Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

В обґрунтування позову представник позивача вказувала, що з [PERSON] 21 травня 2019 року був укладений кредитний договір № CL -191955. За цим договором [PERSON] надані грошові кошти в розмірі 120000,00 грн. на поточні потреби на умовах строковості, платності та поворотності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі, в строк та на умовах, визначених Кредитним договором. Однак відповідачем [PERSON] зобов`язання за Кредитним договором порушувались, внаслідок чого виникла заборгованість за договором в загальному розмірі 132389,91 грн. На даний момент відповідачем борг не погашений, саме тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Ухвалою від 15 лютого 2022 року провадження в справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, але направив до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] викликався шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Поштовий конверт із судовою повісткою на ім`я [PERSON] повернуто без вручення з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Виходячи зі змісту ч.ч. 8, 11 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачу у належний спосіб була вручена судова повістка. Але відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду невідомі, відзив на позов ним не поданий. Тому суд розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. Дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Між АТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № CL-191955 від 21 травня 2019 року (далі - Кредитний договір), за умовами якого відповідачу був наданий кредит в сумі 120000,00 грн. на поточні потреби із строком користування до 20 травня 2024 року, з оплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи зі ставки 36,99 % річних. Згідно з п.п. 1., 2.9., 6.2. Кредитного договору [PERSON] зобов`язався повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом шляхом оплати щомісячних платежів у розмірі 4460,00 грн. в період з 14 по 21 число кожного місяця включно. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та в установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання, встановлені умовами Кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Представник позивача в позові стверджував, що заборгованість позичальника [PERSON] перед Банком по кредитному договору становить 132389,91 грн. станом на 08 грудня 2021 року, та складається з із заборгованості за тілом кредиту 100119,41 грн. та заборгованості за відсотками 32270,50 грн. Але з такими доводами представника позивача не можна в повній мірі погодитися з огляду на таке. З представленої позивачем виписку про рух коштів по рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] , вбачається, що відповідач здійснив свій останній платіж в рахунок погашення заборгованості 22 січня 2021 року. В подальшому [PERSON] платежів по погашенню заборгованості за кредитним договором не здійснював. В кредитному договорі (п. 6.9.) сторони узгодили те, що АТ «КРЕДОБАНК» вправі вимагати дострокового повернення кредиту і процентів у випадку прострочення позичальником сплати процентів та/або повернення кредиту чи його частини щонайменше на один календарний місяць. АТ «КРЕДОБАНК» скористався своїм правом дострокового повернення кредиту і направив 13 вересня 2021 року на адресу . досудову вимогу від 10 вересня 2021 року щодо дострокового стягнення заборгованості. У цій вимозі позивач вказав, що з боку позичальника утворилась заборгованість, яка ним вирахувана станом на 30 серпня 2021 року, зокрема, по тілу кредиту 100119,41 грн., та по процентам за користування кредитом 21792,40 грн. В постанові № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду висловила своє судження про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, позивач АТ «КРЕДОБАНК», скориставшись правом дострокового стягнення заборгованості, коли направив на адресу відповідача вимогу про дострокове стягнення заборгованості, змінив строк кредитування, який завершився 13 вересня 2021 року. Таким чином правом нараховувати проценти за користування кредитом позивач був наділений лише до вказаної дати. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Слід також звернути увагу, що у розрахунку, складеному позивачем, до загальної заборгованості по процентам за користування кредитом включені проценти, нараховані на прострочену суму заборгованості по кредиту за ставкою 36,99% річних. Але такі нарахування, здійснені позивачем, виходять за межі кредитного договору, оскільки в ньому відсутнє таке право позивача. Тому в цій частині розрахунок порушує умови кредитного договору, тому суд його відхиляє (32270,50 2207,15 = 30063,35 грн.). Але і сума заборгованості за процентами в розмірі 30063,35 грн. також не підлягає стягненню в повній мірі з відповідача, оскільки нарахована станом на 08 грудня 2021 року, а позивач в свою чергу втратив право нараховувати проценти з дати дострокового стягнення заборгованості, тобто з дати направлення досудової вимоги. Отже, заборгованість відповідача по несплаченим процентам складає 21792,40 грн., тобто сума, яка була вказана в досудовій вимозі щодо дострокового стягнення заборгованості за договором. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту в розмірі 100119,41 грн. та по процентам за користування кредитом в розмірі 21792,40 грн. При таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Одночасно з цим суд повинен вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами. Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір в розмірі 2481,00 грн. Але суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору лише в сумі 2284,75 грн., що буде пропорційним до розміру задоволених вимог. Окрім судового збору, до судових витрат законом віднесені витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Представник позивача в позові вказав, що позивачем АТ «КРЕДОБАНК» були понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13238,991 грн., пов`язані з аналізом справи, побудови стратегії дій по справі, написанням позовної заяви та супроводом представника в судових засіданнях. Але належних і допустимих доказів на підтвердження таких витрат позивачем та його представником суду не подано. До позовної заяви лише додано витяг з договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, виготовлений на одному аркуші, в якому відсутнє чітке визначення розміру гонорару адвоката (погодинна оплата або вартість конкретного виду роботи чи послуги). Про наявність інших доказів, які підтверджують понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу суду не представлені. Тому суд відмовляє в стягненні таких витрат з відповідачів.

Outcome: partial