Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-21 00:00:00

29 квітня 2021 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю « Смартлаб» звернулись до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги (позика). Свої вимоги мотивує тим, що між товариством з обмеженою відповідальністю « Смартлаб» та фізичною особою [PERSON] на підставі письмової заяви від 26.02.2020 року був укладений договір № 26022020 про надання поворотної фінансової допомоги ( позики) від 26.02.2020 року. За умовами договору позивач надав поворотну фінансову допомогу відповідачу у розмірі 400000,00 грн., а відповідач отримав її за зобов`язався повернути згідно із графіком додатком 1 Договору до 26.02.2021 року ( включно). Переказ коштів на банківський рахунок відповідача від позивача підтверджується платіжним дорученням № 524 від 26.02.2020 року та № 535 від 28.02.2020 року. Відповідно до додатку 1 Договору відповідач зобов`язався повернути отримані кошти за наступним графіком: до 26.03.2020 року ( включно) 10000,00 грн.; до 26.04.2020 року ( включно) 10000,00 грн.; до 26.05.2020 року (включно) 10000,00 грн.; до 26.06.2020 року ( включно) 20000,00 грн.; до 26.07.2020 року (включно) 20000,00 грн.; до 26.08.2020 року ( включно) 20000,00 грн.; до 26.09.2020 року (включно) 51667,00 грн.; до 26.10.2020 року ( включно) 51667,00 грн.; до 26.11.2020 року ( включно) 51667,00 грн.; до 26.12.2020 року (включно) 51667,00 грн.; до 26.01.2021 року ( включно) 51667,00 грн.; до 26.02.2021 року (включно) 51667,00 грн. Натомість відповідачем були здійснені наступні перерахунки ( повернення) грошових коштів: 26.03.2020 року 10000,00 грн.; 24.04.2020 року 10000,00 грн.; 29.05.2020 року 10000,00 грн.; 01.12.2020 року 1000,00 грн.; 02.12.2020 року 1000,00 грн.; 03.12.2020 року 1000,00 грн.; 04.12.2020 року 1000,00 грн.; 09.12.2020 року 1000,00 грн.; 13.04.2021 року 1000,00 грн.; 16.04.2021 року 500,00 грн. Всього повернуто 36500,00 грн. Як видно із графіку повернення коштів відповідач почав порушувати умови договору з 26.05.2020 року щодо строку повернення коштів та з 26.06.2020 року щодо суми повернення коштів. Станом на момент подання позовної заяви відповідач не виконав свої зобов`язання за договором на суму 363500,00 грн. Граничний термін повернення коштів наступив 26.02.2021 року включно. Пунктом 4.3 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасного повернення коштів позичальником в строк згідно пункту 2.4. Договору ( до 26.02.2021 року включно), позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 15 відсотків від непогашеної суми. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у\~ зв`язку з\~ чим має заборгованість у розмірі 425742,84 грн., з яких: 363500,00 грн. основний борг; 54450,00 неустойка ( штраф); 1613,34 грн. 3 відсотки річних; 6179,50 грн. інфляційні витрати. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі - 6386,14 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 6500,00 грн. Так, позивачем не одноразово на адресу суду було направлено заяви про зменшення/збільшення розміру позовних вимог. Отже, в останній редакції позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь заборгованість у розмірі 460225,71 грн., судовий збір у розмірі - 6903,39 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6500,00 грн. В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву в якому представник відповідача [PERSON] адвокат Тельманшон М.С. просить задовольнити позов ТОВ « Смартлаб» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги ( позики) частково, мотивуючи свої вимоги, тим, що відповідно до умов договору про стягнення штрафу в розмірі 15 відсотків від суми боргу. Договором дійсно передбачена відповідальність за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 15 відсотків від несплаченої суми. Але, відповідно до п. 4.3.1. Договору: «Позичальник залишає за собою право на застосування штрафних санкцій за невиконання умов Договору». Згідно з преамбулою договору, позичальником є [PERSON] відповідач по справі. Тобто, відповідно до умов Договору, штрафні санкції можуть бути стягнуті з відповідача лише в тому разі, якщо він дав на це письмову згоду. Але відповідач ( позичальник) такої згоди не надав. Тому вимога про стягнення штрафу є безпідставною. Щодо законодавчих обмежень по стягненню штрафних санкцій за договором позики. На цей час в Україні продовжується епідемія коронавірусу SARS-CoV-2. Пунктом 15 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу встановлено наступне: У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит ( позику) банком або іншим кредитодавцем ( позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця ( позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Тому у позивача немає також законних підстав стягувати з відповідача штрафні санкції за договором. Крім того, зазначив, що витрати на правову допомогу позивача є не спів мірними зі складністю справи. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява складена та підписана ТОВ « Смартлаб» в неї немає посилання на те, що її підготував адвокат Мураховський І.В. Позовна заява та додатки підписані керівником ТОВ « Смартлаб» на 1 аркуші не вказані особисті дані адвоката. Також, договором про надання правової допомоги від 26.04.2021 року не передбачено обов`язку адвоката щодо складання позовної заяви. Тому є підстави щодо зменшення розміру витрат, які можуть бути стягнуті з відповідача за надання правової допомоги позивачу. Відповідач визнає, що дійсно був укладений договір про надання зворотної фінансової допомоги, що відповідач має заборгованість перед позивачем за цим договором у розмірі 363500,00 грн., повинен сплатити 3 відсотки річних у розмірі 1613,34 грн. та інфляційні витрати в розмірі 6179,50 грн. Що загалом складає 371292,84 грн. Відповідач частково визнає вимоги щодо стягнення на користь позивача судових витрат за сплату судового збору в розмірі 371292,84 х 1,5 відсотків = 5569,4 грн. Попередній ( орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 6000,00 грн. