Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

02 лютого 2022 року позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за овердрафтом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 березня 2020 року між сторонами укладений договір комплексного банківського обслуговування. Відповідач підписавши заяву - договір № 2020/І_С/220-004663, яка разом з Правилами відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» становлять договір комплексного банківського обслуговування, приєдналась до умов кредитного договору № 2021/ОВР/220-000775, строк кредитування 12 місяців. Відповідно до умов договору банк встановив на картковому рахунку клієнта можливу суму кредиту в розмірі 300 000 грн. 00 коп., орієнтовна сума кредиту 10 000 грн. 00 коп., процентна ставка 42% річних, процентна ставка за прострочену заборгованість 48% річних. Банк виконав свої зобов`язання у повному обсязі. Клієнт отримала картку в день підписання договору та користувалась коштами. Позичальник не виконувала зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 17 листопада 2021 року утворилася заборгованість в розмірі 18 070 грн. 53 коп., з яких: 11 747 грн. 46 коп. - заборгованість по кредиту (поточна); 5 695 грн. 26 коп. - заборгованість по кредиту (прострочена); 444 грн. 49 коп. - заборгованість по процентах (поточна), 183 грн. 32 коп. - заборгованість по процентах (прострочена). Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2022 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно положень статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Судом установлено, що 02 березня 2020 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» та [PERSON] шляхом підписання заяви-договору № 2020/І_С/220-004663 укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно умов договору відповідачу було відкрито поточний рахунок ІBAN [NUMBER] в гривні, встановлені програмне кредитування - пакет «ЕКО-кредитка» із відкриттям субрахунку, тип кредиту - ліміт дозволеного овердрафту, орієнтована сума кредиту 10 000 грн. 00 коп., можлива сума кредиту - 300 000 грн. 00 коп., процентна ставка - 42,00 % річних, процентна ставка на пільговий період - 0,00001 % річних, пільговий період 30 днів, процентна ставка на прострочену заборгованість - 48,00%. Строк кредитування - 12 місяців, строк дії договору з 02 березня 2020 року по 01 березня 2021 року, погашення кредиту - в кінці строку, порядок сплати процентів - щомісячно (а.с. 6-7). Отже сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов договору від 02 березня 2020 року. Відповідач отримала картку та користувалася коштами, про що свідчить виписка по особовому рахунку. Банк, звертаючись до суду з позовом, надав заяву-договір № 2020/І_С/220-004663 від 02 березня 2020 року, виписку по особовому рахунку та розрахунок заборгованості. Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 17 листопада 2021 року становить 18 070 грн. 53 коп., з яких: 11 747 грн. 46 коп. - заборгованість по кредиту (поточна); 5 695 грн. 26 коп. - заборгованість по кредиту (прострочена); 444 грн. 49 коп. - заборгованість по процентах (поточна), 183 грн. 32 коп. - заборгованість по процентах (прострочена). Дана сума заборгованості встановлена на підставі наданих суду доказів та не оспорена відповідачем. За викладених обставин, суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений судом, яка і підлягає стягненню з відповідача. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 481 грн. 00 коп., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved