Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

30.12.2021 [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа - [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] померла мати [PERSON] . За життя 17 березня 2017 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй частину квартири [ADDRESS] , в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] . З метою отримання спадкового майна він звернувся до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Федоренка Р.А. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно належне [PERSON] . Однак приватним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріально дії, оскільки в документах, що знаходяться у нотаріуса є розбіжності в написанні прізвищ померлої спадкодавиці та спадкоємця. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав подану заяву та просив встановити факт родинних відносин між ним та батьками. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просила задовільнити заяву [PERSON] та встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] . Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] видане Миргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 5). 17 березня 2017 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй частину квартири [ADDRESS] , в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). 10 грудня 2021 року приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Федоренка Р.А. виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні докази родинних відносин між спадкодавцем та заявником. В свідоцтві про народження заявника прізвище дитини та матері зазначено як « [PERSON] » у наданих нотаріусу свідоцтві про смерть та паспорті спадкоємця « [PERSON] » (а.с. 4,5,8,10). У документі про право власності на квартиру [ADDRESS] вказані прізвища власників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 15 квітня 1994 року (а.с. 7). В довідці виданій відділом реєстрації виконавчого комітету Миргородської міської ради, зазначено, що [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті проживала одна (а.с.29). В свідоцтві про народження виданому на українській мові прізвище зазначено, як [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (а.с.4). Так само прізвище зазначено і в атестаті про середню освіту [PERSON] , [INFO] , дипломі спеціаліста Полтавського державного педагогічного інституту ім. В.Г. Короленка серія [NUMBER] , реєстраційний №349 виданого 24 червня 1996 року [PERSON] , свідоцтві про право власності від 15 квітня 1994 року на квартиру [ADDRESS] вказані прізвища власників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Однак в паспорті заявника виданого 04 січня 1998 році прізвище записано як [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про смерть [PERSON] її прізвище записано як [PERSON] , свідоцтво видане 07 червня 2021 року. Із зазначених документів, можна зробити висновок, що при заміні старого паспорта на паспорт громадянина України прізвище спадкодавців та заявника було записано як « [PERSON] », а зміні в раніше видані документи не були внесені. Оскільки батьки заявника померли, то внести зміни у свідоцтво про право власності на квартиру неможливо, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.1,6 ч. 1, ч.2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Як вбачається із вищенаведеного розбіжність прізвища в документах заявника та спадкодавців, свідоцтві про право власності на квартиру, заповіті, позбавляє заявника можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Факт встановлення родинних відносин, факт належності свідоцтва про право власності на житло має юридичне значення, оскільки без встановлення цих фактів заявник позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину, а саме отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом беззаперечно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Свідоцтво про власність на житло, видане бюро по приватизації 15 квітня 1994 року на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, відповідно до ст. 315 ч.1 п.1,ч.2 ЦПК України підлягає встановленню судом факт родинних відносин між ними та факту належності свідоцтва про право власності на житло, які мають юридичне значення, для спадкоємця [PERSON] оскільки дозволяє реалізувати право заявника на прийняття спадщини після [PERSON] .

Outcome: approved