Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить: - визнати виконавчий напис №49293, вчинений 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з неї на користь АТ "ПУМБ" заборгованості в сумі 31 895, 30 грн. таким, що не підлягає виконанню; - стягнути з АТ «ПУМБ» на її користь судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 24.05.2021 року Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною за №49293, неправомірно вчинено виконавчий напис про стягнення з неї на користь АТ "Першого Українського Міжнародного Банку" (далі - АТ «ПУМБ») заборгованості за кредитним договором. Вважає, що нотаріус вчинив напис на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, а також не впевнився в безспірності заявленої до стягнення суми, тобто порушив порядок вчинення виконавчого напису. Тому просила позов задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомленна про дату та час розгляду справи належним чином, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Представник відповідача - АТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином, у встановленому законом порядку. На підставі ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, разом з копіями відповідних документів надіслана на офіційну електронну адресу відповідача. Третя особа - приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вказані факти, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи. Так 11.06.2019 року ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] уклали кредитний договір №2001331447101, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит (а.с.7) Правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «ПУМБ» по даному кредитному договору є АТ «ПУМБ». 24.05.2021 року за заявою АТ «ПУМБ» приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис №49293 на користь АТ «ПУМБ» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №2001331447101 від 11.06.2019 року року в розмірі 31 895, 30 грн.. (а.с.7) 25.06.2021 року постановами приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за №49293 від 24.05.2021 року відкрито виконавче провадження №65912376 по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса, накладено арешт на кошти боржника та звернено стягнення на доходи, стягнено винагороду виконавця . (а.с.6,8,9,10,11) Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.(постанова Великої Палати від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 щодо втрати чинності постановою № 662 (в частині)). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), де суд дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. За результатами аналізу вищенаведених норм можна прийти до наступних висновків. Так із матеріалів справи судом встановлено, що оскаржуваний по справі виконавчий написвчинений приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною - 24.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір №2001331447101 від 11.06.2019 року , який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Тому, вчиняючи 24.05.2021 року виконавчий напис №49293, , приватний нотаріус Грисюк О.В. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23 і вчинила виконавчий напис щодо договору, який не був нотаріально посвідчений , а тому не входив до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Тому наявні підстави для визнання виконавчого напису №49293 від 24.05.2021 року , приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, тобто вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами в зв`язку з розглядом справи, суд встановив наступне. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн, а також сплачено судовий збір за забезпечення позову в розмірі 496,20 грн, загалом 1488,60 грн. (а.с.16,19) Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по оплаті судового збору у розмірі 1488,60 грн. На підставі ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved