Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

Позивач в грудні 2021 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної затопленням квартири в розмірі 40560грн. та моральної шкоди в розмірі 15000грн., стягнення судових витрат: судовий збір, на експертизу, на правову допомогу. В обґрунтування позову зазначено, що 08.10.2021р. квартира [ADDRESS] належна позивачу була затоплена водою, яка поступила з квартири [ADDRESS] відповідача, яка розташована поверхом вище. Комісійне обстеження 08.10.2021р. квартири сторін, підтвердило факт залиття квартири позивача, в зв`язку з відкритим краном «маєвського» на приладі опалення в квартирі відповідача. Завдана майнова шкода підтверджена висновком експерта від 09.12.2021р. на суму 40560грн. Відповідач через деякий час запропонувала позивачу 10 000грн., що не відповідає завданій шкоді. Моральна шкода яку оцінює позивач в сумі 15000грн. завдана в зв`язку з необхідністю усунення наслідків залиття, неможливістю використовувати наявні приміщення, хвилювання, необхідність захисту порушених прав. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за матеріалами справи, просив їх задовольнити. Відповідач неодноразово в судові засідання не з`являлася, про день та час слухання справи була повідомлена відповідно до вимог закону, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавав. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.11-13). Відповідач зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , що поверхом вище (а.с.52,65). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, чинними на даний час, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт. 08.10.2021р. сталося затоплення квартири позивача [ADDRESS] причиною якого є те, що у квартирі відповідача [ADDRESS] був відкритим кран «маєвського» на приладі опалення (а.с.41-44). Позивач звернулася із заявою проведення експертизи, та 09.12.2021р. експертом було складено висновок (а.с.14-40), в якому зазначалися перелік ушкоджень приміщень належних позивачу та визначено вартість необхідних відновлювальних робіт на суму 40560грн. Витрати на проведення експертизи складають 5000грн. (а.с.50-51зв). Позивач зазначає що відповідач після затоплення запропонувала майнову шкоду в сумі 10000грн., однак вона не погодилась, оскільки шкода є значно вищою. Як слідує зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідачем не спростовано відсутність її вини. Водночас, вимога в частині відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної затопленням квартири в розмірі 40560грн., підлягає до задоволення частково, враховуючи таке. Згідно висновку експертизи вартість необхідних відновлювальних робіт квартири позивача визначено на суму 40560грн. Водночас, чи виконавець є платником ПДВ який складає 6760грн., позивач доказів не надав суду, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача 33800грн. матеріальної шкоди, заподіяної затопленням квартири. Крім матеріальної шкоди позивачу, на її думку також завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює у 15 000,00 грн. Згідно з ст.23 ЦК України (зі змінами\~ від 13.05.2020) моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України ( п.3, 9) N 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Обґрунтовуючи завдання моральної шкоди, позивач вказала, що була необхідність усунення наслідків залиття, неможливість використовувати частину наявних затоплених приміщень, появилось хвилювання, виникла необхідність захисту порушених прав. Позивачем не доведено перед судом завдання шкоди, саме в такому розмірі, а тому суд, виходячи з засад розумності та справедливості, прийшов до переконання про відшкодування моральної шкоди на суму 1000грн., тому вимоги в цій частині також підлягають до задоволення частково. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не надано відзиву на позов. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору. Окрім судового збору в розмірі 908 грн. (а.с.5), позивач поніс витрати і на проведення експертизи по визначенню збитків в сумі 5000грн. (а.с.51-51зв), а також\~ витрати на правову допомогу на суму 13200грн. Що стосується витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне.\~ Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивачем долучено до матеріалів справи копію договору №2-11/21 від 09.11.2021 року, квитанцію до прибуткового ордера від 09.11.2021 року на суму 13200 грн. та Акт прийому-передачі виконаних робіт від 18.04.2022 року. Як вбачається з Акту прийому-передачі виконаних робіт від 18.04.2022 року вартість консультації (4) становить 1200 грн., ксерокопія та підготовка документів 300 грн., збір доказів, аналітика документів та судової практики 1500 грн., складання позовної заяви 6200 грн., заява про призначення судово будівельно-технічної експертизи 1000 грн., запит адвокатський (2) УК «КД» - 2400 грн., участь в с/з (2) 600 грн. Так, на переконання суду ксерокопія та підготовка документів, збір доказів, аналітика документів та судової практики є складовими частинами складання позовної заяви на суму 6200 грн., окрім того судові засідання щодо розгляду даного спору не відбувались, а тому такі витрати складають 10800грн. Відтак, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 6764,00 грн., оскільки саме такий розмір витрат на правничу допомогу, відповідає пропорційності задоволених вимог. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 1166 ЦК України,

Outcome: partial