Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.02.2020 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] був укладений кредитний договір №22030000295172, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 74400,00 грн., зі строком користування 60 місяців, зі сплатою щомісячною комісією за обслуговування кредиту 3,5% від суми кредиту, процентною ставкою за користування кредитом на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56% річних. Відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно договору. АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Проте відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, в зв`язку з чим станом на 21.05.2021 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 92000,89 грн., з яких: залишок простроченого кредиту 74400,00 грн., залишок прострочених відсотків 0,89 грн., залишок прострочених комісій 18600,00 грн. На підставі вищевикладеного позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.07.2021 року відкрито спрощене провадження без виклику учасників справи. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.02.2020 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] був укладений кредитний договір №22030000295172, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 74400,00 грн., зі строком користування 60 місяців, зі сплатою щомісячною комісією за обслуговування кредиту 3,5% від суми кредиту, процентною ставкою за користування кредитом на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56% річних. Встановлено, що банк виконав свої зобов`язання за укладеним між сторонами кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів відповідачу в сумі 74400,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку. В свою чергу, [PERSON] скористався кредитними коштами, однак свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав в зв`язку з чим станом на 21.05.2021 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 92000,89 грн., з яких: залишок простроченого кредиту 74400,00 грн., залишок прострочених відсотків 0,89 грн., залишок прострочених комісій 18600,00 грн. Згідно п. 2.1. Цей УДБО визначає: перелік послуг Банку, умови та порядок здійснення Банком банківського обслуговування Клієнта, права та обов`язків Сторін, порядок сплати вартості послуг Банку, відповідальність Сторін та інше. Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (версія 14.0) 6 УДБО містить елементи різних договорів (є змішаним у розумінні ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України). До відносин Сторін застосовуються у відповідних частинах положення чинного законодавства України про договори, елементи яких містяться в цьому Договорі. Згідно п. 2.5.1. УДБО вважається укладеним, а умови Публічної пропозиції Банку прийняті (акцептовані) Клієнтом з моменту оформлення Заяви-згоди за умови подання Клієнтом документів і відомостей, необхідних для з`ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь- якими іншими умовами УДБО. У разі ненадання фізичною особою необхідних документів чи відомостей або умисного надання неправдивих відомостей щодо себе, вважається, що такі дії фізичної особи позбавляють Банк можливості надання цій особі Банківських послуг, у зв`язку з чим Банк відмовляє такій фізичній особі в укладанні з нею УДБО та її обслуговуванні. Банк може відмовити Клієнту у наданні послуг(и) за цим УДБО у випадках, передбачених законодавством України, а також якщо це може призвести до порушення законодавства та/або надання таких послуг не передбачено або заборонено нормативно-правовими актами НБУ (мораторій, заборона, обмеження тощо). В межах дії Договору про надання банківських послуг Банком здійснено кредитування поточного рахунку Клієнта, надавши останньому можливість використовувати кредитні кошти у сумі визначеній Договором надання банківських послуг, що підтверджується випискою по рахунку (додається до позову), які Клієнтом своєчасно повернуті не були. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. При вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 Цивільного кодексу України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов`язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами Згідно до ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статті 1, 8, 12 Закону України «Про споживче кредитування», Постанова НБУ №49 від 8 червня 2017 року, якими передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом відносяться витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит. Статті 47 та 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», що закріплюють право банку самостійно встановлювати процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що Велика Палата Верховного Суду залишала без змін рішення судів попередніх інстанцій, якими стягнуто заборгованість за кредитним договором, яка включає, у тому числі проценти й винагороду у вигляді комісії (постанова від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18); постанова від 04 липня 2018 року у справі № 686/19162/15-ц (провадження № 14-236цс18). Отже, чинним законодавством України передбачено право кредитодавця у договорі споживчого кредиту встановлювати оплату за обслуговування кредиту у вигляді комісії. До того ж Постанова НБУ №49 передбачає лише надання розпису складових вартості кредиту за таблитизованою формою без деталізованого опису складу/переліку послуг за комісію по обслуговуванню заборгованості. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідач не сплатив у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно вимог ст. ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови кредитного договору №22030000295172 від 12.02.2020 року, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 93000,89 грн., є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки даних спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачем, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved