Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

11.02.2022 [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] самостійно виховує та утримує свого сина [PERSON] , [INFO] . Батьком [PERSON] є відповідач [PERSON] . Шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний. Відповідач [PERSON] ухиляється від покладеного на нього обов`язку відповідно до статті 180 СК України обов`язку утримувати свою дитину. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач [PERSON] не здійснює опіку, догляд та не допомагає позивачці у лікуванні та забезпечення ліками дитини, придбання одягу, дитячих речей, продуктів харчування. Позивачка самостійно власними силами забезпечує, доглядає та виховує дитину та виконує всі інші обов`язки для належного утримання дитини. При цьому, відповідач здійснює значні витрати на своє особисте забезпечення, ігноруючи та не враховуючи при цьому потреби своєї дитини. В судове засідання позивачка не з`явилась, проте 09.03.2022 подала до канцелярії суду заяву в яких позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності. Крім того, позивачка не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення (а.с. 18). 11.04.2022 відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Однак поштове відправлення адресоване відповідачу, повернулось на адресу суду з довідкою Укпрошти за закінченням терміну зберігання (а.с. 19). У з в`язку з цим розгляд справи було відкладено та чергове судове засідання призначено на 10.05.2022. 10.05.2022 відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки. Поштове відправлення адресоване відповідачу, повернулось на адресу суду з довідкою Укпрошти за закінченням терміну зберігання (а.с. 19). Також, інформація про час та місце розгляду справи була розміщена на веб-сайті «Судова влада» в розділі «Найближчі слухання». Отже, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За заявою позивачки, суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебувала у шлюбі, який зареєстрований 24.09.2016 Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, актовий запис № 1932 та який розірваний рішенням Савранського районного суду Одеської області від 28.02.2019 (а.с.11). Від шлюбу у подружжя народилась дитина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). З довідки Виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області № 52 від 11.02.2022 вбачається, що позивачка [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На її утриманні знаходиться неповнолітній син [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Крім того, зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від покладеного на нього обов`язку відповідно до статті 180 СК України обов`язку утримувати свою дитину. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач [PERSON] не здійснює опіку, догляд та не допомагає відповідачці у лікуванні та забезпечення ліками дитини, придбання одягу, дитячих речей, продуктів харчування. Позивачка самостійно власними силами забезпечує, доглядає та виховує дитину та виконує всі інші обов`язки для належного утримання дитини. При цьому, відповідач здійснює значні витрати на своє особисте забезпечення, ігноруючи та не враховуючи при цьому потреби своєї дитини Дані обставини не спростовано відповідачем. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів інших дітей. За змістом статті 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Зокрема, той із батьків дитини, разом з яким вона проживає, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину- однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. На підставі статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] проживає окремо від дитини та участі в її утриманні не приймає. Відповідно до статті 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. На підставі статті 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Так, позивачка в своїй позовній заяві просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Як зазначалось судом вище, статтею 182 СК України регламентуються обставини, що враховуються при визначенні розміру аліментів. Однак жодних доказів на підтвердження існування таких обставини матеріали справи не містять, у зв`язку з чим суд констатує, що бажаний розмір аліментів на малолітню дитину, а саме 1/3 заробітку відповідача, є недоведеним. Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеним сторонами, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд, вважає, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно з частиною 1 статті 79 і частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 11.02.2022. За правилами пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. В порядку статті 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial