Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] , 18.12.2015 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Делятинської селищної ради Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, актовий запис № 42. З 15 січня 2021 року фактичні сімейні відносини між нею та відповідачем припинені. В зв`язку з цим, одночасно з поданням позовної заяви до суду про стягнення аліментів, нею подано позовну заяву про розірвання шлюбу. За час шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] , який на даний час проживає разом з нею. На даний час вона разом з малолітнім сином проживають в житловому будинку її батьків. Син знаходиться на її повному утриманні. Після припинення сімейних відносин відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Тому витрати на утримання дитини вона несе сама і частково матеріально їй допомагають її батьки. Крім того відповідач з сином не спілкується. Син весь час проводить з нею та вона доглядає за ним. Син [PERSON] перебуває в групі короткотривалого перебування дітей 5-річного віку в Делятинському ліцеї № 1. Вона не має можливості влаштуватись на роботу за місцем проживання. Також в зв`язку з тим, що за дитиною потрібен постійний догляд, вона не має змоги працювати далеко від місця проживання. Власного житла вона не має, земельних ділянок у власності теж не має. В зв`язку з тим, що відповідач не надає кошти на утримання сина, виникла обмежена можливість в придбанні засобів для їхнього нормального проживання та розвитку. Вона не має змоги самостійно забезпечити дитини достатній рівень життя. Відповідач аліменти нікому не платить, стягнень за виконавчим документами з останнього не проводиться, іншої сім`ї чи інших утриманців він немає, непрацездатних батьків теж немає, є фізично здоровою людиною. Відповідач працює по заробітках в Бельгії, з чого має значний дохід. Тому вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн. щомісячно. Стислий виклад позицій сторін: Позивач та її представник в судове засідання не з`явилась, від представника позивача поступила письмова заява, в якій вона просить дану справу розглядати в їх відсутності, позовні вимоги позивача підтримує повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 2600 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правову допомогу. Відповідач в судове засідання також не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі, однак заперечує проти розміру аліментів, визначеного позивачем, оскільки він офіційно не працює, на праві власності, володіння або користування рухомого та нерухомого майна та не має, через важку економічну ситуацію в державі знайти роботу не може. Крім того зазначає, що посилання позивача на те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання сина є надуманими, оскільки з часу припинення сімейних відносин він в міру своїх можливостей продовжує брати участь в матеріальному забезпеченні сина. Просить визначити аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги щодо стягнення з нього на користь позивача судових витрат не визнає. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.02.2022 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.12.2015 у виконавчому комітеті Делятинської селищної ради Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, актовий запис № 42 (а.с. 3). За час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 6). Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, та довідки про склад сім`ї від 02.02.2022 № 52, виданих Делятинською селищною радою, позивач [PERSON] на даний час разом з малолітнім сином [PERSON] зареєстровані і проживають в [ADDRESS] , в будинку матері позивача. Зі слів заявниці малолітній син знаходиться на її утриманні. Батько дитини, [PERSON] , матеріально сім`ю не забезпечує, разом з сім`єю не проживає, участі у вихованні сина не бере (а.с. 7-8). Згідно довідки Делятинської селищної ради від 03.02.2022 № 24/01-53 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , перебуває в групі короткотривалого перебування дітей 5-річного віку в Делятинському ліцеї № 1 (а.с. 12). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 297486761 від 02.02.2022 вбачається, відомості про наявність зареєстрованих за [PERSON] прав власності на нерухоме майно, інших речових прав, іпотек, обтяжень, в даних реєстрах відсутні (а.с. 13). Відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має змогу надавати кошти на утримання малолітньої дитини. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2100 гривень. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Крім того факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 05.02.2022, та квитанцією до прибуткового касового ордера № 6 від 05.02.2022 на суму 2500 грн. (а.с. 27-28). Тому питання розподілу витрат позивача на професійну правничу буде вирішуватись судом в порядку ст. 141 ЦПК України. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів на утримання малолітнього [PERSON] суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, вік дитини, матеріальний стан позивача, яке офіційно не працює, проживає на тимчасові заробітки, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвиту та здоров`я дитини, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно не працює, проживає на тимчасові заробітки, відсутність доказів щодо незадовільного стану його здоров`я, наявності в нього інших утриманців чи тяжкого матеріального становища, обов`язку обох батьків утримувати дитину, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити частково і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи положення ст. 191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 09.02.2022. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1923 грн. 00 коп. витрат на\~професійну правничу\~допомогу в\~користь позивача\~пропорційно задоволених\~позовних вимог\~(76,92\~відсотки),\~а також 992 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved