Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Козлівська селищна рада Тернопільського району Тернопільської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка знаходиться по [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності Козівському комбінату комунальних підприємств. Згідно рішення сесії Козлівської селищної ради № 308 від 05.02.2009 КНП «Козлів комунальник» прийняв на баланс від Козівського комбінату комунальних підприємств квартиру по [ADDRESS] . Відповідач зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 15.09.2007 по теперішній час, проте з 2008 року за цією адресою не проживає. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ніхто відповідачу не чинив. Вона добровільно визначила собі інше місце проживання і вищевказаним житловим приміщенням не користується з 2019 року без поважних причин. У судове засідання позивач не прибув. Його представник адвокат Крамар В. П. подав до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без їх участі. Позов підтримує, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, правом на подання відзиву не скористалася. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань до суду не надходило. Третя особа повторно в судове засідання не з`явилася, правом на подання письмових пояснень щодо позовних вимог не скористалася. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань до суду не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 21.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження). Ухвалою підготовчого засідання від 10.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судом розміщувалися (оприлюднювалися) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання у цій справі відповідача та третю особу. Оскільки відповідач повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення кореспонденції за адресою місця реєстрації, а також була повідомлена належним чином про місце дату та час судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Із довідки від 26.07.2021 № 528, виданої Козівським бюро технічної інвентаризації Козівської селищної ради (а.с. 18) випливає, що згідно даних інвентаризаційної справи № 7, квартира по [ADDRESS] належить Козівському комбінату комунальних підприємств. Як вбачається із довідки від 27.07.2021 № 01-562/3.09, виданої Козлівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (а.с. 8), згідно рішення сесії Козлівської селищної ради № 308 від 05.02.2009 КНП «Козлів комунальник» прийняв на баланс від Козівського комбінату комунальних підприємств квартиру по [ADDRESS] . Із записів у будинковій книзі вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9-14). Згідно довідки про склад сім`ї наймача ізольованої кварири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення, виданої КНП «Козлів комунальник» від 22.07.2021 № 63, у квартирі за адресою [ADDRESS] мешкають і мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію житлового фонду» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку (приміщенні) осіб (а.с. 17), виданої Центром надання адміністративних послуг Козлівської селищної ради 26.07.2021 за № 374 [PERSON] , до складу її сім`ї (зареєстровані) входять: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Разом з тим, відповідно до\~акта перевірки\~факту проживання [PERSON] [INFO] , жительки [ADDRESS] (а.с. 15), затвердженого селищним головою В. Колісником, комісією в складі заступника голови виконкому Козлівської селищної ради Луцишин Ю. М., секретаря виконкому Гарасимів Г. П.,Ю депутата селищної ради Гураль А. Б. встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 15.09.2007 по даний час. На час обстеження гр. [PERSON] за вищевказаною адресою зі слів сусідів не проживає близько тринадцяти років. За цей період вона в квартирі не з`являлася і не проживала. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю в позивача перешкод у користуванні належним йому на праві приватної власності будинком через зареєстроване місце проживання у ньому його дружини, яка фактично у цій квартирі не проживає. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон №1382-IV). Так, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (стаття 41 Конституції України та частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України). Згідно з положеннями частини 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Приписами частини 1 статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Водночас, згідно з положеннями частини 2 статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 7 Закону №1382-IV визначає, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з статтею 11 Закону №1382-IV орган реєстрації здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведеного учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що квартира за адресою [ADDRESS] належить КНП «Козлів комунальник». Відповідач у справі [PERSON] , має зареєстроване місце проживання у цій квартирі, однак у ній не проживає більше року. Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що відповідач має зареєстроване місце проживання у відповідній квартирі. Водночас, вона не проживає за вказаною адресою більше тринадцяти років, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Суд звертає увагу на те, що відповідач, проживаючи за іншою адресою, не проявляла інтересу до житла, у якому має зареєстроване місце проживання. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. При цьому, що тягар утримання майна самостійно несе третя особа [PERSON] . Відтак, з огляду на тривалий строк, який відповідач відсутня у спірному житлі та відсутність будь-яких поважних причин такої відсутності, тому суд доходить переконання, що відповідач втратила право на користування цим житлом в силу приписів частини 2 статті 405 ЦК України. При визнанні судом особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, юридичним наслідком є зняття цієї особи з реєстраційного обліку за адресою зазначеного житла. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в сумі 908 грн. На підставі статей 321, 391, 401, 403, 406 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved