Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Садварі М.Ф. про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцями стали: [PERSON] - дружина, [PERSON] і [PERSON] . Батьки померлого, [PERSON] помер [INFO] і [PERSON] померла [INFO] . Обидва сини спадкодавця написали заяву про відмову від права на спадщину за батьком на користь матері [PERSON] . Будинок [ADDRESS] в якому проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належав на праві спільної сумісної власності батькам спадкодавця [PERSON] і [PERSON] , які були його забудовником. Будинок було побудовано на земельній ділянці відведеній для забудови, площею 0,11 га. Відповідно до Інформаційної довідки ТОВ «Зодчий і К» від 06.02.2020 року за №12 право власності на домоволодіння в [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до відомостей, викладених у Технічному паспорті №б/н, виготовленого станом на 29.01.2020 року ФОП [PERSON] , вищезазначений житловий будинок з прибудовою побудований у 1968-1978 роки, а отже будинковолодіння є спадковим майном позивача, яке у свою чергу набуто в порядку спадкування [PERSON] за своїм батьком [PERSON] . Спадкова справа за померлим [INFO] [PERSON] не заведена, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, відповідно до відомостей Спадкового реєстру заповіт відсутній. Отже, право на спадщину щодо будинковолодіння [ADDRESS] .Чинадійово власниками (забудовниками) спадкодавцями якого були їх батьки, мають два рідні брати [PERSON] та [PERSON] . Брат спадкодавця [PERSON] помер [INFO] , був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] , однак проживав за іншою адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] , сином [PERSON] , сином [PERSON] . Отже, спадкоємцями першої черги, які мають право на спадщину є дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , який на час відкриття спадщини був малолітній і вважається таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька незалежно від місця проживання та подання заяви про прийняття спадщини. Однак, позивач вважає, що до спадкової маси (спадщини) за спадкодавцем [PERSON] не увійшов будинок [ADDRESS] , оскільки [PERSON] не прийняв спадщину, а отже відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] права на частку у вищезазначеному будинку не мають. 10.08.2021 року позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Садварі М.Ф. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом за померлим [INFO] чоловіком [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] . Проте, приватним нотаріусом видано відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки [PERSON] не подано документ, що підтверджує право власності спадкодавця на зазначений житловий будинок та не доведено, що спадкоємець першої черги [PERSON] , який помер [INFO] , який був зареєстрований з померлим батьком [PERSON] на день відкриття спадщини, не прийняв спадщину, тому що фактично не проживав разом з ним, та цим самим не підтверджено спадкові права [PERSON] , який помер [INFO] на все спадкове майно після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Оскільки, батько спадкодавця [PERSON] , за життя не отримував правовстановлюючих документів на будинок, факт прийняття (не прийняття) спадщини [PERSON] підлягає встановленню в суді, то право [PERSON] на отримання спадкового майна за законом після смерті чоловіка підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, просить суд позов задовольнити з підстав зазначених в ньому. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Садварі М.Ф. в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79 і 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.09.2019 року [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с. 12). Із Довідки виданої виконкомом Чинадіївської селищної ради №1824 від 16.11.2020 року слідує, що житловий будинок [ADDRESS] раніше мав адресу [ADDRESS] (а.с. 13). Із Довідки виданої виконкомом Чинадіївської селищної ради №1627 від 07.10.2020 року вбачається, що забудовником житлового будинку в [ADDRESS] (бувша [ADDRESS] ) є [PERSON] . Будинок побудовано у 1968 року, за ним рахувалась земельна ділянка 0,11 га (а.с. 14). Відповідно до Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , замовником технічної інвентаризації є [PERSON] (а.с. 15-17). Згідно Свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 01.06.2004 року та [NUMBER] від 30.05.1997 року [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] (а.с. 18, 19). Відповідно до повторного Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22.01.2001 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було зареєстровано 28.01.1959 року, після чого остання змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 20). Із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №59490081 від 19.02.2020 року слідує що було зареєстровано спадкову справу за спадкодавцем [PERSON] (а.с. 22). Згідно Свідоцтв про народження серій [NUMBER] від 03.01.1989 року та [NUMBER] від 17.10.1989 року [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , батьками яких є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13.02.1988 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було зареєстровано 13.02.1988 року, після чого остання змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 24). Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.12.2017 року [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с. 25). Із Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06.09.1997 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було зареєстровано 06.09.1997 року, після чого остання змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 26). Відповідно до Свідоцтв про народження серій [NUMBER] та [NUMBER] від 02.04.2007 року [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , батьками яких є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 27, 28). Із Довідки виданою виконкомом Обавської сільської ради Мукачівського району №02-23/597 від 17.11.2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , не був зареєстрований, але проживав з 1997 року до дня смерті з своєю сім`єю, а саме: дружиною - [PERSON] , сином [PERSON] , сином [PERSON] в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). Згідно Довідки виданої виконкомом Чинадіївської селищної ради №1826 від 16.11.2020 року на день смерті [PERSON] , останнє місце реєстрації було [ADDRESS] , а помер [INFO] . Разом з ним були зареєстровані: [PERSON] - брат, [PERSON] - невістка та [PERSON] - племінник (а.с. 30). Відповідно до Довідки виданої виконкомом Чинадіївської селищної ради №1825 від 16.11.2020 року на день смерті [PERSON] , останнє місце мешкання якої було [ADDRESS] , а померла [INFO] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - чоловік, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - невістка, [PERSON] , [INFO] - онук, [PERSON] , [INFO] - онук (а.с. 31). Із Довідки виданої виконкомом Чинадіївської селищної ради №1028 від 07.10.2020 року слідує, що на день смерті [PERSON] , останнє місце мешкання якого було [ADDRESS] ), а помер [INFO] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - невістка, [PERSON] , [INFO] - онук, [PERSON] , [INFO] - онук (а.с. 33). Постановою приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області від 12.08.2021 року №42-02-31 [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 33-35) Із Заяви [PERSON] , [INFO] від 19.02.2020 року слідує, що останній відмовився від прийняття спадщини та від належної йому частини спадкового майна після смерті батька [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON] , як спадкоємця за законом першої черги (а.с. 50). Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.09.2019 року [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с. 53). Відповідно до Довідки виданої виконкомом Чинадіївської селищної ради №151 від 22.01.2020 року на день смерті [PERSON] , останнє місце прооживання якого було [ADDRESS] , а помер [INFO] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - дружина, [PERSON] , [INFO] - син (а.с. 54). Із Заяви [PERSON] , [INFO] від 20.02.2020 року вбачається, що останній відмовляється від прийняття спадщини та від належної йому частини спадкового майна після смерті батька [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON] , як спадкоємця за законом першої черги (а.с. 60). Згідно Довідки виданої виконкомом Чинадіївської селищної ради №219 від 30.01.2020 року забудовником житлового будинку в [ADDRESS] був [PERSON] , будинок побудований у період із 1968-1978 років (а.с. 65, 66). Із Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР вбачається, що забудовником буд. [ADDRESS] є [PERSON] , земельна ділянка під забудову площею 0,07 га (а.с. 68). Із Інформаційної довідки №12 від 06.02.2020 року виданої Мукачівським РБТІ та ЕО слідує, що згідно матеріалів інвентарної справи, право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 73). Згідно листа Мукачівської районної державної нотаріальної контори №138/02-14 від 28.05.2021 року за померлою [INFO] [PERSON] в Мукачівській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за №60/2001 від 30.01.2001 року та видано свідоцтво про право на спадщину. За померлим [INFO] [PERSON] спадкова справа в Мукачівській РДНК не заведена (а.с. 94). Дані правовідносини регулюються Конституцією України та нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.16 ЦК України одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним та відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.1268, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст.1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивiльних i кримiнальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно з висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 30.01.2013 року в справі №6-168цс12 майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. При цьому, згідно роз`яснень, які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30.05.2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Одним із способів захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності, судом встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину за законом прийняли його сини [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ) та [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ), оскільки на день його смерті були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , тобто спадщину прийняли в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. У свою чергу, місцем постійного проживання фізичної особи є зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання. Також судом встановлено, що 10.08.2021 року позивач [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Садварі М.Ф. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на буд. [ADDRESS] , однак їй було відмовлено із вищезазначених аналогічних підстав, про що 12.08.2021 року приватним нотаріусом було ухвалено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Крім цього, слід відмітити, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивач [PERSON] , оскаржила Постанову приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що свідчило би заперечення її із прийнятим рішенням приватного нотаріуса. Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивач та представник позивача не надали суду належних та допустимих доказів, які підтверджують заявлені вимоги, мають значення для розгляду справи, а також підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed