Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася\~до суду\~з позовом,\~в якому\~зазначає,\~що їй\~на праві власності, згідно рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.09.2020 року, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2211074905245, що підтверджується відповідним витягом від 06.11.2020 року, належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Гнівансьської міської ради № 187 від 09.08.2021 року в даному будинку зареєстровані такі особи: 1. \~ \~ \~ \~ [PERSON] , колишній співмешканець власника будинку, який не проживає; 2. \~ \~ \~ \~Донька власника будинку - неповнолітня [PERSON] , [INFO] . Відповідно до даних домової книги відповідач зареєстрований за даною адресою 14.06.2004 року. В будинку на даний час проживає лише вона разом з її неповнолітньою донькою - [PERSON] , яка повністю перебуває на її утриманні. Відповідач з власної ініціативи виселився в інше місце і за місцем реєстрації з січня 2021 року в будинку не проживає. Його фактична адреса місця проживання: [ADDRESS] . Відсутність відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом обстеження умов проживання комісії депутатів Гніванської міської ради від 13.08.2021 року. Відповідач, незважаючи на те, що з усіма речами виселився в інше місце проживання, продовжує чинити їй та доньці перешкоди в користуванні житловим будинком, шляхом пошкодження замка вхідних дверей таємно проникає в будинок, застосовує до неї та доньки фізичне насильство, ображає їх, пошкоджує її майно, погрожує знищити його шляхом підпалу. Свої протиправні дії відповідач обґрунтовує тим, що зареєстрований за даною адресою у її будинку і має право чинити зазначені дії. З цього приводу їй неодноразово доводилось звертатись в правоохоронні органи, зокрема до Тиврівського ВП Вінницького РУП ( на даний час відділення №2 Вінницького РУП), що підтверджується відповідними доказами (лист №Д-20 а/з від 18.08.2021 року). Відповідно до зазначеного листа поліції вона протягом 2020-2021 років зверталась 10 разів за фактом вчинення відносно неї домашнього насильства співмешканцем [PERSON] . Також, відповідач вчиняє психологічне насильство й до їх доньки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою служби у справах дітей №242 від 27.09.2021 року, копію якої надаю до позову. Крім цього, через реєстрацію відповідача у її будинку, він постійно приходить до будинку, ображає її та доньку та не дає спокійно відпочивати, чинить усілякі перешкоди в користуванні приміщеннями будинку та господарськими спорудами. На її вимогу відповідач добровільно знятись з реєстрації відмовляється. Зазначені вище обставини можуть також підтвердити й свідки, дані про яких не має змоги повідомити, оскільки відповідач погрожував, що розправиться з можливими свідками фізично та перешкодить їх явці в судове засідання. Саме через зазначені вище обставини у неї і виникла потреба звернутися до суду з даним позовом. Фактично між позивачем та відповідачем існують правовідносини як наймодавця та наймача і регулюються нормами ст.ст. 158-170 ЖК України та главою 59 ЦК України. Договір найму в письмовій формі з послідуючою реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради або в органі управління, що ним утворюється, між позивачем та відповідачем не укладався. Позивач на адресу відповідача за його теперішнім місцем проживання направила письмове повідомлення від 16.08.2021 року про розірвання договору найму жилого приміщення та вимогу добровільного зняття з реєстрації за три місяці, що підтверджується копією повідомлення та квитанцією. Таким чином, оскільки відповідач добровільно залишив місце проживання згідно реєстрації, забрав особисті речі та вибув проживати за іншою адресою, з часу письмового повідомлення про необхідність зняття з реєстрації на адресу відповідача пройшло більше трьох місяців, то відповідно він є такою особою, яка втратила право користування жилим приміщенням. Просить усунути перешкоди в користуванні її власністю, тобто жилим будинком за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання відповідача [PERSON] особою, яка втратила право користуватись житловим приміщенням. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати у виді судового збору в розмірі 908,00грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 2000грн. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, представник позивача подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його та його довірительки відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи Гніванської міської ради в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Частиною 1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Позивачці на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ,\~що стверджується рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.09.2020 року, справа № 145/1657/19 (а.с. 7-10), яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2211074905245, що підтверджується відповідним витягом від 06.11.2020 року (а.с. 11). Відповідно до довідки виконавчого комітету Гнівансьської міської ради № 187 від 09.08.2021 року в даному будинку зареєстровані такі особи: [PERSON] ; [PERSON] , колишній співмешканець власника будинку, який не проживає; донька власника будинку - неповнолітня [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). Відповідно до даних домової книги відповідач [PERSON] зареєстрований за даною адресою 16.04.2004 року (а.с. 13-15). В будинку на даний час проживає лише позивачка разом з її неповнолітньою донькою - [PERSON] , яка повністю перебуває на її утриманні, що стверджується актом обстеження умов проживання (а.с. 17). Відповідач з власної ініціативи виселився в інше місце і за місцем реєстрації з січня 2021 року в будинку не проживає. Його фактична адреса місця проживання: [ADDRESS] . Позивачка 10 разів звертелесь до правохоронних органів за фактом вчинення відносно неї домашнього насильства її співмешканцем [PERSON] , що стверджується листом №Д-20 а/з від 18.08.2021 року (а.с. 20). Згідно зі ст.71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 107 ЖК України встановлено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. У відповідності до ст.383 ЦК України, право використання помешканням для власного проживання та для проживання членів сім`ї, інших осіб належить його власнику, а за ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS] з 21 грудня 2020 року не проживає, чим створює перешкоду позивачці у реалізації її громадянських прав (а.с.17). Враховуючи вищевикладені обставини, що підтверджуються зібраними по справі доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати.

Outcome: approved