Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до ТОВ «Фінансова\~компанія «Поліс»,\~ приватного\~нотаріуса Харківського\~міського нотаріального\~округу Остапенка\~Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовано тим, що 22.05.08 р. між ВАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір № 18.52-20/08-СК. Також 22.05.08 р. між ВАТ «ВТБ Банк» (Заставодержатель) та ТОВ «Автотранс-Альянс» (Заставодавець), яке є майновим поручителем по зобов`язаннях фізичної особи-підприємця [PERSON] був укладений Договір застави № 18-20/08-ДЗ з майновим поручителем. 16.04.2009 р. Господарський суд Черкаської області ухвалив рішення у справі № 02/565 за позовом ВАТ «ВТБ Банк» в особі Черкаської філії до фізичної особи-підприємця [PERSON] , ТОВ «Автотранс-Альянс» про розірвання угод та стягнення 210 185 грн. 40 коп. За даним рішенням ухвалено: 1) Стягнути із фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь ВАТ «ВТБ Банк» борг по кредиту в сумі 199 602 грн. 32 коп., 15 852 грн. 03 коп. відсотків, 1119 грн. 77 коп. витрат на сплату державного мита, 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; 2) Звернути стягнення 199 602 грн. 32 коп. боргу по кредиту, 15 852 грн. 03 коп. процентів на заставлене майно ТОВ «Автотранс-Альянс», а саме на: транспортний засіб тип сідловий тягач Е, марка DAF, модель 95XF, 1999 р. випуску, колір білий, шасі (кузов,рама,коляска) № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , що належить йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та транспортний засіб тип н/причіп-бортовий Е, марка ПП, модель ROADTRAILER 6.85, 1997 р. випуску, колір синій, шасі (кузов,рама,коляска) № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , що належить йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] і які були заставлені ним по договору застави № 18-20/08-ДЗ від 22 травня 2008 року на користь відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк в особі Черкаської філії; 3) Розірвати Генеральну угоду № 20 від 22 травня 2008 року і кредитний договір № 18.52-20/08-СК від 22 травня 2008 року, укладені між ВАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] . 05.01.2010 року було підписано Акт приймання-передачі, відповідно до якого позичальник [PERSON] за власним бажанням передав головному експерту сектору контролю кредитних ризиків ВАТ ВТБ Банк Мисану Г.Д. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та ключі від сідлового тягача марки DAF 95XF д/н [NUMBER] . Цими діями [PERSON] виконав рішення Господарського суду Черкаської області від 16.04.2009 року. Починаючи з 04.02.2014р. і по теперішній час позивач працює у ТОВ «ЕКО»/РЦ «Південь-Схід». З початку 2020 року [PERSON] почав помічати зменшення розміру його заробітної плати. Вважаючи, що це пов?язано з черговою кризою в малому та середньому бізнесі або збільшенням податкового навантаження на бізнес з боку держави, не надав цьому належної уваги. Але в липні 2020 року, спілкуючись зі своїми колегами, які займають аналогічні посади в інших регіонах, він дізнався, що розмір їхньої заробітної плати залишився незмінним, а у декого вона навіть збільшилася. Довідавшись про це, [PERSON] відразу ж звернувся за роз?ясненнями до свого роботодавця.15.07.2020 р. [PERSON] одержав Довідку № 972 від 14.07.2020 р., з якої вдалося з?ясувати, що з січня 2020 року з нарахованої йому заробітної плати щомісяця вираховується стягнення по якомусь виконавчому листу. 17.07.2020р. за зверненням [PERSON] керівництвом ТОВ «ЕКО» йому була надана копія постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.01.2020 р. у виконавчому провадженні №60921036, видана приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В., на підставі якої відбувалося відрахування коштів із заробітної плати. Із зазначеної постанови вдалося встановити, що виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого напису № 10062 від 28.09.2019р., виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенко Є.М. Про даний виконавчий напис позивачу нічого не було відомо. [PERSON] звернувся з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. про визнання протиправними та скасування постанов. Постановою від 01.10.2020р. Шостого апеляційного адміністративного суду, визнано протиправними та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. від 20 грудня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60921036 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 28.09.2019 року № 10062 та постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. від 16.01.2020 року у виконавчому провадженні № 60921036 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Що стосується самого виконавчого напису, то позивач вважає, що він був вчинений з численним порушенням законодавства, тому є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з наступним: 1) зобов`язання перед «ВТБ Банком» були припинені в зв`язку з повним фактичним виконанням, а тому не могли відступатися на користь ТОВ «ФК «Поліс». Таким чином, будь-яка заборгованість перед ТОВ «ФК «Поліс» у [PERSON] взагалі відсутня; 2) Зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса неможливо встановити, чи надав Стягувач при зверненні до приватного нотаріуса за вчиненням Виконавчого напису докази переходу до нього права вимоги за Кредитним договором. Будь-які дані, які б підтверджували правомірність звернення ТОВ «ФК «Поліс» до нотаріуса про видачу оскаржуваного виконавчого напису взагалі відсутні; 3) Укладений між банком (первісним кредитором) та позивачем кредитний договір, а також договори і додаткові угоди, які були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не були посвідчені нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. У зв`язку з наведеним позивач просить суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №10062 від 28.09.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М. щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів за кредитним договором від 22.05.2008 року № 18.52-20/08-СК, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] у сумі: 153782,12 гривень - сума простроченого основного боргу за кредитом; 3026,85 гривень - сума прострочених процентів; 150,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 156958,97 грн.; - стягнути з Відповідачів на його користь понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору та витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач та його представник адвокат Сизько Д.Б. не з`явилися, але адвокат скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов просив задовольнити. Представник відповідача - ТОВ «ФК «Поліс» у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву чи заяву про визнання позовних вимог не надсилав. Відповідач - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відзив на позов чи заяву про визнання позову до суду не скерував. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, а позивач не подав заперечень проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.05.2008 р. між ВАТ «ВТБ Банк» та ФОП [PERSON] було укладено кредитний договір № 18.52-20/08-СК. З копії кредитного договору, що міститься в матеріалах справи вбачається, що він не посвідчений нотаріально. Між ВАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Автотранс-Альянс», як майновим поручителем по зобов`язаннях фізичної особи-підприємця [PERSON] було укладено 22.05.2022 р. договір застави №18-20/08-ДЗ з майновим поручителем, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. 22.05.2008 р., зареєстровано в реєстрі №8080. Предметом застави є: транспортний засіб тип сідловий тягач Е, марка DAF, модель 95XF, 1999 р. випуску, колір білий, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ; транспортний засіб тип н/причіп-бортовий Е, марка ПП, модель ROADTRAILER 6.85, 1997 р. випуску, колір синій, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . З копії рішення Господарського суду Черкаської області від 16.04.2009 р. по справі №02/565 вбачається, що судом ухвалено: 1) Стягнути із фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь ВАТ «ВТБ Банк» борг по кредиту в сумі 199 602 грн. 32 коп., 15 852 грн. 03 коп. відсотків, 1119 грн. 77 коп. витрат на сплату державного мита, 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; 2) Звернути стягнення 199 602 грн. 32 коп. боргу по кредиту, 15 852 грн. 03 коп. процентів на заставлене майно ТОВ «Автотранс-Альянс», а саме на: транспортний засіб тип сідловий тягач Е, марка DAF, модель 95XF, 1999 р. випуску, колір білий, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , що належить йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та транспортний засіб тип н/причіп-бортовий Е, марка ПП, модель ROADTRAILER 6.85, 1997 р. випуску, колір синій, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , що належить йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] і які були заставлені ним по договору застави № 18-20/08-ДЗ від 22 травня 2008 року на користь відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк в особі Черкаської філії; 3) Розірвати Генеральну угоду № 20 від 22 травня 2008 року і кредитний договір № 18.52-20/08-СК від 22 травня 2008 року, укладені між ВАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Суд не бере до уваги дане рішення суду, так як воно не містить відмітки про набрання ним законної сили. Відповідно до Акту приймання-передачі від 05.01.2010 року [PERSON] передав головному експерту сектору контролю кредитних ризиків ВАТ ВТБ Банк Мисану Г.Д. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та ключі від сідлового тягача марки DAF 95XF д/н [NUMBER] . 28.09.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис №10062 щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів за кредитним договором від 22.05.2008 року № 18.52-20/08-СК, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] у сумі: 153782,12 гривень - сума простроченого основного боргу за кредитом; 3026,85 гривень - сума прострочених процентів; 150,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 156958,97 грн. З копії виконавчого напису вбачається, що ПАТ «ВТБ Банк» на підставі Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 р. та Додаткової угоди №1 до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 р., укладеної 27.11.2015 р., Додаткової угоди №2 до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 р., укладеної 24.12.2015 р., Додаткової угоди №4 до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 р., укладеної 26.02.2016 р. відступило право вимоги за кредитним договором № 18.52-20/08-СК, укладеним з [PERSON] . З копії довідки №972 від 14.07.2020 р. вбачається, що з [PERSON] за місцем роботи проводяться утримання на підставі виконавчого провадження №60921036. Постановою від 01.10.2020 р. Шостого апеляційного адміністративного суду, яка набрала законної сили 01.10.2020 р., визнано протиправними та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. від 20 грудня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №60921036 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 28.09.2019 року №10062 та постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. від 16.01.2020 року у виконавчому провадженні №60921036 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. У п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу в судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна з цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 ( з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30 вересня 2019 року (справа № 357/12818/17), від 15 січня 2020 року (справа №305/2082/14-ц). Згідно ст.12\~та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, згідно з позицією ВС, яка викладена Великою палатою Верховного Суду в постанові № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З наданих стороною позивача документів, суд не може перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник не мав заборгованості перед стягувачем, оскільки рішення Господарського суду Черкаської області від 16.04.2009 р. по справі №02/565 не містить відмітки про набрання законної сили. Враховуючи наведене, а також те, що ні ТОВ «Фінансова\~компанія «Поліс», ні приватним нотаріусом не було надано суду документів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням вищенаведених положень законодавства та має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Позивачем визначено відповідачами по справі - ТОВ «Фінансова\~компанія «Поліс» та приватного\~нотаріуса Харківського\~міського нотаріального\~округу Остапенко \~Є.М. Позовні вимоги до приватного нотаріуса про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та в частині стягнення з нього судового збору, не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягується до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Дані висновки узгоджуються з постановою КСЦ ВС від 15.04.2020 р. №474/106/18. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача - приватного\~нотаріуса Харківського\~міського\~нотаріального\~округу Остапенка\~Євгена\~Михайловича та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача - ТОВ «ФК «Поліс». Позовні вимоги до ТОВ «ФК «Поліс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають до задоволення. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн., які відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з належного відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial