Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що 16 серпня 2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі в сторін народилися спільні діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного, існують розбіжності в інтересах та поглядах на життя. Стверджувала, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного позивач просила розірвати шлюб між сторонами. Після розірвання шлюбу прізвище залишити « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Подала заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав, просив не надавати строку на примирення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких мотивів. За змістом статті 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачає засаду добровільності шлюбу: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого16.08.2016 Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 16.08.2016, актовий запис № 80. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.11.2016, яке видано повторно Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано 28.02.2017 Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Судом надався сторонам строк для примирення, у в`язку з чим судовий розгляд відкладався, однак подружжя не примирилося. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, а саме те, що обидва члени подружжя бажають припинити шлюбні відносини, подружні стосунки фактично припинені, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. Згідно з статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених\~позовних вимог . Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Згідно з частиною 2 статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни (до яких належать учасники бойових дій) отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Отже, у цій категорії справ учасник бойових дій, які є відповідачем у справі, не звільняється від сплати судового збору. Оскільки ухвалою суду від 19.11.2021 позивача було звільнено від сплати судового збору, отже, судовий збір в сумі 992,40 гривень слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved