Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 05.01.2021 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просять визнати за ними право власності на 351/1050 частин домоволодіння під [ADDRESS] в рівних частинах, по 39/350 за кожним в порядку спадкування за законом. Ухвалою від 11.01.2021 року провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 21.09.2021 року задоволено клопотання про витребування доказів. 04.05.2022 року адвокат Нестеренко В.В. подала до суду уточнену позовну заяву, в якій просить визначити за позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право власності на 351/1050 частин домоволодіння під [ADDRESS] в рівних частинах по 39/350 за кожним в порядку спадкування за законом, яке складається з об`єктів, вказаних в технічному паспорті реєстраційний номер [NUMBER] , виданого Комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради від 06.12.2021 р. Учасники справи до судового засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином. Матеріали справи містять заяву представника позивачів про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала заявлені вимоги з урахуванням уточненого позову. Представник Одеської міської ради подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженої особи Одеської міської ради, в якій вирішення позовних вимог залишила на розсуд суду та зазначила, що з заявою про уточнення позовних вимог ознайомлена. Державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Баранова О.В. надіслала до суду лист, в якому справу просить слухати у їх відсутність, розгляд справи залишають на розсуд суду. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що після смерті [PERSON] , [INFO] , залишилось спадкове майно, а саме 351/1050 частини житлового будинку [ADDRESS] . Спадкоємцями покійного [PERSON] є його дружина [PERSON] , донька [PERSON] та син [PERSON] . Спадкоємці звернулись до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, проте отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з відмовою органу нотаріату у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачі вимушені захистити своє право на володіння та розпорядження спадщиною в судовому порядку. Представник Одеської міської ради подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженої особи Одеської міської ради, в якій вирішення позовних вимог залишила на розсуд суду та зазначила, що з заявою про уточення позовних вимог ознайомлена. Державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Баранова О.В. надіслала до суду лист, в якому справу просить слухати у їх відсутність, розгляд справи залишають на розсуд суду. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Згідно з Випискою з домової книги №208 від 13.06.2020 року, виданої о СОН КМ "Золотий берег", за адресою: [ADDRESS] , постійно проживає [PERSON] , 1957 року народження, та [PERSON] , 1984 року народження /т.1 а.с.48/. Судом досліджено Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане додатково 28.12.1981 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Шустовою Г.І., відповідно до якого спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] , є в рівних частках кожний: його дружина [PERSON] та його син [PERSON] , які проживають в [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з 351/1050 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] /т.1 а.с.110/. [PERSON] померла [INFO] , про що 05.04.2006 року зроблено відповідний актовий запис за №3302, що вбачається з свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси /т.1 а.с.50-зворот/. З довідки щодо надання відомостей стосовно спадкоємців по спадковій справі від 22.02.2019 року, вих. №987/02-14, вбачається, що 03.10.2006 року заведена спадкова справа №1385/2006 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Склад спадкоємців: [PERSON] - спадкоємець за заповітом померлої [PERSON] , який звернувся із заявою про прийняття спадщини. До складу спадкового майна входить: частка житлового будинку під [ADDRESS] /т.1 а.с.47/. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 23.11.2017 року складено відповідний актовий запис №11955, що вбачається з свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області /т.1 а.с.49/. Судом досліджено спадкову справу №425/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведену 18.05.2018 року Третьою одеською державною нотаріальною конторою /т.1 а.с.85-141/. З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 14.03.1981 року Київським відділом ЗАГС м. Одеси) та його донька [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 23.11.1984 року Київським відділом ЗАГС м. Одеси), які звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. 21.10.2019 року державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Барановою О.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку під [ADDRESS] , після смерті [PERSON] /т.1 а.с.16-17/. Зокрема в постанові зазначено, що спадкоємцем було надано Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 28.12.1981 року за реєстровим №1-9628, згідно якого 351/1050 частка житлвоого будинку під [ADDRESS] , належала на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , в рівних частках, спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Також вказано, що житловий будинок складається в цілому з житлового будинку, загальною площею 152,0 кв.м. Судом досліджено Технічний паспорт, реєстраційний номер [NUMBER] , виготовлений КП "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради 06.12.2021 року за заявою [PERSON] на будинок садибного типу /т.2 а.с.11-17/, та Витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва /т.2 а.с.18-30/. Листом Судової незалежної експертизи №1546 від 04.09.2020 року за запитом адвоката щодо можливості проведення експертного дослідження та надання висновку з питання: "Який розмір часток в домоволодінні [ADDRESS] становить частка [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (за умови їх рівності), що є спадкоємцями [PERSON] , якому належала 351/1050 частини вказаного домоволодіння?" встановлено, що вирішення питання щодо розміру частки одного числа в іншому не потребує спеціальних знань, на основі яких проводиться експертиза, та використання методів криміналістики і судової експертизи, а визначається за допомогою простої арифметичної дії ділення одного числа на інше, рівень складності якої відповідає рівню знань загальноосвітньої середньої школи. Отже розміри часток [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - спадкоємців [PERSON] , якому належала 351/1050 частина вищевказаного домоволодіння - складають по 39/350 частин, що в сумі утворюють 39/350+39/350+39/350=117/350 або тих самих 351/1050 частин /т.1 а.с.13-14/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] , якому за життя належало 351/1050 частини житлового будинку [ADDRESS] . В процесі розгляду справи стороною позивачів було замовлено технічний паспорт від 06.12.2021 року, згідно з яким встановлено, що другий поверх гаражу літ. "Е" побуловано без надання дозвільних документів. Вбиральня літ. "М" - знесена та це є роботами, які на підставі пункту 8 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення якиї об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №406 не підлягає прийняттю в експлуатацію. Навіс літ. "Ш", вбиральня літ. "Я", вимощення VI - тимчасові будівлі та споруда, які на підставі п. 6 Переліку, також не підлягають прийняттю в експлуатацію. Суд приймає до уваги доводи сторони позивачів щодо того, що Розпорядженням 158 Мінрегіонрозвитку "Про правопорядок технічного дослідження та введення в експлуатацію індивідуальних житлових, садівницьких, дачних домобудів та загальногосподарських будівель, що належать до земель використання без санкціонування на будівництво" визначено амністію на будівництво. Цей стандарт допускає введення в експлуатацію житлових приватних будинків (садівничих та дач) до 300 кв.м. та загальногосподарських будівель до 100 кв.м. у спрощеній формі, зведені 05.VIII.1992-09.IV.2015, за умови, що вони знаходяться на ділянках, відповідають вимогам землі. При визначенні часток позивачів у праві спільної часткової власності суд приймає до уваги Лист Судової незалежної експертизи №1546 від 04.09.2020 року, відповідно до якого розміри часток [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - спадкоємців [PERSON] , якому належала 351/1050 частина вищевказаного домоволодіння - складають по 39/350 частин, що в сумі утворюють 39/350+39/350+39/350=117/350 або тих самих 351/1050 частин. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved