Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

[PERSON] в травні 2021 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] про стягнення витрат на поліпшення майна та витребування із незаконного володіння та користування особистих речей. Позов мотивовано тим, що наприкінці 2009 року позивач з [PERSON] , яка є її колишньою невісткою домовились про надання позивачу у користування квартири [ADDRESS] . На той час позивач [PERSON] повернулася із заробітків з США і мала намір придбати собі житло, [PERSON] запропонувала викупити вищезазначену квартиру здійснивши оплату частками. Договір купівлі продажу мали укласти після оформлення права власності в порядку спадкування на дану квартиру за її донькою [PERSON] , яка на той час була малолітньою. Їх домовленість була усною, оскільки були в добрих відносинах. Позивач зазначає, що 20.10.2009 року вона виплатила першу суму в розмірі 10000,00 доларів США, хгідно їх домовленості з [PERSON] , яка на той час була законною представницею [PERSON] , 26.10.2009 року 2000,00 доларів США, 22.01.2010 році 1000,00 доларів США, 27.01.2010 року 1000,00 доларів США, 02.10 850 доларів США, 05.03.2010 року 945,00 доларів США, а також на протязі 2010 року повернула борги [PERSON] в сумі 2100,00 доларів США загалом станом на вересень 2010 року позивачем було виплачено суму в розмірі 17895,00 доларів США, яка на той час була цілком достатньою для придбання даної квартири. Оскільки їх домовленість залишалась в силі, позивачем було сплачено борги за комунальні послуги, які виникли за попередніх власників даної квартири в сумі 2271,00 грн. Зі згоди [PERSON] позивач почала ремонтні роботи. В червні 2010 року капітальний ремонт нею було закінчено, замінено вхідні та міжкімнатні двері, встановлено вікна, замінено проводку, сантехніку, укладено кахель та виконано інші роботи, витрати на відновлення та поліпшення стану квартири склали 57290,76 грн., з яких 38734,76 грн. витрати на будівельні матеріали, 18556,00 грн. плата майстрам за виконану роботу. На то час позивач зазначає, що відповідач не перешкоджала їй у проживанні квартири. В серпні 2010 року на дану квартиру було видане свідоцтво про право на спадщину. Право власності за [PERSON] було зареєстроване 25.09.2012 року. Однак договір купівлі продажу квартири не було укладено, оскільки власниця на той час була неповнолітньою. В 2012 році шлюб [PERSON] із сином позивача [PERSON] було розірвано. З того часу їх відносини з відповідачем почали погіршуватись. В серпні 2019 року позивач отримала лист від власниці [PERSON] в якому вона просила позивача добровільно виселитись. На що, позивач звернулася до відповідача, з проханням повернути кошти виплачені в рахунок купівлі продажу квартири та відшкодування виконаних ремонтних робіт проведених в квартирі, але відповідач на дані звернення не реагує. В жовтні 2019 року у вказаній квартирі відповідачем були замінені замки, внаслідок чого позивач не має можливості потрапити до квартири, де знаходяться її особисті речі. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернулася до суду та просила стягнути з [PERSON] вартість понесених позивачем витрат на ремонт квартири [ADDRESS] в сумі 57290,76 грн. та зобов`язати [PERSON] повернути із незаконного володіння та користування належні їй особисті речі, в тому числі кухонний посуд, побутову техніку та меблі: холодильник Indesit, мікрохвильова піч LG, духовка електрична, газова плита Ariston, витяжка, пральна машинка Zanussi, бойлер Fagor, кавомолка Bosch, електром`ясорубка Braun, праска Tefal, пилосос Thomas, міксер Tefal, електрочайник Braun, меблі: кухонні меблі, диван, комод, шафа купе, складний столик та крісло до нього, балконна тумба та навісна тумба, у ванну кімнату: душова кабіна. Пенал, тумба під раковину, дзеркальна шафа, інше: люстри, жалюзі, килим, набір каструль BergHoff, набір ножів BergHoff. Позивач та її представник в ході судового розгляду підтримали позов. в подальшому представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову в частині стягнення коштів. Підтвердила, що частина речей, які належать позивачу, перебували чи перебувають в квартирі. При цьому частину речей в ході мирного врегулювання спору позивач забрала самостійно під час судового розгляду, а саме: складний столик та крісло до нього, жалюзі, набір каструль BergHoff, відмовилась забрати килим. Кавомолки Bosch, електром`ясорубки Braun, праски Tefal, пилососа Thomas, міксера Tefal, електрочайника Braun, набору ножів BergHoff в квартирі не було, а тому ці вимоги є безпідставними. З приводу меблів та іншої побутової техніки зазначила, що вони є, однак меблі, газова плита, духовка, бойлер є вмонтованими, а тому поверненню не підлягають, побутова техніка за тривалий час є зношеною. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що позивачем передавались кошти в сумі 10000 доларів США, в подальшому ще 8000 доларів США. Позивачем робився ремонт в спірній квартирі орієнтовно на суму 5000 доларів США. При цьому третій особі були кошти для ремонту квартири, в якій вони жили. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він з напарником робив ремонтні роботи в квартирі: штукатурили, шпаклювали поли, стелі. При цьому позивач передавала [PERSON] 10000 доларів США. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що [PERSON] казала віддати гроші для ремонту трикімнатної квартири, яку отримав син позивача. Позивач знімала кошти в банку, а потім передала [PERSON] . [PERSON] за свої кошти робила ремонт в квартирі. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03.10.2006 року у відділі РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 2783. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.11.2019 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , частка власності 1/1, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину № 5-1586, 18.08.2010, Перша вінницька державна нотаріальна контора. Пред`являючи позов, позивач посилалася на те, що з 2009 року, вважаючи себе власником квартири вони провела капітальний ремонт квартири, тобто здійснили поліпшення на загальну суму 57290,76 грн. Відповідно до ч. 3 ст.\~390\~ЦК України добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. Згідно з ч. 4 ст.\~390\~ЦК України добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. Отже, ч. 3 зазначеної норми матеріального права регулює права добросовісного або недобросовісного набувача чужого майна на відшкодування витрат, здійснених ним з часу, коли у власника виникло право на повернення цього майна або на отримання доходів від його використання. Разом з тим, положення ч. 4 ст.\~390\~ЦК України застосовуються до правовідносин, при яких добросовісному набувачу (володільцю) належить право на поліпшення набутого ним майна та залишення за собою результатів такого поліпшення за умови можливості їх відокремлення або право на відшкодування сум, на які збільшилась вартість поліпшеного майна, за неможливості їх відокремлення. Застосування зазначених норм матеріальних прав суттєво різниться залежно від визначення підстав та сум, які підлягають відшкодуванню. Зокрема, за положеннями частини третьої підлягають відшкодуванню фактичні витрати, здійснені добросовісним або недобросовісним набувачем, які необхідно було зробити задля збереження майна або на його утримання з часу, коли власнику належало право, зокрема, на повернення майна. На відміну від норми ч. 3 ст.\~390\~ЦК України за положеннями ч. 4 цієї статті добросовісному набувачу або володільцю належить право отримати відокремлювані поліпшення майна або право на відшкодування невідокремлюваних поліпшень пропорційно збільшенню вартості майна унаслідок цих поліпшень. У пункті 32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що недобросовісний набувач (володілець) не має права на залишення поліпшеного майна собі. Крім того, добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) майна має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна, або на передання доходів (ч. 3 ст.\~390\~ЦК України).У цьому разі необхідними є такі витрати, без яких стан майна істотно погіршився би, унаслідок чого його не можна було б використати за прямим призначенням. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] знає про те, що власником майна є [PERSON] , угода купівлі-продажу вказаної квартири не укладалась, позивач сама зазначає, що їх домовленість була усною, добросовісність набуття позивачем спірного майна не грунтується на вимогах закону. Отже, судом встановлено, що [PERSON] не є добросовісним набувачем. За таких обставин, суд, враховуючи те, що недобросовісний набувач має право лише на відшкодування витрат на утримання майна, а не на його поліпшення, що передбачено ч. 3 ст. 390 ЦК України, суд вважає вимоги позивача необгрунтовними та такими, що не підлягають задоволенню. Приймаючи таке рішення, суд також зазначає про те, що надані позивачем квитанції на купівлю товарів для ремонтних робіт\~не можуть бути визнані належним та допустимим доказом. Що стосується вимоги про витребування речей із незаконного володіння та Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: partial