Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 31.05.2010 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву б/н. Відповідач отримав кредитну картку із встановленим на ньому кредитним лімітом. Позивач вказує, що [INFO] [PERSON] помер. Станом на момент його смерті, заборгованість позичальника перед банком становила\~ 6974,15 гривень. Разом із тим, на момент смерті [PERSON] , разом із ним проживав його син [PERSON] , який прийняв спадщину належним чином. До складу спадщини входять також і кредитні зобов`язання померлого. У зв`язку із викладеним, просять суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за договором кредиту в сумі 6974,15 гривень. Представник відповідача надіслав до суду відзив на позов у якому вказує, що відповідач [PERSON] на момент смерті його батька [PERSON] фактично не проживав із ним, оскільки, вже тривалий час перебував закордоном. Факт реєстрації місця його проживання не підтверджує ту обставину, що він прийняв спадщину, оскільки він не звертався до нотаріуса із відповідною заявою. Окрім того зазначає, що його батьку, на момент смерті, не належало будь-яке майно. Зважаючи на те, що спадкоємець несе відповідальність перед кредитором виключно у межах вартості спадкового майна, а відповідач після смерті батька такого не набув, у нього відсутній обов`язок щодо кредитних зобов`язань спадкодавця. Враховуючи викладене, просить суд ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позову та\~ стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу. У відповіді на відзив позивач зазначає, що на момент смерті [PERSON] , його син був зареєстрований та фактично проживав разом із спадкодавцем, не звертався до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини, а тому прийняв її належним чином. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду письмову заяву з проханням справу розглянути без його участі, відмовити у задоволенні позову та стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.05.2010 року ознайомившись з правилами надання банківських послуг та уклавши із позивачем договір № б/н [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З розрахунку, а також виписки по картковому рахунку видно, що дійсно, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 6974,15 гривень з яких: - заборгованість за тілом кредиту 5130,67 гривень; - заборгованість за простроченими відсотками 1843,48 гривень. Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Однак, згідно копії витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі № 65547588 від 12.07.2021 року, [PERSON] помер [INFO] . 22.06.2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Першої чернівецької державної нотаріальної контори із претензією кредитора до спадкоємців [PERSON] про включення кредиторських вимог банку у спадкову масу після смерті останнього, повідомлення спадкоємців боржника про існування заборгованості у розмірі 6974,15 гривень. На підставі заяви було відкрито спадкову справу № 333/2021\~ від 12.07.2021 року. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частина 3 статті 1268 ЦК України\~ передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Разом із тим, як вбачається із листа Першої чернівецької державної нотаріальної контори, станом на 08.02.2022 року, спадкова справа провадженням не закінчена. Із матеріалів спадкової справи не встановлено коло спадкоємців [PERSON] . Не встановлено також і те, що будь-хто із спадкоємців звертався до із заявою про прийняття спадщини, а також обсяг спадкового майна [PERSON] та його вартість. Позивач зазначає, що [PERSON] прийняв спадщину належним чином, оскільки станом на момент смерті його батька, був зареєстрований та постійно проживав із ним. Так, згідно довідки про склад сімї № 22ц/574 від 16.02.2022 року, [PERSON] та його покійний батько [PERSON] , станом на момент смерті останнього, були зареєстровані по [ADDRESS] . Разом із тим, варто зазначити, що у відповідності до вимог 1268 ЦК України, сам факт реєстрації місця проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті не є беззаперечним доказом їхнього постійного спільного проживання. Таким чином, встановленню підлягає факт постійного місця проживання [PERSON] разом із його батьком на момент смерті останнього. Представник відповідча стверджує, що у 2018 році [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до Німеччини. Згідно відмітки у паспорті для виїзду за кордон,\~ [PERSON] 17.10.2018 року прибув до Німеччини. Паспорт не містить відміток про те, що відповідач покидав територію Німеччини до цього часу. Таким чином недоведеним залишається факт постійного та фактичного проживання відповідача разом із батьком на момент його смерті. Таким чином встановлено, що [PERSON] не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Достовірними, належними, достатніми та допустимими доказами також не доведено факт спільного проживання відповідача разом із спадкодавцем на момент смерті останнього. Таким чином, судом може бути констатовано, що відповідач належним чином не прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] . Разом із тим, вимогами ст.. 1281 ЦК України передбачено, що кредитор спадкодавця може пред`явити свої вимоги виключно до такого спадкоємця, який прийняв спадщину. Окрім того, матеріали справи не містять доказів про обсяг спадкового майна [PERSON] та його вартість. Дана обставина також унеможливлює задоволення вимоги кредитора спадкодавця, оскільки, у відповідності до ст..1282 ЦК України, така вимога може бути задоволена спадкоємцем\~ виключно в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенюю не підлягають. Судом встановлено, що [PERSON] поніс витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові\~ покладаються\~ на позивача. Згідно договору про надання професійної правничої допомоги від 07.1.2022 року, укладеної між [PERSON] та адвокатом Загарією О.Д., детальним описом та розрахунком витрат на професійну правничу допомогу від 21.02.2022 року, а також квитанції до прибуткового касового ордеру № 35 від 21.02.2022 року, розмір судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу складає 6300,00 гривень. Судом перевірено відповідність розрахунків у акті виконаних робіт із умовами п. 3.2 договору про надання правової допомоги та вважає відомості викладені у розрахунку, такими що відображають дійсні умови договору, враховуючи час, витрачений адвокатом на надання послуг. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що вони безпосередньо пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим, поведінку сторони під час розгляду справи, яка не призводила до затягування розгляду справи. Окрім того, на виконання вимог ст. 137\~ ЦПК України судом перевірено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначена згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що підлягає сплаті, адвокатом подано детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), розмір витрат на оплату послуг адвоката\~ співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторонни. Таким чином розмір витрат на правничу допомогу у сумі 6300,00 підлягає стягненню із позивача на користь відповідача.

Outcome: approved