Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що він є власником земельних ділянок розташованих на території міста Фастів та Фастівського району. У грудні 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Чернишової О.А. з метою відчуження належного йому майна, проте нотаріус повідомила його, що не може провести відповідні нотаріальні дії по відчуженню майна, оскільки на все належне йому майно накладено арешт постановою Фастівського міського відділу ДВС від 02.10.2003 АК № 632131, зареєстрований 12.05.2004 за № 7994 реєстратором Фастівська міська державна нотаріальна контора. Оскільки, наявність обтяження на нерухоме майно позбавляє його конституційного права вільно розпоряджатися його власним майном, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до\~ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2022 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового засідання. Позивач в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Через канцелярію подав клопотання в якому просив суд розглянути справу без участі державного виконавця. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що позивачу по справі на праві власності належать: земельна ділянка площею 4,3903 га з кадастровим номером 3224980800:01:001:0127, призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0325 з кадастровим номером 3211200000:03:003:0598, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером 3224980801:01:002:0113, що розташована за адресою: [ADDRESS] , призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка площею 0,3097 з кадастровим номером 3224980801:01:002:0114, що розташована за адресою: [ADDRESS] , призначенням для ведення особистого селянського господарства. Право власності позивача на вищевказані земельні ділянки підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ № 110153 виданим 14 липня 2010 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 297636473 від 03 лютого 2022 року (а.с. 11-16). Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 291880635 від 22 грудня 2021 року, на невизначене майно, все майно [PERSON] Постановою АК № 632131 від 02.10.2010 Фастівського міського відділу ДВС накладено арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 7994. З листа Фастівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 2973-6 від 21 січня 2022 року, вбачається, що згідно пошукової бази даних АСВП відкриті виконавці провадження, де боржником є [PERSON] у відділі станом на 19 січня 2022 року на виконанні не перебувають. Архів за 2004 рік знищено відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. Разом з тим, у вищевказаному листі [PERSON] роз`яснено ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2,\~3\~ст.\~59\~ЗУ «Про\~виконавче провадження»\~особа,\~яка вважає,\~що майно,\~на яке\~накладено арешт,\~належить їй,\~а не\~боржникові,\~може звернутися\~до суду\~з позовом\~про визнання\~права власності\~на це\~майно і\~про зняття\~з нього\~арешту. У\~разі набрання\~законної сили\~судовим рішенням\~про зняття\~арешту з\~майна боржника\~арешт з\~такого майна\~знімається згідно\~з постановою\~виконавця не\~пізніше наступного\~дня,\~коли йому\~стало відомо\~про такі\~обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини\~першої статті\~34\~цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, з метою захисту порушеного права власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для обтяження майна суд не вбачає, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved