Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

У грудні 2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь три відсотки річних на суму боргу за кредитним договором № 8/2007/840-К/1736-А від 30 січня 2007 року у розмірі 6 544,86 доларів США, а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 30 січня 2007 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (правонаступник Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра») та [PERSON] уклали кредитний договір № 8/2007/840-К/1736-А, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 37 524,75 доларів США з виплатою процентної ставки 13,99 % річних, строком до 20 січня 2014 року, для придбання легкового автомобіля марки Suzuki, модель GR Vitara JLX-EL AT, 2006 року випуску. Позичальник порушив вимоги кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 24 лютого 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 72 654,41 доларів США, що за курсом, встановленим НБУ на день розрахунку, еквівалентно 649 385,12 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 33 030,47 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 295 226,34 грн.; заборгованість за процентами - 28 061,99 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 250 818,07 грн.; пеня - 7 809,47 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 69 801,04 грн.; штрафи - 3 752,48 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 33 539,67 грн. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2014 року у цивільній справі № 204/2020/14-ц стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за Кредитним договором № 8/2007/840-К/1736-А від 30.01.2007 року станом на 24.02.2014 року у загальному розмірі 72 654,41 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 649 385,12 грн. Крім того, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» судовий збір за подачу позову до суду у розмірі 3 654,00 грн. Разом з тим, 04 березня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» укладено Договір № GL2N79737 про відступлення прав вимоги, посвідчений 04 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською М.А. за реєстровим № 147, відповідно до якого ТОВ «ФК «Омега Фактор» набуло всіх прав кредитора за кредитними операціями, переданими їй згідно Додатку № 1 до Договору № GL2N79737 про відступлення права вимоги від 04 березня 2020 року. Серед інших прав, згаданим вище договором передано від Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» права кредитора за Кредитним договором № 8/2007/840-К/1736-А від 30.01.2007 року, що було укладено з [PERSON] . Таким чином, ТОВ «ФК «Омега Фактор» набуло всіх прав кредитора по відношенню до [PERSON] . На даний час рішення суду на суму 72 654,41 доларів США не виконано. Згідно Додатку № 1 до Договору № GL2N79737 про відступлення права вимоги від 04 березня 2020 року заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/1736-А від 30.01.2007 року станом на 04 березня 2020 року склала 89 331,71 доларів США, що еквіваленто в національній валюті станом на 04 березня 2020 року - 2 227 807,78 грн. Отже, з моменту ухвалення рішення суду (21 липня 2014 року) до моменту відступлення прав вимоги (на 04 березня 2020 року) заборгованість за Кредитним договором не погашена, а навпаки збільшилася. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року у справі № 204/2020/14-ц частково задоволено заяву ТОВ «ФК «Омега Фактор» про заміну стягувача у виконавчих листах, видачу виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів, а саме: замінено стягувача з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» у виконавчих листах № 204/2020/14-ц, а в іншій частині заяви відмовлено. У ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» відсутні виконавчі листи щодо вказаного боржника. У Автоматизованій системі виконавчого провадження також відсутні будь-які дані щодо відкритих чи завершених виконавчих проваджень відносно [PERSON] . Таким чином, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2014 року у цивільній справі № 204/2020/14-ц залишається не виконаним. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено право кредитора на отримання боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання, а також 3 % річних від простроченої суми та оплату цих сум. За розрахунками позивача сума 3% річних за період з 29.11.2018 року по 29.11.2021 року становить 6 544,86 доларів США. У зв`язку з викладеним позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» вирішив звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 30 січня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 8/2007/840-К/1736-А, відповідно до умов якого останній отримав кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності у розмірі 37 524,75 доларів США для придбання транспортного засобу Suzuki, модель GR Vitara JLX-EL AT, 2006 року випуску, зі сплатою відсотків розмірі 13,99 % річних, строком до 20 січня 2014 року (а.с. 6-7). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. [PERSON] скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за Кредитним договором № 8/2007/840-К/1736-А від 30 січня 2007 року не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2014 року по справі № 204/2020/14-ц було задоволено позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/1736-А від 30 січня 2007 року станом на 24 лютого 2014 року у розмірі 72 654,41 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 649 385,12 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 33 030,47 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 295 226,34 грн.; заборгованість за процентами - 28 061,99 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 250 818,07 грн.; пеня - 7 809,47 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 69 801,04 грн.; штрафи - 3 752,48 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 33 539,67 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» судовий збір у сумі 3 654,00 грн. 00 коп. (а.с. 9-10) Вказане рішення суду набрало законної сили 08 вересня 2014 року. 04 березня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-ЕА-2020-01-14-000013-b електронного аукціону від 05.02.2020 року, між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL2N79737, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською М.А., зареєстрований в реєстрі за № 147, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» відступило за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» належні Банку права вимоги до позичальників та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників. Спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору (а.с. 13-14). Згідно з Витягом з Додатку № 1 до Договору № GL2N79737 про відступлення прав вимоги від 04 березня 2020 року «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та Боржників/Поручителів/Заставодавців/Дебіторів за такими договорами», до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» перейшло право вимоги, серед іншого, за кредитним договором № 8/2007/840-К/1736-А від 30 січня 2007 року та договором застави № 1736-А/1 від 30 січня 2007, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., зареєстрованим в реєстрі за № 478, що укладені з [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» перейшло право вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до божника [PERSON] за кредитним договором № 8/2007/840-К/1736-А від 30 січня 2007 року. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2021 року по справі № 204/2020/14-ц було частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» про заміну стягувача у виконавчих листах, видачу виконавчих листів та поновлення строку дії їх пред`явлення до виконання. Замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» у виконавчих листах № 204/2020/14-ц. У задоволенні заяви в іншій частині - відмовлено (а.с. 11-12). Звертаючись у грудні 2021 року до суду з даним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» на підставі статті 625 ЦК України просив стягнути з відповідача [PERSON] три відсотки річних на суму боргу за кредитним договором № 8/2007/840-К/1736-А від 30 січня 2007 року у розмірі 6 544,86 доларів США, посилаючись при цьому на те, що на даний час рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2014 року по справі № 204/2020/14-ц на суму 72 654,41 доларів США [PERSON] не виконано. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Слід зазначити, що дійсно, ухвалення судом рішення про стягнення грошових коштів з боржника або звернення кредитора з заявою про примусове виконання рішення суду до органів державної виконавчої служби не виключає відповідальність боржника за порушення строків розрахунку за грошовим зобов`язанням, передбачену ст. 625 ЦК України. Однак, позивачем не надано суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2014 року по справі № 204/2020/14-ц на теперішній час відповідачем [PERSON] не виконано та заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/1736-А від 30 січня 2007 року в повному обсязі не погашена. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відсутність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2014 року по справі № 204/2020/14-ц на теперішній час відповідачем [PERSON] не виконано та заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/1736-А від 30 січня 2007 року ним в повному обсязі не погашена, виключає можливість застосування судом до відповідача [PERSON] відповідальності за порушення строків виконання грошового зобов`язання, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, щодо стягнення з нього 3-х % річних, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких достатніх підстав вважати, що відповідач [PERSON] на теперішній час не виконав рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2014 року по справі № 204/2020/14-ц та не погасив заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/1736-А від 30 січня 2007 року, що давало б суду підстави притягнути [PERSON] до передбаченої статтею 625 ЦК України відповідальності за порушення строків виконання грошового зобов`язання, під час розгляду даної справи судом не встановлено, оскільки в матеріалах справи такі докази відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У частині 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подання позивачем доказів на підтвердження обставин справи є обов`язковим, оскільки в цій частині між сторонами виникає спір про право та такі докази мають значення для ухвалення рішення по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. При цьому, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом, про що зазначено у частині 7 статті 81 ЦПК України. Оскільки під час розгляду справи не доведено факту невиконання [PERSON] рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2014 року по справі № 204/2020/14-ц та факту наявності на теперішній час у [PERSON] заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор», то у суду відсутні будь-які підстави вважати, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» має право вимагати стягнення з [PERSON] на його користь трьох відсотків річних на суму боргу за кредитним договором № 8/2007/840-К/1736-А від 30 січня 2007 року у розмірі 6 544,86 доларів США. За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» позовні вимоги про стягнення з [PERSON] 3% річних є недоведеними. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Оскільки відповідно до ст. 4 ЦПК України в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен установити чи дійсно було порушено право позивача. З огляду на наведене можна дійти висновку, що обов`язковою умовою для судового захисту будь-якого права, є наявність достовірних даних про те, що право особи порушено, не визнане, або оспорене іншою особою. Однак, на теперішній час судом не встановлено порушення відповідачем [PERSON] прав позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор». При цьому, судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси осіб, при доведеності того, що відповідач порушив ці права. З огляду на вищевикладене, оскільки матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достатніх доказів того, що рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2014 року по справі № 204/2020/14-ц на теперішній час відповідачем [PERSON] не виконано та заборгованість за кредитним договором не погашена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» про стягнення з [PERSON] трьох відсотків річних на суму боргу за кредитним договором № 8/2007/840-К/1736-А від 30 січня 2007 року у розмірі 6 544,86 доларів США задоволенню не підлягають. Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор»слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» відмовлено, то судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» по справі підлягають віднесенню на сторону позивача. На підставі ст.ст. 15, 16, 512, 514, 625, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed