Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

19.01.2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, в зв`язку з продовженням навчання, після досягнення повноліття. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, щомісячно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що являється дочкою відповідача. Зазначає, що в березні 2006 року батьки розлучилися і вона залишилася проживати з матір`ю. За рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.02.2006 року з відповідача стягувалися аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки доходу відповідача. 29.12.2021 року вона досягла повноліття, однак продовжує навчатися в Бердичівському медичному фаховому коледжі Житомирської обласної ради, в зв`язки з чим не може працювати та забезпечити собі належний рівень життя. На даний час вона перебуває на утриманні матері, єдиним її доходом є стипендія в розмірі 900 грн., в зв`язку з чим, звернулася з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 28.01.2022 року в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін (а.с. 25). 08.02.2022 відповідач на адресу суду подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд частково задовольнити позовні вимоги позивачки, та стягнути з нього аліменти в розмірі по 1500 грн., щомісячно. Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивачка отримує щомісячно стипендію в розмірі по 900 грн., навчається на державному замовленні. Він є інвалідом другої групи, в 2015 році його сімейний стан змінився, він одружився з [PERSON] , і під час шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON] . Вважає, що позивачка не навела жодного доказу відносно стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки його заробітку ( доходу), щомісячно, жодного доказу про покращення його матеріального стану та можливості сплачувати аліменти ( а.с. 28-33). В судове засідання позивачка не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити ( а.с. 49). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн., так як сплата аліментів у більшому розмірі негативно вплине на матеріальний стан його родини, оскільки має на утримання неповнолітню дитину та непрацюючу дружину. Також зазначає що не працює, отримує пенсію, як інвалід 2 групи в розмірі по 11800 грн. щомісячно. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ( а.с.6). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.02.2006 року з відповідача [PERSON] стягувалися аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача ( а.с.7-9). [INFO] [PERSON] досягла повноліття та продовжує навчання в Бердичівському медичному фаховому коледжі Житомирської обласної ради. Термін навчання з 01.09.2019 по 05.7.2023, форма навчання-денна. Отримує стипендію, розмір якої у вересні 2021 року становив 2643,30 грн.( а.с.11-12). Також позивач, до досягнення повноліття мала статус дитини з інвалідністю. На сьогоднішній день, займається оформленням статусу особи з інвалідністю, так як має вроджену ваду серця. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №721100 від 07.02.2022 року [PERSON] має 3 групу інвалідності ( а.с. 47). В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступних міркувань. Так, згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд звертає увагу, що позивачка просить суд визначити спосіб стягнення аліментів у частці від доходу батька дитини. Оскільки таким правом наділений стягувач аліментів, визнання відповідачем позову у твердій грошовій сумі не узгоджується із зазначим та вимогами визначеними ч. 3 ст. 181 ЦПК України. З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час позивачка продовжує навчання на денній формі навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання ( канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям. Оскільки позивачка навчаючись на денній формі навчання, позбавлена можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу вона не має. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначені розміру аліментів суд бере до уваги обставину зазначену відповідачем у відзиві на позов, зокрема, що він має на утриманні сина від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Являється інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ №548765, згідно з яким, йому протипоказана важка фізична праця ( а.с. 38,40). Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, судом враховуються наступні обставини, зокрема: відповідач є особою працездатного віку, з матеріалів справи не вбачається даних про наявність істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини, щомісячно отримує пенсію в розмірі 11800 грн. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу. Із урахуванням вище наведеного, суд прийшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення даного позову до суду і на період навчання доньки, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям та який зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, до досягнення нею двадцяти трьох років. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця. Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким є припис ч. 2 ст. 182 СК України. Щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що сторони, в силу закону, звільнені від сплати судового збору, а тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, їх слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial