Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідачів. [PERSON] звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить суд: -встановити факт її проживання з [PERSON] , померлою [INFO] однією сім`єю понад п`ять років до часу смерті такої; -визнати право власності на двокімнатну квартиру, площею 42,97 кв.м., що за адресою: [ADDRESS] ; -визнати право власності на 343/10000 часток виробничого будинку (приміщення майстерні), що за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Така по стану здоров`я потребувала стороннього догляду, і вона в період з жовтня 2009 року до часу смерті проживала разом з померлою однією сім`єю, вели спільне господарство. Як член сім`ї здійснила похорон [PERSON] , встановила пам`ятники померлим їй та її сину, здійснює догляд за могилами. У власності [PERSON] перебувала двокімнатна квартира, площею 42,97 кв.м., що за адресою: [ADDRESS] , а також 343/10000 часток виробничого приміщення (майстерні), що за адресою [ADDRESS] . За життя померла заповіту не залишила. Як особа, яка прожила з померлою однією сім`єю понад п`ять років до часу смерті, вона є спадкоємцем четвертої черги. Є спадкоємцем, яка прийняла спадщину, оскільки проживала з померлою на час смерті такої. Також, в межах шестимісячного терміну, звернулась до нотаріуса з відповідною заявою. Спадкоємцем другої черги є відповідач - [PERSON] . Однак, така по суті відмовилась від спадщини в її користь. Просить встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім`єю понад п`ять років до часу смерті такої та визнати право власності на спірне майно. В судове засідання позивач, будучи належно повідомленою про час та місце розгляду справи не з`явилась, представника не скерувала. Такою до суду скеровано заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Такою скеровано відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач стверджує, що повідомлена про розгляд даної справи. Дійсно, позивач проживала з її сестрою - померлою [PERSON] тривалий час, оскільки сестра хворіла і потребувала стороннього догляду. Просила позов задовольнити. 2.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується наявним в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть (а.с. 36). На час смерті [PERSON] зареєстроване місце проживання такої за адресою: [ADDRESS] і така проживала одна, що стверджується довідкою про склад сім`ї з місця проживання (а.с. 86). Померла [PERSON] та відповідач [PERSON] є рідними сестрами, що стверджується наявним в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження, одруження (а.с. 33-34, 35, 37). Двокімнатна квартира, площею 42,97 кв.м., що за адресою: [ADDRESS] , перебувала у власності у рівних частках [PERSON] та [PERSON] , що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 21). [PERSON] помер [INFO] , був сином [PERSON] , яка на час його смерті проживала разом з померлим за адресою: [ADDRESS] , що стверджується копією свідоцтва про смерть, довідкою про склад сім`ї з місця проживання (а.с. 77, 86); На випадок смерті [PERSON] та [PERSON] заповіту не залишили, що стверджується наявними в матеріалах справи інформаційними довідками із Спадкового реєстру (а.с. 79). На час смерті [PERSON] належало 343/10000 часток виробничого будинку (приміщення майстерні), що за адресою [ADDRESS] , що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власності на нежиле приміщення (а.с. 18), інформативною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 90). Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2021 року, яке набрало законної сили 26 листопада 2021 року визначено [PERSON] додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю понад п`ять років до часу смерті такої, що визнається сторонами. Заявою (відзивом на позов) відповідач позов визнала. 3.Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пленум Верховного Суду України у своїй постановою N 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" (пункт 2) роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно статті 1262 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1, 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Судом встановлено, що: -померла [PERSON] , як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] , з огляду на спільне проживання на час смерті такого, і стала власником належної померлому частки квартири, що за адресою: [ADDRESS] ; -на час смерті [INFO] [PERSON] належало спірне нерухоме майно; - [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю понад п`ять років до часу смерті такої, є спадкоємцем за законом четвертої черги, такою, що прийняла спадщину з огляду на спільне проживання та подачу в межах шестимісячного строку заяви нотаріусу про прийняття спадщини; - [PERSON] , як спадкоємець другої черги в межах строку прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] відмовилась від такої на користь позивача [PERSON] . Відтак, позов слід задовольнити: -встановити факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] , однією сім`єю понад п`ять років до часу смерті такої; -визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на двокімнатну квартиру, площею 42,97 кв.м., що за адресою: [ADDRESS] та на 343/10000 часток виробничого будинку (приміщення майстерні), що за адресою [ADDRESS] . Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259, частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. На підставі наведеного та

Outcome: approved