Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування позивач посилається на те, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , які проживають разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Її коштів не вистачає на утримання дітей, забезпечення їх всім необхідним та належного рівня життя, необхідного для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального рівня. А тому вона потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач фізично здорова, працездатна людина, яка працю по тимчасових заробітках , як в Україні так і за її межами, де отримує стабільний доход, інших утриманців крім їх дітей немає, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Стислий виклад позицій сторін: Позивачка в судове засідання не з"явилася, однак від неї поступила заява в якій просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, з підстав, зазначених в позовній заяві, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] в розмірі по 2500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про час і місце слухання справи повідомлений завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, про що свідчать розписки про вручення. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2021 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб 25.10.2010 року у Гвіздській сільській раді Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 15 (а.с.6). Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7-8). Позивач [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом №16248 від 07.12.2021 року довідкою ЦНАП Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області (а.с. 9). Як вбачається з акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї, складеного депутатом Гвіздської сільської ради, зі слів заявника [PERSON] вона працює, виховує двох дітей. (а.с. 11). З довідки КНП «Дитяча лікарня Надірнянського району «Надвірнянська міська рада» вбачається що позивач [PERSON] працю на посаді сестра медична палата інтенсивної терапії та отримує заробітну плату (а.с. 12). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд дійшов наступних висновків. Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц. Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання неповнолітніх дітей з матір`ю; вік дітей, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровою, працездатною людиною, відсутність інших утриманців, тому суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1800,00 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи положення ст.191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 28.12.2021 року. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] на користь держави 992 грн.40 коп. судового збору. На підставі ст..ст. 141, 180, 181, 184, 191 СК України та

Outcome: approved