Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 14.07.2014 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області; неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] " та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. В позовній заяві позивачка зазначила, що вони з відповідачем втратили взаєморозуміння та повагу, через те, що мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Їхній світогляд та культурні цінності теж не співпадають, а бачення взаємної участі у забезпеченні сім`ї та вирішенні побутових питань суттєво різниться. Відповідач не поважає позивачку як дружину, часто влаштовує скандали на грунті безпідставних ревнощів, принижує її гіднсть. Нерідко конфлікти відбуваються в присутності дитини, що негативно впливає на її виховання. Внаслідок цього вони з відповідачем відчужилися один від одного та втратили сімейні цінності, необхідні для спільного проживання. Після останнього конфлікту у вересні поточного року вони припинили спільне проживання, не ведуть спільне господарство, не поєднанні спільним побутом, не живуть шлюбним життям. За таких обставин їхній шлюб існує формально, лише згідно свідоцтва про одруження. Подальше збереження сімї позивачка вважає неможливим, суперечить її інтересам, а тому строк для примирення просить не надавати. Ухвалою суду від 27.01.2022 в підготовчому засіданні до участі в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Городенківської міської ради Івано-Франківської області. Позивачка в підготовчі засідання не з`явилася, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи без її участі Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати, терміну для примирення не надавати, неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею. Відповідач в підготовчі засідання не з`явився, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, на розірвання шлюбу згідний. Від начальника служби у справах дітей міської ради А.Цюмпала до суду поступило клопотання про розгляд справи та винесення рішення без їх участі. Висновок органу опіки та піклування підтримують у повному обсязі. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 14 липня 2014 року виконкомом Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.07.2014 виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі та на розірвання шлюбу згідний, тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Що стосується позовної вимоги про залишення неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу з позивачкою, суд зазначає наступне. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 7 від 01.09.2014, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Частиною 1 ст. 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Ставлячи позовну вимогу про місце проживання дитини суд приходить до висновку, що позивачка та відповідач не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати їх син [PERSON] , [INFO] . Проте, на час розгляду справи в суді, відповідач в поданій ним заяві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно висновку органу опіки та піклування Городенківської міської ради про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради Івано-Франківської області № 313 від 25.03.2022, комісія з питань захисту прав дитини міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , біля матері - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги прохання позивачки, заяву відповідача, висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради, вважає за доцільне сина сторін [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з матір`ю. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved