Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 06.11.2019 року, мотивуючи зазначені вимоги тим, що відповідач [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 06.11.2019 року. Відповідачці було відкрито кредитний рахунок та остання отримала кредитну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «тарифами», які викладені на банківському сайті, www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Позивач свій обов`язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав. Однак, відповідачкою не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Станом на 24.11.2021 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 107 042,68 грн. 66 коп., з яких: 95 961 грн. 45 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 78 794 грн. 16 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 17 167 грн. 29 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5 270 грн. 60 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками, 5 810 грн. 63 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою суду від 07.12.2021 року позовну заяву залишно без руху та надано строк для усунення недоліків. 10.12.2021 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою від 21.12.2021 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 03.02.2022 року на адресу суду від представника відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що відповідачка не визнає позовні вимоги у повному обсязі вираховуючи наступне. Представник відповідачки зазначає, що на момент винекнення спірних правовідносин положення умов споживчого кредиту втратили чинність та є неактуальними. Також, надані позивачем «Умови та правила надання банківських послуг» без дати та номеру наказу про затвердження даних умов відповідачкою не підписанні, тому відповідачка заперечує, що саме з цими Умовами і саме в цій редакції позивач ознайомив її при винекненні між ними правовідносин. У свою чергу, відповідачка вважає, що позивачем не доведено, що саме така сума заборгованості виникла по кредитному договорі, оскільки розрахунок заборгованості наданий позивачем не може підтверджувати існування боргу, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом. За таких обставин, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У свою чергу, 01.03.2022 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, якому представник зазначив, що відповідачкою було підписано Заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», яким підтвердила той факт, що вона ознайомлена та згодна з даними Умовами, та зобов`язалася виконати їх. Банк надав суду виписку з карткового рахунку відповідачки де чітко прослідковуєтьс, що відповідачці було встановлено крудитний ліміт, яким вона користувалася, оскільки проведення грошових операцій є неможливим без наявності картки, яку вона отримала, тому виписки по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належним та допустими доказом по справі, що підтверджують наявність у відповідачки заборгованості по кредитному договору. За таких обставин, доводи відповідачки викладені у відзиві на позовну заяву є необгрунтованими. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Від представника відповідачки [PERSON] також надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність відповідачки та її представника, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 06.11.2019 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Згідно інформації, викладеної в цій заяві, відповідачка підтвердила, що вона погоджується із тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Звертаючись до суду з позовом, банк надав анкету-заяву від 06.11.2019 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанку», яка підписана відповідачкою, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 06.11.2019 року, виписку з особового рахунку, а також витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms. Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 24.11.2021 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 107 042,68 грн. 66 коп., з яких: 95 961 грн. 45 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 78 794 грн. 16 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 17 167 грн. 29 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5 270 грн. 60 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками, 5 810 грн. 63 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України. за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно положень статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Саме такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вбачається із анкети-заяви позичальника від 06.11.2019 року в ній відсутні його умови щодо строку дії кредитного ліміту, його розміру, відсоткової ставки, порядку погашення заборгованості, а також про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафу) за порушення зобов`язання, прострочення його виконання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач АТ КБ «Приватбанк», звернувшись із вимогою про погашення кредиту, просив крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути заборгованість за нарахованими та простроченими відсотками. Обґрунтовуючи своє право вимоги в цій частині, а також розмір і порядок нарахування, позивач, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором від 06.11.2019 року посилається на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, які розміщені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/, в тому числі і на зміни, які вносилися до них, а також Тарифи, як невід`ємну частину договору, яким визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пені та штрафу за несвоєчасне погашення кредиту та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо відповідальності за прострочення виконання зобов`язань, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Наданий позивачем витяг із Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанком належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем. За таких обставин, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, відповідальності за прострочене зобов`язання, подані банком Витяг з Умов та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Отже, суд не вбачає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відсотки та відповідальність за невиконання чи порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Такого висновку суд дійшов також з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, які є обов`язковими для застосування у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відтак у задоволенні позову в частині стягнення з відповідачки на користь АТ КБ «Приватбанк» 5 270 грн. 60 коп. - заборгованості за нарахованими відсотками та 5 810 грн. 63 коп. - заборгованості за простроченими відсотками необхідно відмовити. Щодо заборгованості по тілу кредиту, то як слідує з розрахунку тіло кредиту становить 95 961 грн. 45 коп. Однак, з наданого розрахунку заборгованості слідує, що за рахунок тіла кредиту погашалися нараховані відсотки (розмір яких сторонами не узгоджувався) і тим самим збільшувалося тіло кредиту. За даними розрахунку за рахунок тіла кредиту були погашені відсотки в сумі 47 253 грн. 87 коп., відповідно і тіло кредиту збільшилося на цю суму (47 253 грн. 87 коп. - загальна сума відсотків погашена за рахунок тіла кредиту (четверта колонка розрахунку). Зважаючи, що судом не встановлено обумовлення сторонами в письмовому вигляді відсотків, а тому сума відсотків, які погашені за рахунок тіла кредиту в розмірі 47 253 грн. 87 коп. не може бути врахована під час розрахунку заборгованості за кредитом. Таким чином, з відповідачки на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 06.11.2019 року за тілом кредиту в сумі 48 707 грн. 58 коп. (95 961 грн. 45 коп. - 47 253 грн. 87 коп.). Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1 032 грн. 85 коп., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial