Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивач [PERSON] звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 23 жовтня 2017 року, він у присутності двох свідків, позичив [PERSON] кошти у сумі 3500 гривень. Факт одержання коштів [PERSON] підтверджено розпискою останнього, написаною власноручно. Згідно із розписки написаної власноруч відповідач зобов`язувався вказані кошти повернути до 25 жовтня 2017 року. На час подачі позовної заяви отримані в борг грошові кошти [PERSON] не повернув, на письмові прохання жодним чином не реагує, що є свідченням прострочення свого зобов`язання боржником. Посилаючись на положення ст.ст. 1047-1049 ЦК України позивач просить задовольнити його вимоги. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 22 жовтня 2020 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 11 січня 2021 року зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 12 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 годину 00 хвилин 24 травня 2021 року. Зазначена ухвала поштовим зв`язком направлена сторонам у справі. Відповідачеві разом з ухвалою направлено копію позовної заяви з доданими документами. Одночасно відповідачеві роз`яснено його право подати відзив на позов. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] , заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомляв та відзиву на позов не направив. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11 годину 20 вересня 2021 року. 20 вересня, 08 листопада, 16 грудня 2021 року та 02 лютого 2022 року справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та призначено до розгляду 12 квітня 2022 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. 20.07.2021 через канцелярію суду подав заяву, якою просить справу розглядатиу його відсутності. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся шляхом надсилання поштового відправлення з судовою повісткою про виклик до суду, які було вручено йому особисто, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення від 07 жовтня, 18 листопада, 28 грудня 2021 року. 15 лютого 2022 року поштове відправлення повернуто до суду через закінчення терміну зберігання. Крім того, про місце, час та дату слухання відповідач повідомлявся розміщенням оголошення на офіційному сайті суду від 21 вересня, 16 грудня 2021 року. Так, відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд розглядає справу за наявними письмовими матеріалами. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії розписки від 23 жовтня 2017 року вбачається, що відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 3 500 гривень без відсотків та зобов`язувався повернути гроші в повному обсязі своєчасно до 25 жовтня 2017 року. У разі не повернення коштів [PERSON] залишає право за позичальником звернутися до суду. Розписка складена без фізичного примусу та морального утиску, у присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] .. 16 жовтня на 2020 року адресу відповідача позивач надіслав письмову вимогу з пропозицією повернути борг протягом п`яти банківських днів з часу отримання вимоги. На звернення позивача щодо повернення коштів у сумі 3500 гривень, відповідач не реагує, чим ухиляється від вирішення спору. На час подачі позовної заяви [PERSON] отримані в борг грошові кошти не повернув, на письмові прохання жодним чином не реагує, що є свідченням прострочення свого зобов`язання боржником. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки зобов`язання повернути борг відповідачем [PERSON] не виконані, то є законні підстави для задоволення позову шляхом стягнення боргу у сумі з 3500 гривень на користь позивача. Щодо судових витрат Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 840 грн, сплачений ним при поданні позовної заяви, що підтверджується квитанцією № 43 від 16 жовтня 2020 року. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved