Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла її мама [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,08 га (кадастровий номер 2625280200:01:001:0048), що розташована на території (Будилівської сільської ради) Снятинської міської ради, Коломийського району, Івано-Франківської області, згідно державного акту серії ІІ-ІФ № 021535 виданого 21.02.2003 р. Вона є єдиною спадкоємецею після смерті мами, ніхто крім неї не претендує на дану земельну ділянку, але у законному порядку успадкувати її немає можливості. В зв`язку із тим, що державний акт на вказану земельну ділянку, виданий на ім`я померлої після її смерті, постановою державного нотаріуса було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що вона померла [INFO] , останній на підставі Державного акту на право власності на землю, серії ІІ-ІФ №021535, виданого 21.02.2003 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 35, належала земельна ділянка, площею 1,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Будилівської сільської ради. З заповіту від 02.04.1998 р., посвідченого секретарем Будилівської сільської ради, слідує, що [PERSON] заповіла все своє майно на користь [PERSON] . З довідки від 15.07.2021 р. №1202/02-14, виданої державним нотаріусом першої Снятинської нотаріальної контори слідує, після смерті [PERSON] померлої [INFO] , що проживала в с. Будилів, Івано-Франківської області заведена спадкова справа за №506/2020 на підставі заяви про прийняття спадщини спадщини за законом №609 від 15.11.2002 р. дочки померлої [PERSON] , [INFO] , жительки с.Будилів, Коломийського району, Івано-Франківської області. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Постановою державного нотаріуса І Снятинської державної нотаріальної контори від 15.07.2021 р. №1203/02-31 відмовлено [PERSON] , [INFO] , жительці с. Будилів, Коломийського району, Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,08 га., що розташовані на території Будилівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області. Оскільки державний акт на земельну ділянку виданий на імя померлої після її смерті. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,08 га (кадастровий номер 2625280200:01:001:0048), що розташована на території (Будилівської сільської ради) Снятинської міської ради, Коломийського району, Івано-Франківської області, згідно державного акту серії ІІ-ІФ № 021535 виданого 21.02.2003 р. на ім`я [PERSON] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved