Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 лютого 2022 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . 21.04.1988 року батько склав на нього заповіт, яким все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належатиме йому на день смерті заповів йому, своєму синові. За час свого життя батько [PERSON] був членом гаражного кооперативу «Автолюбитель-7». Даний гараж був побудований на відведеній кооперативу ділянці згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 10.06.1975 року за № 100, введений в експлуатацію в 1976 році. За будівництво гаражу його батько 13.04.1988 року сплатив 2000 карбованців. На підставі рішення виконавчого комітету Залізничної районної Ради народних депутатів міста Львова від 09.06.1987 року №234 його батькові [PERSON] було видано ордер на право па заняття гаража (бокса) товариства «Автомотолюбитель». Після смерті батька членом автогаражного кооперативу став він. Однак право власності на цей гараж його батько [PERSON] належним чином протягом свого життя не оформив з різних причин та обставин і, відповідно, не отримав свідоцтва про право власності. Він проживав разом із своїм батьком [PERSON] на час його смерті. Після його смерті спадщину він прийняв в порядку ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, а саме - шляхом вступу в управління спадковим майном, однак своїх спадкових прав не оформив. Згідно ст. 1268 ЦК України особа, яка на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, вважається такою, що прийняла спадщину. Для цього, щоб оформити право власності на даний гаражний бокс в порядку спадкування та отримати свідоцтво про право власності, йому необхідно надати нотаріусу свідоцтво про право власності на вищезгаданий гараж, видане на ім`я померлого [PERSON] , однак правовстановлюючий документ відсутній. Згідно довідки гаражного кооперативу «Автолюбитель-7» від 21.07.2021 року №15 про те, що [PERSON] був членом гаражного кооперативу «Автолюбитель-7», що розташований по вул.Сяйво,2-а згідно до рішення виконавчого комітету Залізничної Ради народних депутатів від 09.06.1987 № 234 та йому належить гаражний бокс № [NUMBER] , який побудований на відведеній кооперативу земельній ділянці згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 10.06.1975 року № 100, введений в експлуатацію в 1976 році. Пайовий внесок повністю сплачений. Проте ЦНAП Львівської міської ради відмовило йому у видачі свідоцтва про право власності на моє ім`я, роз`яснено, що не має правових підстав для оформлення права власності на вищезгадане майно за померлим [PERSON] . Оскільки він позбавлений можливості оформити спадщину та отримати свідоцтво про право власності на вказаний гаражний бокс на загальних підставах він змушений звернутися до суду. Просить суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на гаражний [NUMBER] , що розташований в гаражному кооперативі «Автолюбитель-7» за адресою [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома, заперечень суду не надав, позивач не заперечував проти винесення заочного рішення, у зв`язку з чим у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідача, постановляючи заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності зі ст.331 ЦК України, якщо договором, чи законом установлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту прийняття в експлуатацію. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що був складений актовий запис №5529 від 1 жовтня 1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та підтверджується наданою суду копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] . За життя 21.04.1988 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений 21 квітня 1998 року нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори у реєстрі за №1-1821, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належатиме йому на день смерті заповів своєму синові, позивачу по справі - [PERSON] . Як вбачається з ордеру № 3851 від 22.02.1988 серія АБ [PERSON] був членом гаражного кооперативу «Автолюбитель-7», що розташований по вул.Сяйво,2-а . Даний гараж був побудований на відведеній кооперативу ділянці згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 10.06.1975 року за № 100, введений в експлуатацію в 1976 році. Позивач [PERSON] проживав із своїм батьком [PERSON] за адресою адресою [ADDRESS] . на час його смерті. Після його смерті спадщину позивач прийняв, згідно до порядку ст.549 ЦК України в рел.1963 року, а саме - шляхом вступу в управління спадковим майном, однак своїх спадкових прав не оформив. Згідно ст. 1268 ЦК України особа, яка на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, вважається такою, що прийняла спадщину. Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера № 269 від 23.04.2021 року позивач повністю вніс пайовий внесок у розмірі 640 грн. та повністю користується гаражем. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Позивачу ЦНAП Львівської міської ради відмовлено у реєстрації права власності на гараж, оскільки померлий батько не оформив його на своє ім`я. Суд вважає,\~що відсутність\~державної реєстрації\~майнових прав\~у померлого\~ [PERSON] \~на гараж,\~не позбавляє\~спадкоємця права\~на спадщину.\~Обставини,\~які б\~перешкоджали визначити\~за позивачем\~право власності\~на них\~відсутні.\~ Суд також враховує, що при цьому права та інтереси відповідача ніяким чином не порушуються. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання судових\~витрат суд\~вирішує на\~підставі ст.141\~ЦПК України\~та покладає\~на позивача.

Outcome: approved