Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідача), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета позову позивачка покладається на те, зокрема, що спільне життя між ними є неможливим у зв`язку з тим, що у сім`ї втрачено почуття довіри, турботи, наявні кардинальні розбіжності на життєві погляди. Відповідач постійно зловживає алкогольними напоями, проявляє до неї неповагу та ображає, у зв`язку з чим позивачка була змушена викликати поліцію. На відповідача були складені протоколи за ч.2 ст. 173 КУпАП. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Примирення та подальше спільне проживання не виправлять стану шлюбних відносин, їхня сім`я існує формально. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, у судові засідання не з`являється. Окрім цього, 21.04.2022 до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою поштового відділення «адресат відмовився» від вручення ухвали судового засідання(а.с.39,40). Заяви, клопотання учасників справи 09.03.2022 відповідач подав на розгляд суду заяву, у якій заперечив проти розірвання шлюбу, просив розгляд справи відкласти та надати сторонам термін на примирення строком на 6 місяців (а.с.26). 06.04.2022 позивачкою подано на розгляд суду клопотання, у якому остання просить суд не затягувати та не продовжувати розгляд даної справи, оскільки вона боїться за життя і здоров`я себе та її дітей (а.с.31). Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, наполягає на його задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Заперечує проти надання сторонам строку на примирення(а.с.41). Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 10.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.2-3). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 06.04.2022 розгляд справи відкладено на 03.05.2022 (а.с.35). Ухвалою судового засідання від 03.05.2022 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу(а.с.42). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини 07.10.2005 Лопатинською селищною радою Радехівського району Львівської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено запис за №20. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 07.10.2005(а.с.18). Відповідно до свідоцтв про народження від 18.05.2006 та від 21.01.2008 батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.9, 10). Діти [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають та зареєстровані у [ADDRESS] разом з батьками [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). [PERSON] 24.05.2019 та 09.10.2019 притягався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП та частиною 2 статті 173-2 КУпАП(а.с.32,33). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем та наявності у сторін неповнолітніх дітей, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачкою, щодо наявності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої нею у позовній заяві позиції та у поданій заяві. Відповідач у своїй заяві від 09.03.2022 заперечив проти розірвання шлюбу та просив суд надати сторонам шестимісячний строк для примирення. Частиною 7 статті 240 ЦПК України встановлено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Суд зазначає, що надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком і примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства і якщо інша сторона немає заперечень щодо надання такого строку. Суд зауважує, що сторони тривалий час перебувають у шлюбі, мають спільних дітей, що вбачається з позовної заяви. Обставини, які слугували підставою для подання позовної заяви до суду, ґрунтуються, зокрема, на відсутності у позивачки порозуміння з відповідачем, а також на тому, що вона не бажає відновлювати відносини з відповідачем, який «піднімає на неї руку». Відтак, зважаючи на позицію позивачки, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача. Окрім цього, відповідачем не надано суду жодних доказів у підтвердження обставин його намагання з грудня 2021 року (з часу подання позову) налагодити відносини з дружиною. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачкою судового збору у сумі 908 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved