Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить розірвати його з віповідачем шлюб, зареєстрований 14 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №529. Вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем знаходяться у шлюбі, який зареєстровано 14 серпня 2010 року. Від спільного подружнього життя мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка за згодою сторін буде проживати разом з матір`ю. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності, спроби примирення не принесли жодних результатів. За даних обставин вважає, що шлюб є формальним, оскільки особисті відносини між ними тривалий час відсутні, а тому просить його розірвати. Позивач та його представник адвокат - Видюк Д.В. у судове засідання не з`явились. Останній подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач у судове засідання також не з`явилась, але подала нотаріально завірену заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі - [PERSON] , а справу розглядати за її відсутності. Суд, вивчивши заяви сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, встановив, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 14 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №529 (а.с.7). Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Подружні відносини між ними припинені, примирення вони не бажають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене вище, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу,а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право надалі іменуватися цим прізвищем. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». За подання даного позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню йому з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved