Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що в ході надання правової допомоги [PERSON] адвокатом Тимошенком А.В. було здійснено моніторинг сайту реєстру боржників, в результаті чого було встановлено, що 16.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. було відкрито виконавче провадження № 65178030 на підставі виконавчого напису № 30697, вчиненого 18.03.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості. На адвокатський запит від 05.05.2021, направлений на адресу приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. щодо підстав відкриття виконавчого провадження, було надано відповідь. Адвокатський запит від 30.03.2021, направлений на адресу приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. щодо підстав вчинення ним виконавчого напису, було проігноровано. Позивач зазначає, що жодних повідомлень від Відповідача за час існування заборгованості він не отримував, в тому числі і щодо порушення умов кредитного договору. Позивач ніколи не мав та наразі не має будь-яких правовідносин з Відповідачем. Тому позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», так як вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався нечинним законодавством, не перевіривши безспірність вимог. На підставі викладеного, просив суд визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача всі понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 17.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та проведення підготовчого судового засідання призначено на 20.07.2021. Цією ж ухвалою суду витребувано письмові докази за клопотанням позивача. Ухвалою суду від 17.05.2021 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 65178030 до набрання рішенням по справі законної сили. Ухвалою суду від 26.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.11.2021. Від представника позивача - адвоката Тимошенка А.В., надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив. Представник [PERSON] надіслав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Від третьої особи - приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С., надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, пояснень суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.03.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 30697 щодо стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 2908804098/287322 від 17.04.2019, укладеним з ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги № ЕМ-4 від 17.11.2020, є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Не погоджуючись із доводами, викладеними в позовній заяві, Відповідач надіслав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що Відповідачем при зверненні до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису були дотримані вимоги п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Крім того вважає, що сума витрат на правничу допомогу значно завищена та не відповідає складності справи. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань. [PERSON] у позовній заяві зазначає, що стягувач взагалі не надсилав боржнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору. Крім того, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», звертаючись до приватного нотаріуса за виконавчим написом, не надало підтвердження про отримання [PERSON] вимоги про сплату боргу, тому останній був позбавлений можливості дізнатись про наявність такої вимоги, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів в редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, в матеріалах справи міститься виписка з особового рахунку за Кредитним договором № 2908804098/287322 від 17.04.2019, однак обґрунтованого та детального розрахунку вказаних нарахованих сум, а також правильність зазначеного періоду заборгованості - суду не надано, відтак, суд погоджується з доводами позивача про те, що заборгованість не є безспірною. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172. Пункт 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908,00 грн та за заяву про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн. Разом з тим, суд не погоджується з доводами Відповідача про те, що сума витрат на правничу допомогу значно завищена та не відповідає складності справи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем до позовної заяви долучено наступні документи: копія договору про надання правової допомоги від 20.04.2019, укладений між [PERSON] та адвокатом Тммошенком А.В., копія ордеру на надання правової допомоги серії ЗП № 122190, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 002069, копія розрахунку вартості юридичних послуг від 09.02.2021, копія акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих юридичних послуг) від 05.05.2021 на суму 2 500,00 грн та копія прибуткового касового ордера на суму 2 500,00 грн, копія акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих юридичних послуг) від 14.05.2021 на суму 6 500,00 грн та копія прибуткового касового ордера на суму 6 500,00 грн. В той же час Відповідачем не наведено підстав для зменшення розміру правничої допомоги, але саме на нього, як на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума у розмірі 9 000,00 грн, що є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved