Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Рівненський міський суд з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" в особі Рівненського відділення про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ЕТАЛОН» матеріальну шкоду у розмірі 36581 грн. 67 коп. та 1959 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Крім того, стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ЕТАЛОН», понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог вказала, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди нею, пасажиром автомобіля Mercedes-Benz C220 реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] отримано тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому плечової кістки в середній третині зі зміщенням, яке відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я. Внаслідок вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, їй була спричинена матеріальна та моральна шкода. Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. 25 січня 2022 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти вимоги у стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. Вказав, що позивачем для підтвердження витрат на правову допомогу не надано акт виконаних послуг або акт виконаних робіт, також не було надано рахунок на оплату послуг. Окрім цього вважає дану суму неспівмірною зі складністю справи та виконання адвокатських робіт та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові. Представник відповідача в режимі відеоконференції заперечив проти задоволення позову, просив відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 25 жовтня 2020 року, близько 12 год. 35 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем Opel Vectra (д.н.з. [NUMBER] ), рухаючись по проїзній частині вул. Степана Бандери в місті Рівне зі сторони вул. 16 Липня в напрямку перехрестя вул. Степана Бандери та вул. Севастопольської, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3, пунктів 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед початком маневру повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав перевагу в русі транспортному засобу, який наближався до вищевказаного перехрестя рухаючись в зустрічному напрямку прямо та допустив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz C220 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка рухалась по рівнозначній дорозі та не мала технічної можливості уникнути зіткнення при своєчасному прийнятті мір до реагування з моменту виникнення небезпеки для руху. У результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажиром автомобіля Mercedes-Benz C220 реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] отримано тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому плечової кістки в середній третині зі зміщенням, яке відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08.11.2021 року у справі 569/22126/21 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності та на підставі ст.47 КК України передано на поруки трудовому колективу ТзОВ «Українська лісопереробна компанія». Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] , ПАТ СК «ЕТАЛОН» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишено без розгляду. Ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 08.11.2021 року у справі 569/22126/21 набрала законної сили. Згідно з п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність автомобіля Opel Vectra (д.н.з. реєстраційний номер [NUMBER] ), на момент вчинення ДТП (25.10.2020р.) була застрахована в страховій компанії ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» згідно страхового полісу №116909454. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №989 позивач отримала середнього ступеня тяжкості ушкодження (а.с. 9-10). Таким чином, порушення [PERSON] вимог ПДР України знаходиться в причинному зв`язку із подією та наслідками ДТП, а саме отримання позивачем середнього ступеня тяжкості ушкоджень. З метою проведення комплексу медичних заходів, в процесі стаціонарного лікування, а також після нього, позивачу були необхідні медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення, без яких проведення лікування було б неможливо і які, були придбані за рахунок належних коштів позивача, розмір яких загалом становить 39 181 грн., 67 коп., що підтверджується нижченаведеними розрахунковими документами, копії яких додаються до даного позову, а саме: - квитанцією від 26.10.2020р. про сплату 5450 грн. (відповідно до рахунку-фактури №РН-016/01079 від 26.10.2020р.); - квитанцією від 26.10.2020р. про сплату 2000 грн. (відповідно до рахунку-фактури №РН-016/01080 від 26.10.2020р.); - квитанцією від 27.10.2020р. про сплату 30700 грн. (відповідно до рахунку №111/10 від 26.10.2020р.); - чеком № 160270 від 28.10.2020р. про сплату 258 грн. 27 коп.; - чеком № 99 від 26.10.2020р. про сплату 773 грн. 40 коп. 26.01.2021р. потерпілою [PERSON] до ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» подано заяву про страхове відшкодування в сумі 39 181 грн. 67 коп. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме : шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач у відзиві заперечень щодо вказаної вимоги не заявив, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди (витрати на лікування) в розмірі 36 581,67 грн, розмір якої сторони в судовому засіданні не заперечували, яка також підтверджена документально наявністю куплених на лікування препаратів призначених лікарем. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1, абзацу другого ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - ППВСУ від 31.03.1995р. №4) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно вимог ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ним і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, враховуючи характер та обсяг завданої відповідачем шкоди, ступінь тілесних ушкоджень, згідно ухвали суду, що тілесні ушкодження завдані позивачу відносяться до середніх з довготривалим розладом здоров`я, висновок експерта № 989 та переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність та дратівливість, побоювання щодо майбутнього стану власного здоров`я, і тому суд виходячи із принципів розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 5 відсотків страхової виплати (у розмірі 39181 грн. 67 коп.) за шкоду, заподіяну здоров`ю, які становлять 1959 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначив. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Представник позивача в судовому засіданні заявила, що нею протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть надані докази витрат на правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved