Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» де просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.03.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №13839, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 41061,00 грн. та застосувати поворот виконання виконавчого напису. Судові витрати (витрати на правничу допомогу у розмірі 2400 грн ) прохав покласти на відповідача. В обґрунтуванні позовної заяви вказав, що 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №13839, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 41061,00 грн. 25.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65545952 з примусового виконання вказаного виконавчого напису від 15.03.2021 року №13839, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та накладено арешт на кошти боржника. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства та не підлягає виконанню з наступних підстав. Про вказаний виконавчий напис позивач дізнався від приватного виконавця. Попередньо жодних вимог від відповідача не отримував. Суми боргу зазначеної у виконавчому написі не визнає, вважає, що нараховані суми боргу та відсотки є безпідставними так, як вказаний кредитний договір був виконаний у повному обсязі. Кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був нотаріально посвідчений, а тому нотаріусом не дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що є підставою для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Разом з позовною заявою позивачем до суду подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом вчиненим 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та зареєстрованим в реєстрі за №13839, до набрання судовим рішенням законної сили. Суд своєю ухвалою від 21.10.2021 року позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, справу призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також 21.10.2021 року, суд задовольнив заяву про вжиття заходів забезпечення позову та до вирішення по суті цивільної справи №537/5370/21 за позовом [PERSON] до АТ «Альфа-Банк» за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - зупинив стягнення з [PERSON] , яке проводиться у виконавчому провадженні №65545952 з примусового виконання виконавчого напису від 15.03.2021 року №13839, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 16.11.2021 року від відповідача АТ «Альфа-Банк» надійшли письмові пояснення на позовну заяву, згідно яких відповідач позовні вимоги не визнав та прохав відмовити в їх задоволенні з підстав їх необґрунтованості та недоведеності, так як для вчинення виконавчого напису нотаріусу були направлені всі документи, які свідчать про наявність заборгованості позивача перед відповідачем та її безспірність, тоді як посилання позивача на відсутність безспірності є лише припущеннями не підтвердженими належними доказами на спростування наявності суми боргу. Також заперечив щодо стягнення всієї заявленої суми витрат на правничу допомогу, яка на його думку є завищена та не відповідає складності справи, у зв`язку з чим прохає зменшити їх суму. 27.01.2022 року суд, своєю ухвалою, задовольнив клопотання представника позивача та витребував у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., та у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. належним чином засвідчені копії документів нотаріальної справи на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 13839 від 15.03.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 41061,00 грн. В судове засідання позивач - [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, однак завчасно подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності позовні вимоги підтримують та прохають задовольнити. Відповідач - АТ «Альфа-Банк» до суду свого представника не направив, про час день та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, направив вищевказані письмові пояснення де прохав справу розглянути за відсутності представника, однак вказані пояснення не підписані уповноваженим представником. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася, про час день та місце розгляду справи належним чином була повідомлена. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. в судове засідання не з`явився, однак на виконання ухвали суду направив належним чином засвідчені копії виконавчого напису та документів на підставі яких вчинено виконавчий напис. Враховуючи, відсутність учасників справи та наявні клопотання, суд вирішив на підставі ст. ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №13839, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №491022786 від 06.04.2020 року в розмірі 40411,00 грн, яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту 966,98 грн, прострочена заборгованість за комісією та процентами 4593,97 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 33923,37 грн, строкова заборгованість за комісією та процентами - 926,68 грн. Плата за вчинення виконавчого напису становить 650 грн.. Загальна заборгованість боржника становить 41061,00 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 13.10.2020 року по 03.02.2021 року. 25.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65545952 з примусового виконання вказаного виконавчого напису від 15.03.2021 року за реєстровим №13839, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та 26.05.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-887цс17з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п.3.1. Порядку №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2. Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. З наданих приватним виконавцем документів на виконання ухвали суду, вбачається, що до заяви про вчинення виконавчого напису було додано анкету заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банку» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» від 06.04.2020 року та оферту на укладення угоди про надання кредиту №491022786 від 06.04.2020 року. Інших документів до суду не подано. З вказаних документів, вбачається, що 06.04.2020 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №491022786 від 06.04.2020 року на суму 36025,88 грн. строком на 60 міс. під 39,90 % річних. Даний договір не був нотаріально посвідченим. При цьому, у матеріалах які направлені виконавцем на ухвалу суду, відсутні відомості які б підтверджували наявність заборгованості (виписка по рахунку) та розрахунок заборгованості. Також, матеріали не містять відомостей які б підтверджували відповідне направлення претензії (вимоги) чи отримання такої боржником (копії квитанції чи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення). Приватний нотаріус, на вимогу суду, документів на підставі яких вчинив оскаржуваний виконавчий напис до суду не направив. З наданих суду документів не можливо встановити, які саме були у нотаріуса в розпорядженні документи на підтвердження безспірності боргу, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису окрім анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банку» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» від 06.04.2020 року та оферти на укладення угоди про надання кредиту №491022786 від 06.04.2020 року. Суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Відповідно до п. 2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом "2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено. Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом 15.03.2021 року тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, що не посвідчений нотаріально. З викладеного суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач є особою з інвалідністю І групи та на підставі п.9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому згідно положень ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача та стягнути його в дохід держави. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268). Визначаючи пропорційність предмета спору з розміром витрат на правничу допомогу, їх доведеність та фактичну наявність, за встановлених обставин, суд виходить із того, що предмет спору в цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а тому з урахуванням встановлених та доведених обставин суд вважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, а також доведеним розміром витрат на правничу допомогу є сума - 1500 грн., за фактично отримані послуги, яка і підлягає до стягнення. Вимога про застосування повороту виконання шляхом повернення стягнутих коштів не підлягає задоволенню у зв`язку з її необґрунтованістю. Відповідно до ч.7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: partial