Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком в [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідач по справі зареєстрована у вказаному будинку, проте понад 10 років у ньому не проживає, речей її немає, не бере жодної участі в його утриманні. Реєстрація відповідача в її будинку створює перешкоди у здійсненні прав позивача щодо користування та розпорядження майном, тому позивач вимушений звернутися до суду. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач являється власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] ( а.с. 7 ). У вказаному будинку згідно довідки Гожулівського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади № 1303/271 від 17.09.2021 р. зареєстровані позивач , [PERSON] та онука [PERSON] - відповідач по справі ( а.с. 8 ). Відповідач понад 10 років у вищевказаному домоволодінні не проживає, речей її немає, не бере жодної участі у його утриманні. Вказаний факт відповідачем в письмовій заяві не заперечувався, та його зафіксовано в акті про не проживання за місцем реєстрації ( а.с. 9,19,47 ). Відповідно до ст.41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475, 97- ВР " Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції " закріплено принцип непорушності права власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею , незалежно від волі інших осіб.( ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст. 386, ст. 391 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім"і власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником. Таким чином, суд вважає, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, а реєстрація відповідача в будинку позивача порушує її право на вільне володіння та користування належною власністю, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача , згідно ст. 141 ЦПК України .

Outcome: approved