Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб з відповідачкою, мотивуючи тим, що спочатку спільне життя у них складалося нормально, між ними існувала любов та повага. Однак, на протязі останніх майже трьох років між ними постійно виникали сварки, які пов`язані з тим, що їхні характери досить різні, і як виявилося несумісні для спільного подальшого проживання, тому вони не можуть спільно мирно проживати. Шлюбні відносини між ними припинилися з 2018 року. З даного часу спільне господарство не ведеться і вони проживають окремо. Відповідач з дітьми переїхала проживати до своїх батьків у м. Овруч, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Від спільного проживання з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , спору щодо місця проживання яких не виникає.\~ Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не надано. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Відповідач також надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги визнала, зазначивши, що вони дійсно майже три роки проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Для них буде краще, коли вони розлучаться.\~ Дослідивши письмові докази в справі та врахувавши позиції сторін, наведені в їх письмових заявах, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 25.10.2013 (актовий запис №2058). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд\~ з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя\~ подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. При цьому, законодавець не визначив, будь-які виключення з положень вказаних правових норм.\~ В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. З 2018 року вони припинили спільне проживання та проживають окремо. Сторони не бажають примирення, що вбачається з їх письмових заяв. Тобто, фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Судовий збір позивачем сплачено в сумі 908 грн. 00 коп. в дохід держави.

Outcome: approved