Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

Орган опіки та піклування Великомежиріцької сільської ради Рівненського району Рівненської областізвернувся до суду з позовом, вказуючи, що відповідачка не займається вихованням дітей, зокрема, зловживає алкогольними напоями, не цікавиться життям дітей, станом здоров`я, не забезпечує дітей матеріально. А тому, просять позбавити відповідачку батьківських прав щодо її малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному об`ємі та просить його задоволити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що про дітей вона дбає, купує їм одяг, харчі та іграшки. Старший син [PERSON] регулярно відвідує садочок. Алкогольними напоями не зловживає, хоча кілька разів на тиждень в її будинку збирається компанія її знайомих, які і розпивають алкогольні напої. В будинку підтримує порядок і чистоту, рідко трапляються випадки коли в її будинку не прибрано. Просила не позбавляти її батьківських прав, надати останній шанс. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , згідно із свідоцтв про народження від 17.10.2018 серія [NUMBER] та від 25.09.2019 серія [NUMBER] відповідно. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до довідки виданої Великомежиріцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області від 10.02.2022 року за №52, відповідачка [PERSON] проживає в [ADDRESS], разом із своїми малолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] та із співмешканцем [PERSON] . Згідно характеристики наданої старостою [PERSON] від 10.02.2022 року за №52, [PERSON] за час проживання в селі Городище зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, не займається належним вихованням своїх неповнолітніх дітей. За повідомлення відділення поліції №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 16.02.2022 за №724/214/03-2022, [PERSON] протягом 2021-2022 років неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, а саме за: куріння тютюнових виробів у заборонених місцях; розпивання алкогольних напоїв в громадських місцях; виготовлення, зберігання самогону та апаратів для його виготовлення; завідомо неправдивий виклик спеціальних служб; невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей. Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 20.01.2021 та 10.02.2022 встановлено, що відповідачкою не створено належних умов для нормального життя та розвитку дітей, в будинку брудно, відсутня чиста постільна білизна. Розпорядженням голови Корецької РДА Рівненської області від 26.09.2019 за №153, малолітній дітей відповідачки [PERSON] та [PERSON] було тимчасово влаштовано у КП «Рівненського обласного спеціалізованого будинку дитини з центром реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської обласної ради. У клопотанні служби у справах дітей Корецької районної державної адміністрації від 21.01.2021 року №01-19/16/21 адресованого Великомежиріцькій сільській раді зазначено, що [PERSON] залишила дітей у будинку за місцем проживання, яких було вилучено та тимчасово влаштовано до КЗ «Корецької центральної районної лікарні». Перед адресатом клопотання поставлено питання про доцільність невідкладного відібрання дітей у матері. Рішенням виконавчого комітету Великомежиріцької сільської ради від 20.01.2021 року №8 «Про неналежне виконання батьківських обов`язків та залишення дітей у небезпеці гр. [PERSON] » попереджено [PERSON] про відповідальність за виховання малолітніх дітей та про можливе відібрання дітей в разі неналежного виконання нею батьківських обов`язків. За повідомленням Корецького районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Корецької РДА Рівненської області від 21.01.2021 за №24, у сім`ї [PERSON] не створені належні умови для проживання та виховання дітей, зловживають алкогольними напоями. З сім`єю неодноразово проводилися бесіди щодо покращення ситуації, а саме щодо ведення здорового способу життя, створення належних умов для проживання дітей. Проте, мати ігнорує поради соціальних працівників і не виконує поставлених перед нею завдань для покращення ситуації, не виконує жодного пункту із плану соціального супроводу. При відвідуванні сім`ї завжди: в будинку не прибрано, брудно, неприємний запах, немає приготовленої їжі, продуктів харчування недостатньо, одяг брудний, розкиданий на підлозі. В будинку пічне опалення та тверде паливо відсутнє. Відповідно до листа КП «Рівненського обласного спеціалізованого будинку дитини з центром реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської обласної ради від 11.04.2022 за №179, у даному закладі з 18.02.2022 року перебуває [PERSON] , [INFO] . За час його там перебування мати, [PERSON] , жодного разу дитину не відвідувала. Проте матір телефонує в заклад та цікавилась станом здоров`я сина. Листом від 11.04.2022 за 01-06/89 КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради повідомляє, що у їхньому закладі з 18.02.2022 року перебував [PERSON] . За час його там перебування мати, [PERSON] , жодного разу дитину не відвідувала. З 01.03.2022 дитина знаходиться в Республіці Польща. Відповідно