Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

23.12.2021 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (Позивач) звернулося до Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] (Відповідач) про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно якого просили стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» заборгованість у розмірі 21 870.78 грн., яка складається з наступного: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 17999,15 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 124,70 грн., З проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 3192,51 грн., З проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 15,13 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом- 539,29 грн. та судові витрати по справі у розмірі 2270,00 грн. Згідно з ухвалою Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2022 року позовна заява Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження без виклику сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в своїй позовній заяві вказав, що просить суд розглядати справу без участі представника позивача, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить повідомлення суду за вих. № 782 від 02.03.2022 року, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзиву на позовну заяву. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.\~ Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 12.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до Договору № 74605 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки та відкрито рахунок № [NUMBER] , що підтверджується копією договору. \~ \~ \~ \~Д. За умовами Кредитного договору Банк на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває Клієнту рахунок за тарифним пакетом. Відповідно до п. 1.1.4 Кредитного договору Банк встановлює Клієнту кредит у сумі 18 000,00 грн. Строк дії кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 25 (двадцять п`ять) % річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 40 (сорок) процентів річних. Щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0,00 (нуль) процентів. За умов безготівкового розрахунку платіжною карткою за товари та послуги, процентна ставка за користування кредитом протягом Грейс-періоду складає 0,001 (нуль цілих одна тисячна) процентів річних. Згідно із п. 1.1.5 Кредитного договору у разі відсутності на рахунку Клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту. Кредит стає доступним Клієнтові з дати першого зарахування заробітної плати (п. 1.1.6 Кредитного договору). Відповідно до п.4.4 розділу 4 Кредитного договору «Умови кредитування» Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі у разі: -Закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк; -Звільнення з організації, з якою Банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат, через поточні рахунку фізичних осіб (працівників організації) з використанням платіжних карток; -Відмови Клієнта від отримання заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством, шляхом їх зарахування на рахунок; -Розірвання договору, укладеного між Банком та організацією, та ненадання Клієнтом забезпечення виконання зобов`язань, пов`язаних із користуванням кредитом; -Відмови від пропозиції Банку, що пов`язана зі зміною процентної ставки за користування кредитом. Клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Кредитним договором. В разі порушення строку платежів за Кредитним договором Клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашеним у строки, визначені правилами, Клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо (п.4.6 Кредитного договору). На підставі п.4.9 Кредитного договору банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно чинного законодавства України (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором, в тому числі, але не виключно у випадку: -Затримання сплати Клієнтом кредиту (його частини) та/або перевищення витратного ліміту (несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов`язок сплати яких передбачений Кредитним договором, щонайменше на один календарний місяць; -затримання Клієнтом комісійних винагород Банку, обов`язок сплати яких передбачений Кредитним договором; або -Перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять процентів; або -Несплати Клієнтом більше однієї виплати за цим договором, яка перевищує п`ять відсотків суми кредиту; або -вчинення Клієнтом дій, які за обґрунтованим висновком Банку призведуть до того, що Клієнт не виконає свої зобов`язання по цьому договору; -Інше істотне невиконання зобов`язань за Кредитним договором, внаслідок яких Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та інших платежів за цим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). У свою чергу, відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У зв`язку з цим, зазначаємо, що Банком перед Позичальником зобов`язання були виконані у повному обсязі, а саме - надані грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Однак, на сьогоднішній день, відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання, що підтверджується наступним: розрахунком заборгованості станом на 29.11.20214 року, випискою по картковому рахунку за період з 12.07.2013 р. по 15.08.2019 р. випискою по картковому рахунку за період з 16.08.2019 р. по 29.11.2021 р. Отже, станом на 29.11.2021 року заборгованість [PERSON] перед Банком складає - 21 870.78 грн.: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 17999,15 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 124,70 грн., З проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 3192,51 грн., З проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 15,13 грн., Втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом- 539,29 грн. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (п. 4.9 Кредитного договору). Відповідно до положень ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Так, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 78, 79, ч. 1 ст. 80 ЦПК України). У свою чергу, відповідно до ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені норми процесуального законодавства України, позивачем були надані належні, допустимі, достовірні, а також достатні докази (розрахунок заборгованості та виписка по картковому рахунку) неналежного виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Правові наслідки порушення зобов`язання та відповідальність за порушення зобов`язання передбачені Главою 51 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2)зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Так, відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності Договором/ законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). В разі порушення строку платежів за Кредитним договором Клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (п. 4.4 Кредитного договору). У зв`язку з цим, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються матеріалами справи. На підставі\~\~викладеного вище, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем неналежно виконуються умови договору, то позов є обґрунтованим та його необхідно задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2270,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved