Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-01 00:00:00

Позивач 19.01.2022 року звернулася до суду із зазначеним позовом. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позивач своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але під час збирання документів з`ясувалося, що загублені документи, які б підтверджували споріднення позивача з тіткою. Тому вона вимушена була звертатися до органів РАГСу для отримання дублікатів документів. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 15.11.2021 року встановлено факт, що позивач є племінницею [PERSON] . Після набрання рішенням законної сили, позивач звернулась до нотаріуса, але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з чим, просить подовжити їй строк для прийняття спадщини, пропущений з поважної причини, визнавши додатковий строк один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Заяви та клопотання сторін. Позивач надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Представник відповідача\~Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 20.01.2022 року відкрито провадження у справі та витребувані докази. Ухвалою від 10.03.2022 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Фактичні\~обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , померла [INFO] . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.06.2011 року та Витягу про державну реєстрацію прав КП бюро технічної інвентаризації Ясинуватської міської ради від 20.07.2011 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в річних частках. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 15.11.2021 року встановлено факт того, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Донецьк, є племінницею [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Донецьк, яка померла [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області від 12.01.2022 року [PERSON] відмовлено [PERSON] у реєстрації спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки [PERSON] з причини відсутності рішення суду про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, спадкової справи після смерті [PERSON] не заводилось, заповітів не посвідчувалось. Зазначені обставини встановлені з документів в матеріалах справи. Як підставу поважності пропуску строку для звернення до нотаріальної контори позивач зазначає, що пропустила встановлений законом строк, оскільки були загублені документи, які б підтверджували споріднення позивача з тіткою. Тому вона вимушена була звертатися до органів РАГСу для отримання дублікатів документів та до суду для встановлення факту родинних відносин. Суд вважає, що причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори, на які посилається позивач, є поважними, а тому позовну заяву слід задовольнити. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності\~ст. 1269 ЦК України\~заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. Пропуск строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Відповідно до\~ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року). В судовому засіданні встановлено, що позивач через поважні причини пропустила строк на прийняття спадщини. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved