Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши їх в розмірі ј частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивач вказала, що у них з відповідачем [INFO] народилася дочка [PERSON] 31 серпня 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ про стягнення з відповідача\~на її\~користь аліментів\~на утримання\~дочки у\~твердій грошовій\~сумі в\~розмірі 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно,\~починаючи з\~10\~серпня 2020\~року і\~до досягнення\~дитиною повноліття. Донька [PERSON] проживає разом з нею. Вона ніде не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує щомісячну соціальну допомогу в розмірі 6201 грн. Крім цього, на її утриманні також перебуває старша дочка [PERSON] , яка проживає разом з нею. Вказала, що на даний час погіршилось її матеріальне становище, у зв`язку з чим вона не може самостійно забезпечити дитині відповідні умови для повноцінного навчання, фізичного та духовного розвитку. Дочка [PERSON] зареєстрована у чергу в дошкільний начальний заклад за №36, що також потребує додаткових витрат на одяг, приладдя для навчання та дозвілля. З часу винесенням судом судового наказу про стягнення аліментів змінився вік і потреби дитини, що зумовлюють додатків витрати на інтелектуальний та соціальний розвиток дитини. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів. Також, просила врахувати, що відповідач працює на Тернопільському молокозаводі укладальником пакувальником дільниці фасування рідких продуктів та отримує достатній рівень доходу для утримання дитини. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначеного розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засідання позивач та її представник позов підтримали, зіславшись на доводи викладені у ньому та не заперечили проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: У сторін спору є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 липня 2020 року. 31 серпня 2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 10 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Дочка [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою за №3345 від 16 листопада 2021 року, виданою ДП «Наш дім» ПП «Наш дім». З довідки за №342 від 27 січня 2022 року, виданої Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради вбачається, що позивач перебуває на обліку в Управління соціальної політики та одержує щомісячну допомогу при народження дитини, допомогу на дитину одиноким матерям та держану соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, загальний розмір яких за період з липня по грудень 2021 року становить 37\~844,20 грн. З характеристики [PERSON] від 20 грудня 2021 року, виданої ПАТ «Тернопільський молокозавод» вбачається, що відповідач працює на Тернопільському молокозаводі з березня 2019 року. Розпочинав свою трудову діяльність на підприємстві з укладальника-пакувальника дільниці по виготовленню та фасуванню сиру кисломолочного. З 06 листопада 2021 року переведений на дільницю фасування рідких продуктів. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з вимогами статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу вимог статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Пред`являючи даний позов, позивач посилається на те, що на даний час погіршилось її матеріальне становище, у зв`язку з чим вона не може самостійно забезпечити дитині відповідні умови для повноцінного навчання, фізичного та духовного розвитку. Дочка [PERSON] потребує додаткових витрат на одяг, приладдя для навчання та дозвілля. З часу винесенням судом судового наказу про стягнення аліментів змінився вік і потреби дитини, що зумовлюють додатків витрати на інтелектуальний та соціальний розвиток дитини. Положеннями статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 серпня 2020 року визначено аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку грн. На даний час змінилось матеріальне становище дочки, остання підросла, змінився рівень життя в державі, а відтак збільшилися її потреби та витрати. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач офіційно працевлаштований, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення шляхом зміни способу стягнення аліментів, визначивши їх в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення донькою повноліття. При \~визначенні способу\~стягнення та\~розміру аліментів\~суд врахував\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів,\~стан здоров`я,\~вік та\~потреби дочки [PERSON] , для забезпечення її гармонійного розвитку. Таким чином, суд вважає, що визначений спосіб стягнення та розмір аліментів забезпечить потреби і нормальні умови життя дочки [PERSON] . В силу вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав та не надав суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved