Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (надалі ПАТ «СК «АРКС») звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на користь ПАТ «СК «АРКС» завдані збитки в порядку регресу в розмірі 5 494 грн. 83 коп. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 05 вересня 2020 року у м.Львові по вул. Коперніка, 20, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault», реєстраційний № [NUMBER] та транспортного засобу «Mercedes-Benz», реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Цивільно - правова відповідальність транспортного засобу «Mercedes-Benz», реєстраційний № [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/134266620. Відповідно до постанови Галицького районного суду м.Львова від 01 жовтня 2020 року по справі №461/7628/20 [PERSON] було визнано винним у даному ДТП, внаслідок порушення передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась Потерпіла особа та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страхові акти № АRХ2630341 в 25.09.2020 року. На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 5 494 грн. 21 коп. Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5494,21 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 22 листопада 2021 року матеріали справи передано за підсудністю до Галицького районного суду м.Львова. /а.с.34/. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2022 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 09.03.2022 року о 13 год. 00 хв. /а.с.41/. Ухвалою суду від 09 березня 2022 року судове засіданні відкладено через неявку осіб, які беруть участь у справі на 07 квітня 2022 року на 11 год. 00 хв. /а.с.43/ Представник позивача у судове засідання не з`явився, відповідно до позовної заяви просить суд проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явивсь, про дату, час і місце судових засідань повідомлявсь належним чином шляхом направлення судових повісток-повідомлень про виклик у судове засідання за місцем реєстрації, що стверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч.3 ст.131 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явивсь у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Як визначено у ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вимогами статі 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд встановив, що 05.09.2020 року о 15 год. 40 хв. [PERSON] у м. Львові на вул. Коперника, 20, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків. Таким чином [PERSON] порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, [PERSON] органом поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім цього, 05.09.2020 року о 15 год. 40 хв. [PERSON] у м. Львові на вул. Коперника, 20, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, тому рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на автомобіль марки «Renault Sandero», д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований та належить [PERSON] .В результаті дорожньо - транспортної пригод автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3Б, 1.5, 10.9 Правил дорожнього руху. Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, [PERSON] органом поліції кваліфіковано за ст.124 КУпАП. Постановою Галицького районного суду м.Львова від 01 жовтня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення - 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10200,00 грн. штрафу в дохід держави та 1 рік позбавлення права керування транспортними засобами. Постанова набрала законної сили 12.10.2020 р. Цивільно - правова відповідальність транспортного засобу «Mercedes-Benz», реєстраційний № [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/134266620. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла особа [PERSON] та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страхові акти № АRХ2630341 в 25.09.2020 року./а.с.5-25/ На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 5 494 грн. 21 коп., що стверджується платіжним дорученням №708251 від 28.09.2020 р. /а.с.27/ Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (п. 2, 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України). Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ст.93 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно із статтею 38.1.1. Закону України «ОСЦПВВНТЗ», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страховика або водія забезпечення транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Згідно із частиною другою, п`ятою ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За диспозицією п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному розгляді справи зібрані по справі докази,

Outcome: approved