до інформації виконуючої обов`язки директора Самострілівської гімназії Великомежиріцької сільської ради рівненської області від 12.04.2022 за №15, [PERSON] систематично не відвідував заклад дошкільної освіти "Яблунька". Коли приходив до закладу, то був неохайний, одягнутий взимку не по сезону, постійно був голодний. Мати належного догляду за сином не здійснює, на неодноразові зауваження не реагує. Згідно висновку Органу опіки та піклування Великомежиріцької сільської ради від 18.02.2022 №02-12/141/22 з метою захисту прав дитини, Великомежиріцька сільська рада, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в [ADDRESS], відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, який повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991року №789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Потрібно з`ясувати, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. У будь-якому разі передання дитини під державну опіку необхідно зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. Отже, такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і має оцінюватися у контексті позитивного обов`язку держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (справа ЄСПЛ «Савіни проти України», заява №39948/06 від 1812.2008 року, параграф 52). Стаття 170 СК України з урахуванням пункту 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженої постановою КМУ від 24.09.2008 року, №866, надає право органу опіки і піклування звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. У статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, при чому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Тлумачення частини другої статті 171СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить: вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її виховання (стаття 159 СК України); вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її місця проживання (стаття 161 СК України); вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України); вирішення спору про поновлення батьківських прав (стаття 169 СК України); вирішення спору щодо управління її майном (стаття 177 СК України). Відповідачка, будучи матір`ю малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , належних умов для їх нормального проживання і виховання не створила та не намагалися це зробити, побутові умови у будинку, де проживають діти вкрай незадовільні, як встановлено із Актів обстеження умов проживання. Комісією, яка неодноразово проводила обстеження умов проживання, встановлено, що у будинку було брудно та не прибрано, відчувався неприємний запах, будинок потребував косметичного ремонту, білизна брудна. Під час перебування дітей в центрі матір жодного разу не відвідала їх та не з`явилися до центру, лише цікавилась станом здоров`я старшого сина [PERSON] по телефону. Більш того, в судовому засіданні відповідачка не змогла пригадати коли у неї відібрали дітей. Про місце перебування меншого сина [PERSON] взагалі не цікавилась. Вказана поведінка, на думку суду, свідчить про байдуже ставлення до подальшої долі дітей та небажання з боку відповідача зберегти будь-який зв`язок між нею, як матір`ю, та дітьми. Судом встановлено, що малолітніх [PERSON] та [PERSON] втретє відібрано у матері. Тобто, відповідачці надавалась можливість виправитись та органом опіки та піклування із нею проводились неодноразово бесіди щодо створення належних та безпечних умов проживання дітей, її працевлаштування, однак вона вказаними порадами не скористалась, не змінила свою поведінку у кращу сторону. Відповідачка на даний час не працевлаштована та зловживає спиртними напоями, дані обставини нею не спростовані. На переконання суду, поведінка відповідачки є особливо непридатною або явно неблагополучною для виховання дітей. Наявні у справі докази свідчать про винну поведінку відповідачки та свідоме нехтування нею своїми обов`язками по вихованню малолітніх синів. Відповідачка [PERSON] не вчинила жодних дій, які б свідчили про зміну її ставлення до життя сім`ї, матеріального забезпечення та виховання дітей, не працевлаштувалася що свідчить про відсутність об`єктивних причин неможливості відповідача забезпечити дітей необхідним для розвитку та виховання в домашніх умовах. При цьому судом не встановлено обставин, існування яких, перешкоджає у здійсненні відповідачкою своїх батьківських обов`язків. Бажання відповідачки, не позбавляти її батьківських прав, не може вважатися проявом батьківського піклування, бажанням брати участь у вихованні синів, виконувати батьківські обов`язки. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що мати малолітніх [PERSON] не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не займається їх вихованням, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не проявляє материнської турботи. Тобто, відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків. А тому суд вважає за необхідне на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей. За таких обставин позов підлягає до задоволення. На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved