Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

17 листопада 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Навчально-виховного об`єднання № 23 про визнання незаконним та скасування наказу № 83-К від 12.11.2021 року про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, зобов`язання виплатити заробітну плату за час відсторонення від роботи. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що працює на посаді вихователя в Навчально-виховного об`єднання № 23. Наказом від 12.11.2021 року її було відсторонено від роботи з підстав відмови від обов`язкового профілактичного щеплення проти СОVID-19 до усунення причин, що зумовили таке відсторонення. Позивач із винесеним наказом не погоджується, вважає що були порушені її конституційні права на працю, яке полягає в незаконному вимаганні медичної інформації щодо вакцинації від коронавірусної хвороби COVID-19 та обмеження її прав щодо повноцінної роботи. У зв`язку із наведеним позивач змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 30 грудня 2021 року представником відповідача Навчально-виховного об`єднання № 23 надано відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечив, просив відмовити у задоволенні позову та вказав, що для попередження порушення трудових прав працівників директором Навчально-виховного об`єднання № 23 26.10.2021 року було організовано розширену нараду під час якої доведено до відома колективу положення Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», Переліку професій виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, що затверджений Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 року № 2153, Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» в частині проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 для працівників закладу. 03 листопада 2021 року [PERSON] вручено повідомлення, згідно якого адміністрацією Навчально-виховного об`єднання № 23 позивачку повідомлено про необхідність надання документу, що підтверджує наявність профілактичного щеплення або ж довідки про наявність медичних протипоказань до такого. А також, повідомлено, що у разі не надання вказаних документів, її буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати. В подальшому [PERSON] було направлено директору Навчально-виховного об`єднання № 23 листи від 04.11.2021 року, 05.11.2021 року та 12.12.2021 року заяви про відмову від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19. Враховуючи, що позивачем не було надано документів щодо отримання нею обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 або медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданого закладом охорони здоров`я, директором Навчально-виховного об`єднання № 23, 12 листопада 2021 року було обґрунтовано та законно видано наказ № 83-К про відсторонення позивача з роботи з 15 листопада 2021 року. Позивачка відмовилась підписати наказ про ознайомлення, тому його було в її присутності прочитано та доведено до відома, про що складено Акт № 23 від 12.11.2021 року. 25 квітня 2022 року представник відповідача Навчально-виховного об`єднання № 23 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки згідно наказу від 02.03.2022 року № 33-К позивачку [PERSON] допущено до роботи з 03.03.2022 року до завершення воєнного стану. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, щодо закриття провадження у справі заперечили, вказавши, що позивачку допущено до роботи тимчасово, лише на період воєнного стану, а позовні вимоги [PERSON] значно ширші. В судове засідання представник відповідача Навчально-виховного об`єднання № 23 не з`явився, відношення до позовних вимог [PERSON] висловив у відзиві на позов. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працює на посаді вихователя в Навчально-виховного об`єднання № 23. Наказом від 12.11.2021 року [PERSON] відсторонено від роботи з підстав відмови від обов`язкового профілактичного щеплення проти СОVID-19 до усунення причин, що зумовили таке відсторонення. Позивач із винесеним наказом не погоджується, вважає що були порушені її конституційні права на працю, оскільки не вбачається правових підстав у роботодавця примушувати працівників вакцинуватися від коронавірусної хвороби COVID-19 та/або притягати їх до дисциплінарної відповідальності за відмову вакцинуватися від цієї хвороби. Так, постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» вирішено установити з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, від 20 травня 2020 року та від 22 липня 2020 року № 641. Відповідно до п. 41-6 Постанови № 1236 встановлено обов`язок Керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04 жовтня 2021 року № 2153; 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я. Відповідно до пункту 3. Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, що затверджений Наказом Міністерства охорони здоров`я України 04 жовтня 2021 року № 2153, Обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, підлягають працівники: закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. У разі загрози виникнення особливо небезпечної інфекційної хвороби або масового поширення небезпечної інфекційної хвороби на відповідних територіях та об`єктах можуть проводитися обов`язкові профілактичні щеплення проти цієї інфекційної хвороби за епідемічними показаннями. Міністерство юстиції України зробило висновок, що наказ МОЗ № 2153 відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема статті 8 Конвенції «Право на повагу до приватного і сімейного життя», а також практиці Європейського суду з прав людини, свідченням чого є реєстрація цього наказу Міністерством юстиції України. Державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та праву Європейського Союзу (acquis ЄЄ), з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а також прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів (п. 4 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ від 28.12.1992 № 731) Тож у разі виникнення недовіри до вказаного наказу МОЗ та питань щодо його законності, не має бути сумнівів зважаючи на те, що необхідну процедуру введення його в дію він пройшов. Відповідно до ст. 46 Кодексу законів про працю України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Згідно підпункту 3. п. 41-6 Постанови № 1236 на час відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу». Відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються. Строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Аналогічна позиція викладена і у роз`ясненнях Державної служби з питань праці № 7336/1/4.1 від 28.10.2021 року, де зокрема зазначено, що «відповідно до частини 1 першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану роботу. Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то за загальним правилом такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством. Законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19.» 27 жовтня 2021 року обласна комісія з ТЕБ і НС прийняла рішення про переведення Хмельницької області у «червону» зону епідемічних обмежень. Таким чином, з 30 жовтня в місті Хмельницькому почали діяти усі обмеження, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». «Червоний» рівень епіднебезпеки передбачає ряд обмежень, які запроваджуються в регіоні. Зокрема, забороняється: робота закладів громадського харчування, окрім адресної доставки та замовлень навинос, робота ТРЦ та інших розважальних закладів, кінотеатрів, театрів тощо, робота закладів освіти, окрім дитячих садків і початкових класів шкіл, робота непродовольчих ринків і магазинів, спортзалів, басейнів і фітнес-центрів, проведення масових заходів, окрім офіційних спортивних заходів і матчів командних ігрових видів спорту без глядачів, робота закладів культури, окрім історико-культурних заповідників, проведення кіно- та відеозйомки. Для роботи закладів освіти, цілої низки суб`єктів господарювання встановлена вимога обов`язкової наявності у 100% співробітників (організаторів) та відвідувачів (учасників) вказаних закладів (заходів) одного із документів: зелений СОVID-сертифікат; негативний результат ПЛР- тестування чи експрес-тестування на антиген (дійсний 72 години) або сертифікат про одужання. 26 жовтня 2021 року адміністрацією відповідача проаналізовано можливість роботи навчально-виховного об`єднання у «червоній» зоні карантинних обмежень, доведено до відома працівників умови роботи у «червоній зоні». 03 листопада 2021 року [PERSON] було вручено повідомлення, згідно якого адміністрацією Навчально-виховного об`єднання № 23 повідомлено позивача про необхідність надання документу, що підтверджує наявність профілактичного щеплення або ж довідки про наявність медичних протипоказань до такого. [PERSON] відмовилась робити щеплення від СОVID-19 чи надавати будь-який із перелічених документів, що підтверджується її заявою, копія якої долучена до матеріалів справи. Дані обставини об`єктивно підтверджуються: копією наказу № 83-К від 12.11.2021 року, копією трудової книжки [PERSON] , протоколом № 5 наради Навчально-виховного об`єднання № 23 від 26.10.2021 року, копією повідомлення № 172 від 03.11.2021 року, копією акту про відмову підписувати накази щодо відсторонення від займаної посади від 12.11.2021 року, копією заяви про відмову від ризикового медичного втручання вх. №1124 від 05.11.2021 року, заявою [PERSON] вх. №1147 від 12.11.2021 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наказ директора Навчально-виховного об`єднання № 23 від 12.11.2021 року № 83-К, яким відсторонено від роботи [PERSON] з 15 листопада 2021 року до моменту надання одного із документів, що підтверджує можливість роботи, є правомірним та законним, а тому не підлягає скасуванню. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення решти позовних вимог, оскільки вони є похідними від вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи.

Outcome: dismissed