Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

У березні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, її донька, [PERSON] , [INFO] досягла повноліття. Вона є студенткою першого курсу Львівського національного університету ім. І. Франка, що підтверджується довідкою Львівського університету за № 326 від 11 березня 2022 року та навчається за контрактом. У зв`язку із навчанням позивач зазнає матеріальних труднощів, тому потребує додаткової матеріальної допомоги у виді стягнення аліментів. По досягненню повноліття, у зв`язку із продовження навчання донькою позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на період її навчання. Просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до виповнення дитиною 23 років, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Суду пояснила, що відповідач має неповнолітню дитину від іншого шлюбу, котра знаходиться на його утриманні. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та не заперечує про стягнення аліментів на її утримання у зв`язку з продовженням навчання в розмірі однієї четвертої частини заробітку батька до закінчення терміну навчання. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час місце про час і місце розгляду справи повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Подав заяву в якій позов визнає частково та не заперечує про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі однієї шостої частини його заробітку (доходу) до досягнення повноліття, оскільки має на утриманні мало тіню дитину від іншого шлюбу. Відзиву на позов не подав. 2. Заяви і клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 18 березня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 31 березня 2022 року. 18 квітня 2022 року судом притягнуто до участі у справі [PERSON] на стороні позивача. 26 квітня 2022 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Перевіривши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, внаслідок наступного. Судом безспірно установлено, що на разі донька позивача навчається на І курсі економічного факультету Львівського національного університету у м. Львові на денній формі навчання за контрактом за спеціальністю медицина, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Вказані обставини підтверджуються довідкою Львівського національного університету за № 326 від 11.03.2022 року. Оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання, відповідно позивач змушена нести витрати у зв`язку з навчанням. Батьком дитини згідно свідоцтва про народження є відповідач. Позивач вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на її утримання у зв`язку з навчанням в розмірі однієї четвертої частини заробітку відповідача. 4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Позивач обґрунтовує поданий позов тим, що у зв`язку з навчанням доньки вона змушена оплачувати вартість освітніх послуг, витрачає кошти на придбання спецодягу та підручників, самостійно таких витрат донька нести не може та їх несе лише матір. В той же час батько ніякої участі в її матеріальному забезпеченні не бере, хоча в змозі таку матеріальну допомогу надавати. Проте така позиція є хибною та не відповідає зібраним доказам та вимогам закону. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Судом достовірно установлено та не заперечується позивачем, що відповідач має на утриманні малолітню дитину, має дохід нижче середнього. Тому суд вважає, що позивач не довела, а суд не встановив, що при таких обставинах у батька є можливість надавати допомогу повнолітній доньці, що продовжує навчання аліменти в розмірі однієї четвертої частини з його заробітку. По-перше доказів того, що він має певний заробіток суд не встановив, має обов`язок утримувати малолітню дитину, що знаходиться на його утриманні. Суд вважає, що відповідач може утримувати себе, малолітню дитину та сплачувати аліменти на утримання дитини, що навчається в розмірі однієї шостої частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не знаходить підстав для стягнення аліментів в розмірі однієї четвертої заробітку щомісяця. 5. Норми права застосовані судом. Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх працездатних доньку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина (доньку), який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування статті 199 СК України, який полягає у тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наявних у справі доказів, обов`язку матері в рівній мірі з батьком утримувати свою дитину, суд приходить до висновку, що відповідач може таку допомогу надавати повнолітній дитині, яка продовжує навчатись, у розмірі лише в розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу) щомісяця до закінчення терміну навчання донькою, 30 червня 2025 року та не знаходить підстав для задоволення позову в повному обсязі. Позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до статті 141 ЦПК України на користь держави слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 992,4 грн. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial