Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-01 00:00:00

[PERSON] в інтересах якого діє адвокат Машика В.В. звернулися до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ТОВ «Агросадівник», посилаючись на те, що 18.06.2019 між [PERSON] , від імені якого на підставі ліцензії діє ТОВ «Карпати-брок» та ПАТ «Компанія з управління активами «Карпати-інвест», який діє від власного імені в інтересах та за рахунок активів Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу «Парус інвест», уклали Договір №БВ/Ф19-06-18/1-1 купівлі-продажу фінансового інструменту від 18.06.2019 року. 18.06.2019 року між ТОВ «Агросадівник» та [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу фінансового інструменту №БВ/Ф19-06-18/1-1 від 18.06.2019 року, уклали Договір 202/18062019 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 18.06.2019 року. Згідно умов Договору та Договору к-п ФІ об`єктом нерухомості за цими договорами є квартира [ADDRESS] . Вартість майнових прав на Об`єкт нерухомості відповідно до п.4.1. Договору становила 742350,00 грн. Вартість фінансового інструменту відповідно до п.1.1. Договору к-п ФІ становила 15929,00 грн. Запланована дата введення об`єкту будівництва в експлуатацію - ІІІ квартал 2018 року (тобто граничний строк завершення будівництва та прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва 30.09.2018 року). Позивач повністю оплатив Об`єкт нерухомості за Договором та Договором к-п ФІ, що підтверджується довідкою про повний розрахунок. 06.08.2019 року між [PERSON] , від імені якого діє на підставі ліцензії ТОВ «Карпати-брок» та ПАТ Компанія з управління активами «Карпати-інвест», який діє від власного імені в інтересах та за рахунок активів Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу «Парус інвест» (Продавець), уклали Договір №БВ/Ф 19-08-05/2-1 купівлі- продажу фінансового інструменту від 06.08.2019 року. 09.08.2019 року між ТОВ «Агросадівник» та [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу фінансового інструменту №БВ/Ф19-08-054/2-1 від 06.08.2019 року, уклали Договір - №11/0908219 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 09.08.2019 року. Згідно умов Договору та Договору к-п ФІ об`єктом нерухомості за цими договорами є технічне приміщення №11, загальною площею 3,50 кв.м., що розташоване на цокольному поверсі житлового будинку по [ADDRESS] . Вартість майнових прав на Об`єкт нерухомості відповідно до п.4.1. договору становила 19600,00 грн. Вартість фінансового інструменту відповідно до п 1.1. Договору к-п ФІ становила 23650,00 грн. Запланована дата введення об`єкту будівництва в експлуатацію - ІІІ квартал 2018 року (тобто граничний строк завершення будівництва та прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва 30.09.2018 року). Позивач повністю оплатив Об`єкт нерухомості за Договором та Договором к-п ФІ, що підтверджується довідкою про повний розрахунок. Таким чином Позивач своєчасно та в повному обсязі належним чином виконав взяті на себе зобов`язання. Разом з тим, Відповідач завершив будівництво Об`єкту будівництва тільки 07.04.2020 року, що підтверджується Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер ЗК162200980570, виданий 07.04.2020 року Управління ДАБК Ужгородської міської ради, а передав квартир тільки 04.08.2020 року, що підтверджується датою передачі документів на квартиру. У зв`язку із введенням будинку в експлуатацію будинку було присвоєно адресу: [ADDRESS] . Таким чином, відповідач порушив умови Договору №202/18062019 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 18.07.2019 року (житлового приміщення) та умови Договору №11/09082019 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 09.08.2019 року (технічного приміщення). У зв`язку із тим, що Відповідач незважаючи на встановлений термін та порядок повернення коштів уникає від виконання взятого зобов`язання, не реагує на багаторазові звернення до нього з приводу повернення позики, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Таким чином позивач зазначає, що відповідач порушив строк будівництва та прийняття в експлуатацію завершеного будівництва об`єкта будівництва на 1 рік 6 місяців та 6 днів починаючи з 01.10.2018 до 07.04.2020 року. Відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу як власнику деривативу вартість форвардного контракту, визначеного в Договорі №БВ/Ф19-06-18/1-1 купівлі-продажу фінансового інструменту від 18.06.2019 року в сумі 159229,00 грн. Щодо відшкодування вартості придбання форвардного контракту, визначеного в Договорі №БВ/Ф19-08-05/2-1 купівлі-продажу фінансового інструменту від 06.08.2019 року технічного приміщення). Відповідно до п.5.2.3 Договору, продавець зобов`язаний організувати будівництво об`єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації у III кварталі 2018 року (тобто граничний строк завершення будівництва та прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва 30.09.2018р.). Разом з тим, Відповідач завершив будівництво Об`єкту будівництва тільки 07.04.2020р., що підтверджується Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер ЗК 162200980570, виданий 07.04.2020 Управління ДАБК Ужгородської міської ради, а передав приміщення тільки 20.12.2020 року, що підтверджується актом приймання - передачі. Таким чином відповідач порушив строк завершення будівництва та прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва на 1 рік 6 місяців та 6 днів починаючи з 01.10.2018 року до 07.04.2020 року). Відповідно до п.9.8. Договору, у разі порушення продавцем строку будівництва та прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва понад 1 (один) рік, продавець зобов`язаний відшкодувати покупцю як власнику деривативу вартість придбання форвардного контракту, яка визначена в договорі купівлі-продажу фінансового інструмента (деривативу). Крім того, відшкодування вартості придбання форвардного контракту, визначеного в договорі №БВ/Ф19-08-05/2-1 купівлі-продажу фінансового інструменту від 06.08.2019 року (технічного приміщення) Відповідно до п.5.2.3 Договору, продавець зобов`язаний організувати будівництво об`єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації у ІІІ кварталі 2018 року (тобто граничний строк завершення будівництва та прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва 30.09.2018 року. Разом з тим, відповідач завершив будівництво Об`єкту будівництва тільки 07.04.2020 року, що підтверджується Декларацієюпро готовність об`єкта до експлуатації серії ЗК162200980570, виданий 07.04.2020 року Управління ДАБК Ужгородської міської ради, а передав приміщення тільки 20.12.2020 року, що підтверджується актом прийняття передачі. Таким чином, враховуючи порушення Відповідачем строку будівництва та прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва понад 1 (один) рік ( порушено строк на 1 рік 6 місяців га 6 днів), Відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу як власнику деривативу вартість придбання форвардного контракту, визначеного в Договорі №БВ/Ф19-06-18/1-1 купівлі-продажу фінансового інструменту від 18.06.2019 в сумі 159229,00 грн. та за Договорі №БВ/Ф19-06-18/2-1 купівлі-продажу фінансового інструменту від 06.08.2019 (технічного приміщення) в сумі 23650,00 грн. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 16.11.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити судовий розгляд проводити в порядку загального позовного провадження. 26.11.2021 від представника відповідача - адвоката Мушака Є.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній посилається на те, що позивач опирається на факт описки в Договорі №202/18062019 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 18 червня 2019 року, тому що в основному пункті 1.2. розділу «1.ТЕРМІНИ ТА ЇХ ВИЗНАЧЕННЯ» до Договору зазначено «Плановий строк завершення будівництва та прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва - III квартал 2019 року», а ТОВ «АГРОСАДІВНИК» завершив будівництво Об`єкту будівництва 07.04.2020 року, що підтверджується Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер ЗК162200980570. виданий 07.04.2020 року Управління ДАБК Ужгородської міської ради. Це означає, що Відповідач не порушив умови договору в п. 9.8. розділу «9. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН» до Договору, оскільки в даному пункті зазначено, що «9.8. У разі порушення Продавцем строку будівництва та прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом Об`єкта будівництва понад 1(однн) рік, Продавець зобов`язаний відшкодувати Покупцю як Власнику деривативу вартість придбання форвардного контракту, яка визначена в договорі купівлі-продажу фінансового інструменту (деривативу) та вартість майнових прав відповідно до пункту 4.1. цього договору).», тобто Плановий строк завершення будівництва та прийняття в експлуатацію III квартал 2019 року. Відповідач планово міг затягнути введення в експлуатацію до початку IV квартал 2020 року. Також в пункті 5.2.3. у розділі «5. ПРАВА ТА ОБОВ`ЯЗКИ СТОРІН» до Договору, зазначено «Організувати будівництво Об`єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації у ІІІ кварталі 2018 року» та пункті 10.1. у розділі «10. СТРОК ДІЇ та ПОРЯДОК РОЗІРВАННЯ ДОГОВОРУ» до Договору, зазначено «10.1. Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та діє до «31» грудня 2018 року, але в будь-якому випадку до повного виконання взятих на себе зобов`язань за Договором.», у вказаних пунктах договору, була допущена описка, оскільки дати закінчення Договору та введення будинку в експлуатацію не можуть бути вказані заднім числом, оскільки Договір підписаний та укладений сторонами 18 червня 2019 року. Аналогічна ситуація, присутня і в Договорі № 11/09082019 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 09.08.2019 року, а саме в основному пункті 1.2. розділу «1.ТЕРМІНИ ТА ЇХ ВИЗНАЧЕННЯ» до Договору зазначено «Плановий строк завершення будівництва та прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва - IV квартал 2019 року», а ТОВ «АГРОСАДІВІІИК» завершив будівництво Об`єкту будівництва 07.04.2020 року, що підтверджується Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер ЗК162200980570, виданий 07.04.2020 року Управління ДАБК Ужгородської міської ради. Це означає, що Відповідач не порушив умови договору в п. 9.8. розділу «9. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН» до Договору, оскільки в даному пункті зазначено, що «9.8. У разі порушення Продавцем строку будівництва та прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом Об`єкта будівництва понад 1 (один) рік, Продавець зобов`язаний відшкодувати Покупцю як Власнику деривативу вартість придбання форвардного контракту, яка визначена в договорі купівлі-продажу фінансового інструменту (деривативу) та вартість майнових прав відповідно до пункту 4.1. цього договору).», тобто Плановий строк завершення будівництва та прийняття в експлуатацію IV квартал 2019 року. Також в пункті 5.2.3. у розділі «5. ПРАВА ТА ОБОВ`ЯЗКИ СТОРІН» до Договору, зазначено «Організувати будівництво Об`єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації у III кварталі 2018 року.» та пункті 10.1. у розділі «10. СТРОК ДІЇ та ПОРЯДОК РОЗІРВАННЯ ДОГОВОРУ» до Договору, зазначено «10.1. Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та діє до «31» грудня 2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання взятих на себе зобов`язань за Договором.», у вказаних пунктах договору, була допущена описка, оскільки дата введення будинку в експлуатацію не може бути вказані заднім числом, оскільки Договір підписаний та укладений сторонами 09.08.2019 року. Крім того забудовник та інвестор з моменту введення нерухомості в експлуатацію, не може укладати договори купівлі продажу форвардних контактів та купівлі-продажу майнових прав! Також позивач підписав Акт прийняття-передачі житлового приміщення згідно Договору №11/09082019 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 09.08.2019 року та Договору 202/1806219 купівлі-продажу майнових прав на лбєкт нерухомості від 18.06.2019 року, в якому жодних претензій матеріального чи морального характеру до них не мав. 01.12.2021 року представник позивача адвокат Машика В.В. подав до суду заперечення на відзив, в якому зазначив, що відповідно до п. 5.2.3 Договору ТОВ «Агросадівник» зобов`язаний організувати будівництво об`єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації у III кварталі 2018 року. Таким чином сторони погодили одну з істотних умов договору купівлі-продажу майнових прав - строк будівництва об`єкта прийняття в експлуатацію. Щодо посилання Відповідача на те, що в п.5.2.3 помилково було вказано дату введення в експлуатацію ІІІ квартал 2018 року, то позивач звертає увагу на те, що помилка була допущена саме в п.1.2 де було вказано дату введення ІІІ квартал 2019 року. Однак позивач стверджує, що уклав договір з відповідачем саме на умовах введення в експлуатацію будинку в ІІІ кварталі, а тому описку було допущено в п.1.2 де помилково було вказано дату введення ІІІ квартал 2019. Що підтверджується тим, що дата завершення робіт та прийняття в експлуатацію визначена саме ІІІ квартал 2018. Крім того, п.1.2. Договору визначено підстави для відповідальності Продавця : завершення будівництва та прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва - III квартал 2018 року, а п.5.2.3. Договору визначено підстави для відповідальності Продавця: зобов`язаний організувати будівництво об`єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації у III кварталі 2018 року. Тобто, умовою настання відповідальності є не тільки прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва, а й завершення будівництва. Таким чином, факт порушення Продавцем умови договору щодо завершення будівництва, Продавець жодним чином не пояснює та не спростовує цей факт. Так само, Продавець у свої пояснення посилається виключно на п.1.2. Договору, пояснюючи що на його думку даний пункт знаходиться в розділі «Терміни», а відтак на його думку він не має правового значення. При цьому, факт порушення Продавцем п.5.2.3. Договору «..зобов`язаний організувати будівництво об`єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації у III кварталі 2018 року»), Продавець жодним чином не пояснює та не спростовує факт, так як цей пункт міститься в Розділі «Права та обов`язки сторін». Відповідно до п. 9.8 Договору у разі порушення продавцем строку будівництва та прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва понад 1 (один) рік, продавець зобов`язаний відшкодувати покупцю як власнику дериватину вартість придбання форвардного контракту, яка визначена в договорі купівлі-продажу фінансового інструмента (деривативу). Таким чином сторони погодили відповідальність продавця за порушення продавцем строку будівництва та прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкту будівництва. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, хоч були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Разом з тим адвокат Машика В.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав. Представник відповідача [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, застосувати строк позовної давності. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, надавши оцінку доказам, що містяться в матеріалах даної справи суд встановив на ступні обставини та правовідносини. 18.06.2019 між [PERSON] , від імені якого на підставі ліцензії діє ТОВ «Карпати-брок» та ПАТ «Компанія з управління активами «Карпати-інвест», який діє від власного імені в інтересах та за рахунок активів Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу «Парус інвест», уклали Договір №БВ/Ф19-06-18/1-1 купівлі-продажу фінансового інструменту від 18.06.2019 року. 18.06.2019 року між ТОВ «Агросадівник» та [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу фінансового інструменту №БВ/Ф19-06-18/1-1 від 18.06.2019 року, уклали Договір 202/18062019 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 18.06.2019 року. Згідно умов Договору та Договору к-п ФІ об`єктом нерухомості за цими договорами є квартира [ADDRESS] . Вартість майнових прав на Об`єкт нерухомості відповідно до п.4.1. Договору становила 742350,00 грн. Вартість фінансового інструменту відповідно до п.1.1. Договору к-п ФІ становила 15929,00 грн. Запланована дата введення об`єкту будівництва в експлуатацію - ІІІ квартал 2018 року (тобто граничний строк завершення будівництва та прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва 30.09.2018 року). Відповідно до п. 1.2. об`єкт будівництва - багатоквартирний житловий будинок, який підлягає будівництву на земельній ділянці загальною площею 1,9 га, кадастровий № 2110100000:51:004:0019, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Плановий строк завершення будівництва та прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва - III квартал 2019 року. Відповідно до п. 1.1. Договору об`єкт нерухомості - житлове приміщення, яке споруджується в складі об`єкта будівництва, номер (будівельний), проектні площі, кількість вбудованих приміщень, поверховість, планування, інші ідентифікуючі та технічні характеристики яких визначаються в п. 2.2. Договору, а саме: житлове приміщення за адресою [ADDRESS] , загальна площа об`єкта нерухомості складає 70,7 кв.м., № об`єкта нерухомості (будівельний) 202, поверх 2. Згідно з п. 1.5. Договору майнові права на об`єкт нерухомості - речове право на набуття у майбутньому права власності на об`єкт нерухомості після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію в установленому чинним законодавством України порядку. Відповідно до п. 2.1. даного Договору ТОВ «Агросадівник» передає у власність, а [PERSON] приймає у власність майнові права на об`єкт нерухомості та зобов`язується оплатити Вартість майнових прав на об`єкт нерухомості у порядку і на умовах, передбачених цим Договором. Свої зобов`язання з оплати позивач виконав вчасно. Вказана обставина не заперечується відповідачем, а відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Відповідно до п. 3.1. Договору майнові права на об`єкт нерухомості за Договором передаються продавцем покупцю у власність шляхом підписання Акту передачі-приймання об`єкта нерухомості (як сукупності майнових прав). Згідно з п. п. 5.2.3. та 5.2.8. Договору, ТОВ «Агросадівник» зобов`язаний організувати будівництво об`єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації у III кварталі 2018 року та передати об`єкт нерухомості по Акту передачі-приймання у строки, визначені Договором. Відповідно до п. 9.1. Договору, у випадках невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за даним Договором, винна сторона несе відповідальність перед іншою стороною у порядку, визначеному чинним законодавством та умовами даного Договору. Відповідно до п. 9.8. Договору, у разі порушення продавцем строку будівництва та прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва понад строк 1 (один) рік, продавець зобов`язаний відшкодувати покупцю, як власнику деривативу, вартість придбання форвардного контракту, яка визначена в договорі купівлі-продажу фінансового інструменту та вартість майнових прав відповідно до п.4.1 цього договору. Вартість придбання форвардного контракту визначена умовами Договору № БВ/Ф 19-06-18/1-1 купівлі-продажу фінансового інструмента від 18.06.2019, укладеного між [PERSON] як покупцем, ТОВ «Карпати-брок» як повіреним покупця та ПАТ «Компанія з управління активами «Карпати-інвест», як продавцем, що складає 159229,00 грн. без ПДВ. Дану суму позивач просить стягнути з відповідача за недотримання умов укладеного договору. Поряд з цим, умовами даного укладеного договору чітко не визначено розмір відповідальності (конкретної суми чи відсотків від певної суми), а здійснюється відсилання до іншого договору, який не укладався між сторонами даного зобов`язання. Однак, сторони не заперечували стосовно визначення ними саме такого розміру відповідальності за вказане порушення при укладенні договору. Як встановлено матеріалами справи відповідач завершив будівництво Об`єкту будівництва 07.04.2020 року, що підтверджується Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер ЗК162200980570, виданий 07.04.2020 року Управління ДАБК Ужгородської міської ради. Згідно зі статтею 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною третьою статті 6 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина першої статті 638 ЦК України зазначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положення частини першої статті 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Так, згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Слід вважати, що умовами укладеного договору передбачено сплату неустойки (штрафу) у розмірі 100%. Статтею 614 ЦК України встановлено, що підставою відповідальності за порушення зобов`язання є наявність вини. Так, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Доводи відповідача про наявність нещасного випадку на виробництві можуть бути враховані, однак такі існували не упродовж всього періоду невиконання зобов`язання. Інші обставини щодо притягнення до відповідальності та тривалості судового розгляду не впливають на дані правовідносини, про викрадення офісної техніки не подано жодних доказів. А отже, такі не можуть бути прийняті судом до уваги. Суд приймає до уваги, що відповідно до п. 1.2. Договору сторони погодили плановий строк завершення будівництва та прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва - ІІІ квартал 2019 року. Згідно зі статтею 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Стаття 252 ЦК України дає визначення строку та терміну, а саме: строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Позовні вимоги щодо визначення строку та терміну виконання зобов`язання як планової дати - ІІІ квартал 2018 року, суд не може прийняти до уваги, оскільки строк прийняття об`єкта будівництва до експлуатації в договорі конкретно не визначений, а в пункті 1.2. Договору зазначена не конкретна, а планова календарна дата прийняття об`єкта будівництва до експлуатації. Разом з тим відповідальність у п. 9.8. договору за її дослівного трактування пов`язана з порушенням строку, що визначений п. 1.2. договору, оскільки п. 5.2.3. договору визначено обов`язок організувати будівництво об`єкта та прийняття його до експлуатації у ІІІ кварталі 2018 року. Таким чином встановлення планового строку вказує на невизначеність такої істотної умови, як строк прийняття об`єкта будівництва до експлуатації. Частиною 2 статті 530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з частинами 1, 6, 7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою-другою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В чинному законодавстві України таке поняття як прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію відсутнє. Стаття 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, а відносини щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить не до цивільно-правових, а до публічно-правових відносин, враховуючи вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Статтею 1 ЦК України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Разом з тим, суд враховує, що частиною четвертої статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.07.2020 у справі № 369/6303/19 (провадження № 61-6531св20) зазначено, що встановивши, що термін прийняття об`єкта будівництва до експлуатації в договорі купівлі-продажу майнових прав на квартири конкретною датою не визначено, а вказана орієнтовна дата, а також те, що прийняття до експлуатації закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правових відносин, склад цивільно-правового порушення зі сторони відповідача відсутній. Це виключає можливість застосувати до відповідача цивільно-правову відповідальність у вигляді стягнення неустойки (пені). Отже, термін прийняття об`єкта будівництва до експлуатації в договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру у даній справі конкретною датою не визначено, а вказана планова дата, що виключає можливість застосувати до відповідача цивільно-правову відповідальність у вигляді стягнення неустойки (штрафу). Суд також в даному випадку вважає за необхідне при вирішення даного правового спору застосувати правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 19.03.2021 у справі № 904/2073/19, згідно з якою на кожну із сторін, яка підписує договір, покладається обов`язок узгодження всіх спірних питань, які виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, а також кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання договору, якщо його умови чи частина суперечить інтересам сторони або нормам чинного законодавства. На підставі наведеного, суд, встановивши, що термін прийняття об`єкта будівництва до експлуатації в договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру конкретною датою не визначено, а вказана у договорі дата є плановою, тобто орієнтовною, відносини щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить до публічно-правових відносин, дійшов висновку про відсутність достатніх обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог у даній справі. Окрім того, суд приходить до висновку, що позивач знав про порушення строків будівництва та прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва, визначені п.1.2. та п.5.2.3. договору купівлі-продажу майнових прав, на 1 рік 6 місяців та 6 днів (починаючи з 01.10.2018 року по 07.04.2020 року), оскільки квартира ним була придбана 18.06.2019 року, тобто після пропущеного строку здачі в експлуатацію завершеного будинку, про що позивачу було відомо заздалегідь. Суд також приходить до переконання, що інші доводи і заперечення сторін стосуються судової практики, яка, на думку суду, не є подібною з даною справою. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають до задоволення. Також суд констатує, що у своїй заяві представник відповідача ставить питання про застосування строків позовної давності. Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 509/3589/16-ц вказано, що сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість, застосування наслідків спливу позовної давності в розглядуваному випадку не є доцільним. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed