у випадку відсутності окремого договору поруки, відповідно до позиції ВС у справі «205/5882//18 від 07.10.2020 року, а тому вважають солідарним відповідачем дружину боржника, [PERSON] . На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №CL-209105 від 29.07.2019 р. станом на 16.08.2021 р. заборгованість [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) перед АТ «Кредобанк» становить 125015,63 грн.,яка складається із: заборгованість за тілом кредиту 96462,87 грн.; заборгованість за відсотками 26282,76 грн. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором, сплачений судовий збір, витрати на правову допомогу та розглянути справу без виклику сторін. Ухвалою судді від 17.11.2021 р. відкрито спрощене позовне провадження з призначенням до відкритого судового засідання , повідомленням (викликом сторін) та наданням відповідачам строку для подання відзиву. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву про часткове визнання позовних вимог,оскільки ним сплачено суму боргу в розмірі 50000, 00 грн., тому просив стягнути з нього на користь позивача суму заборгованості за кредитом з відрахуванням сплаченої ним суми боргу. Просив розгляди справу у його відсутність . Відповідачка [PERSON] 02.11.2021 р. через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву зазначивши, що зобов`язань по Кредитному договору не визнає, отримані чоловіком кошти за сімейним бюджетом не використані, чоловік не працює, на її утриманні двоє дітей, позовні вимоги не визнає, зазначила про розгляд справи у її відсутність . 08.02.2022 р. на адресу суду надійшла заява представника ТОВ «Росвен Інвест Україна» про залучення ТОВ «Росвен Інвест Україна» до участі у справі як правонаступника позивача АТ «Кредобанк». Ухвалою суду від 09.02.2022 р. ТОВ «Росвен Інвест Україна» залучено до участі у справі як правонаступника позивача АТ «Кредобанк». На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідність ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки встановлені договором чи законом. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошові суми відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.1046-1053 , якщо інше не встановлено зазначеними статтями і не випливає із суті кредитного договору. Матеріалами справи підтверджується, між Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено Кредитний договір № CL-209105 від 29.07.2019 року, кошти, відповідно до укладеного договору [PERSON] отримано в повному обсязі, позивач умови договору виконав в повному обсязі. Вчасно та в повному обсязі погашення кредиту відповідачем не здійснювалось, заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 125015,63 грн.,яка складається із: заборгованість за тілом кредиту 96462,87 грн.; заборгованість за відсотками 26282,76 грн. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Сторони уклали Договір , тож позивач має право вимагати повернення позики, сплати процентів, пені та втрати від інфляції в порядку передбаченого положеннями ЦК України. Розмір заборгованості та нарахувань на неї підтверджується розрахунками та виписками по картковому рахунку. Відповідно до наданої відповідачем [PERSON] копії квитанції ним сплачено частину боргу в розмірі 50000,00 грн. Враховуючи вищезазначене, вимоги до [PERSON] підлягають частковому задоволенню і стягненню з відповідача, суми заборгованості з відрахуванням сплаченої відповідачем [PERSON] суми боргу в розмірі 50000, 00 грн., що становить 72745,63 грн. Розрахунком заборгованості підтверджується нарахована заборгованість, передбачена кредитним договором. Відповідно до ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України у випадку, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Вимога позивача про солідарне стягнення заборгованості [PERSON] перед АТ «Кредобанк» за Кредитним договором № CL-209105 від 29.07.2019 року, що становить 72745,63 грн. з відповідача [PERSON] не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до наданих документальних доказів, [PERSON] не укладала з [PERSON] та АТ «Кредобанк» договору, яким би був передбачений перед відповідачем солідарний з [PERSON] обов`язок по зобов`язанням за Кредитним договором № CL-209105 від 29.07.2019 року. Передбачена законом умова неподільності предмета зобов`язання також відсутня. Судом встановлено, [PERSON] не укладала з АТ «Кредобанк», відповідно до положень параграфу 3 розділу 1 книги 5 ЦК України договору Поруки. Частиною ч.4 ст.65 СК України Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Суду не надано доказів того, що подружжям відповідачів, на отримані за кредитним договором кошти отримано майно, яке використане в інтересах сім`ї. Суд відхиляє, як на підставу солідарної відповідальності [PERSON] , посилання сторони позивача на Постанову ВП ВС від 30.06.2020 по справі № 638/18231/15-ц. Відповідно до Правової позиції Великої Палати Верховного Суду щодо солідарної відповідальності подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, визначивши, що при вирішенні спору про порядок виконання колишнім подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, якщо питання про поділ цих зобов`язань не було зі згоди кредитора вирішене при поділі спільного майна цього подружжя, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном. Посилання позивача щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду не підлягають застосуванню, оскільки у зазначених справах встановлено інші фактичні обставини, шлюб між [PERSON] та [PERSON] фактично припинено, спір чи факт поділу майна подружжя відсутній. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, підстави в задоволенні вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором № CL-209105 від 29.07.2019 року в сумі 72745,63 грн. солідарно з [PERSON] відсутні, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судовий збір, при подачі позову сплачений позивачем у розмірі 2270,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 статті 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 72745,63 грн., то з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1339,30 грн. Вирішуючи питання про відшкодування позивачу витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10% від ціни позову, в сумі 12501,563 грн., суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню. В ч.ч. 2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно вимог ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Аналізуючи наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності, враховуючи всі аспекти та складність справи, яка не представляє складності, позов, поданий позивачем невеликого змісту, не потребує значного часу для його виготовлення, на думку суду такі витрати позивача не були неминучими. Суду надані належним чином посвідчені копії Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката на ім`я Павленко С.В., який є членом Адвокатського об`єднання «Бізнес і право» та Договір про надання правової допомоги від 11.02.2019 року укладений АТ «Кредобанк» з Адвокатським об`єднанням «Бізнес і право», який не містить умов оплати, порядок і розмір винагороди за надані послуги. Таким чином, з врахуванням виконаної адвокатом роботи, враховуючи категорію справи, яка не представляє складності, обсяги виконаної роботи є незначними, розгляд справи проведено без участі сторін, а також з урахуванням принципів пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Outcome: partial