Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту припинення трудових відносин. Свою заяву обґрунтовує тим, що 05 травня 2016 року між нею та ФОП [PERSON] був укладений безстроковий трудовий договір про прийняття її на роботу на посаду менеджера (управителя) зі збуту. Трудовий договір був укладений в м. Харків, де ФОП [PERSON] та заявник проживали як чоловік і дружина в зареєстрованому шлюбі за спільною адресою: [ADDRESS] , та зареєстрований у державній службі зайнятості, яка здійснила реєстрацію трудового договору. [INFO] чоловік заявниці та її роботодавець [PERSON] помер у м. Харків. Після чого, заявник у вересні 2021 року звернулась до центру надання адміністративних послуг м. Харків, подавши копію свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER] від 08 вересня 2021 року, її повідомили, що в зв`язку із смертю [PERSON] , автоматично припиняється державна реєстрація підприємницької діяльності останнього, а отже трудовий договір між нею та ФОП [PERSON] фактично і юридично припинив свою дію. В березні 2022 року в зв`язку з бойовими діями в м. Харків, заявник була змушена переїхати до м. Сміла Черкаської області, де 18 березня 2022 року була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа. Цього ж дня вона звернулася до Смілянської міськрайонного центру зайнятості Черкаської області із заявою про постановлення на облік як безробітну. Разом з тим, заявнику було відмовлено в постановленні на облік як безробітної, оскільки за відомостями Єдиного державного реєстру між заявником та ФОП [PERSON] продовжує діяти безстроковий трудовий договір, укладений 05 травня 2016 року в м. Харків. Заявник також вказує, що в зв`язку з введенням в Україні військового стану не можливо внести відомості до Державного реєстру фізичних осіб-платників податку про припинення підприємницької діяльності ФОП у зв`язку з його смертю, як передбачено ст. 65 Податкового кодексу України, на підставі свідоцтва про смерть ФОП, оскільки доступ до системи даного Державного реєстру на період воєнного стану призупинено. Відтак, провести реєстрацію припинення трудового договору в такому випадку немає можливості. В зв`язку з вказаними обставинами заявник змушена звернутися до суду з даною заявою. Просить встановити факт, що трудові відносити, зареєстровані 05 травня 2016 року між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , припинені в зв`язку зі смертю останнього [INFO] . В судове засідання заявник не з`явилася, подала заяву у якій просить розглянути справу без її участі, на задоволенні заяви про встановлення факту наполягає. Заінтересовані особи - представник Смілянського міськрайонного центру зайнятості Черкаського обласного центру зайнятості населення, та представник Смілянського центру з надання адміністративних послуг, в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Згідно копії трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 05 травня 2016 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений безстроковий трудовий договір про прийняття її на роботу на посаду менеджера (управителя) зі збуту (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 вересня 2021 року Відділом ДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) роботодавець [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Харків Харківської області (а.с. 9). Із копії довідки № 7104-5000435843 від 18 березня 2022 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце перебування якої: [ADDRESS] (а.с. 6). Факт звернення заявника до Смілянського міськрайонного центру зайнятості Черкаського обласного центру зайнятості населення підтверджується копією письмової заяви останньої від 30 березня 2022 року (а.с. 10). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з ч. 1 ст. 50 ЦК України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюються Конституцією України та законом. Частиною 4 ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Отже, з моменту смерті фізичної особи-підприємця припиняються і трудові відносини з працівником. Положеннями ст. 36 КЗпП України передбачено, що підставами припинення трудового договору є, зокрема, угода сторін, розірвання трудового договору з ініціативи працівника, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до вимог пункту 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001 №260, у разі закінчення строку дії трудового договору або припинення його дії безстроково в трудовий договір фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації. Тобто, механізм припинення трудового договору у разі смерті роботодавця фізичної особи-підприємця на даний час чинним законодавством не визначений. Окремі роз`яснення із цього приводу були надані Міністерством праці в листі від 05 березня 2003 року № 06/2-2/51, згідно з яким, у разі смерті однієї зі сторін трудові відносини між ними припиняються (достроково), тому виникає необхідність зняття з реєстрації в службі зайнятості трудового договору «у зв`язку зі смертю роботодавця» на підставі документів, що підтверджують його смерть, однак з 01 січня 2015 року реєстрація в держслужбі зайнятості укладення і розірвання трудового договору, укладеного між працівником і ФОП скасована і у теперішній час для такої реєстрації немає законодавчих підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлення в судовому порядку факту припинення трудових відносин має юридичне значення для заявника, так як дозволить їй використати її право на працю та стати на облік в центр зайнятості. Іншої можливості встановити даний факт заявник не має. Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги, що заявник позбавлена можливості зареєструвати у встановленому законом порядку припинення своїх трудових відносин з роботодавцем в зв`язку зі смертю останнього, оскільки дане питання законодавчо не врегульоване, а не прийняття по суті рішення у даній справі може вплинути на її права, тому з метою захисту прав заявника, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від від 8 липня 2011 року 3674-VI, заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно, звільняються від сплати судового збору. Таким чином, оскільки заявник звільнена від сплати судового збору, згідно п. 21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved