Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

11.02.2022 [PERSON] звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що більше двох років стосунки з чоловіком не підтримує, між ними немає взаєморозуміння та поваги, примирення не можливе. Зазначає, що за час шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2022 справу передано для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 16.03.2022 року відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте подала у канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав у канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідний. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 10.08.2010 року Верхньолужоцькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області, за актовим записом №8. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: свідоцтвом про шлюб між сторонами серії [NUMBER] від 10.08.2010 року та копіями свідоцтв про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 23.07.2012 року та [PERSON] серії [NUMBER] від 20.11.2018 року. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивачки, в їхніх відносинах зникло почуття взаєморозуміння та повага. Шлюбних стосунків не підтримують. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач позов визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Частиною 1 статті 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги стійке волевиявлення позивача щодо розірвання шлюбу з відповідачем та встановлені судом обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її не можливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд прийшов до переконання, що шлюб при таких обставинах слід розірвати, а тому позов підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені нею при подачі позову до суду, тобто 496 гривень 20 копійок, та стягнути з відповідача на користь позивача решту суми сплаченого судового збору у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Outcome: approved