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява в якій він просить розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява в якій він просить суд розглянути справу у їх відсутність. Позовні вимоги визнають частково, а саме : у розмірі 363500,00 грн. , повинен сплатити 3 відсотки річних у розмірі 9829,44 грн. та інфляційні витрати в розмірі 32446,27 грн. Що загалом складає 405\~775,71грн. Частково визнає вимоги позивача щодо стягнення судових витрат, а саме: стягнення судового збору у розмірі 6086,64 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5720,00 грн. Не визнають вимоги позивача щодо стягнення штрафу у розмірі - 54450,00 грн., оскільки п. 15 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу встановлено мораторій на стягнення штрафів, пені, неустойки в період дії карантину у зв`язку із COVID-19. Також просять стягнути з позивача витрати на правову допомогу в розмірі 720,00 грн. Враховуючи,\~що розгляд\~справи відбувався\~у відсутність\~сторін,\~відповідно до\~ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові заяви представника позивача та відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до\~ст.202 ЦК України,правочином є дія особи, спрямована на набуття, заміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно ч.ч.1, 2\~ст.207 ЦК України правочин, вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 26 лютого 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю « Смартлаб» та [PERSON] укладено договір № 26022020 про надання поворотної фінансової допомоги ( позики). Відповідно до п. 2.1 договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України у сумі 400000,00 грн. Поворотна фінансова допомога надається позикодавцем не пізніше ніж через 10 робочих днів із дати підписання цього договору. У пункті 2.3. договору визначено, що поворотна фінансова допомога надається шляхом перерахування грошових коштів позичальнику на картковий рахунок зазначений у розділі 9 цього Договору. Згідно п. 2.4. договору поворотна фінансова допомога надається на 12 місяців строком до 26 лютого 2021 року ( включно). Крім того, пунктами 4.1., 4.2. договору поворотної фінансової допомоги визначено, що сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором відповідно до чинного законодавства України. Позичальник відповідає перед позикодавцем за порушення умов Договору, якщо не доведе, що порушення умов Договору сталося не з його вини. Пунктом 8.5. договору про надання поворотної фінансової допомоги ( позики) передбачено, що додаток 1 до цього договору « Графік повернення платежів» є невід`ємною частиною цього договору. Так, відповідно до додатку 1 до договору № 26022020 року від 26.02.2020 року встановлено графік повернення платежів згідно договору № 26022020 від 26.02.2020 року про надання поворотної фінансової допомоги ( позики), а саме: до 26.03.2020 року 10000,00 грн.; до 26.04.2020 року 10000,00 грн.; до 26.05.2020 року 10000,00 грн.; до 26.06.2020 року 20000,00 грн.; до 26.07.2020 року 20000,00 грн.; до 26.08.2020 року 20000,00 грн.; до 26.09.2020 року 51667,00 грн.; до 26.10.2020 року 51667,00 грн.; до 26.11.2020 року 51667,00 грн.; до 26.12.2020 року 51667,00 грн.; до 26.01.2021 року 51667,00 грн.; до 26.02.2021 року 51665,00 грн. З наявних в матеріалах справи копій платіжних доручень № 524 від 26 лютого 2020 року та № 535 від 28 лютого 2020 року, вбачається, що [PERSON] отримала від ТОВ «Смартлаб» поворотну фінансову допомогу в розмірі 400000,00 грн. Згідно п.3.1. договору про надання поворотної фінансової допомоги (позики) повернення грошових коштів проводиться у безготівковій формі на рахунок позикодавця зазначений у Розділі 9 цього Договору у строки. Суми та строки повернення платежів визначені у Додатку 1 до цього договору. Судом встановлено, що відповідачем були здійснені наступні перерахунки (повернення) грошових коштів: 26.03.2020 року 10000,00 грн.; 24.04.2020 року 10000,00 грн.; 29.05.2020 року 10000,00 грн.; 01.12.2020 року 1000,00 грн.; 02.12.2020 року 1000,00 грн.; 03.12.2020 року 1000,00 грн.; 04.12.2020 року 1000,00 грн.; 09.12.2020 року 1000,00 грн.; 13.04.2021 року 1000,00 грн.; 16.04.2021 року 500,00 грн. Всього повернуто 36500,00 грн. Залишок суми боргу за договором позики складає 363500,00 грн. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Частиною 1\~ст.530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною1\~статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1\~ст.1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 ЦК України, за якою боржник зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, сума боргу за договором позики складає 460225,71 грн., яка складається з: 363500,00 грн. сума основного боргу; 32446,27 грн. інфляційні витрати; 9829,44 грн. 3 відсотки річних; 54450,00 грн. неустойка ( штраф). Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 ( зі змінами) з 12.03.2020 року і по теперішній час на території України установлено і діє карантин з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби, спричиненої корона вірусом. Пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Отже, суд вважає за необхідне в задоволені вимоги позивача щодо стягнення з відповідача неустойки ( штрафу) в розмірі - 54450,00 грн. відмовити. Таким чином,\~оскільки під\~час розгляду\~справи підтвердився\~факт порушення\~відповідачем грошового\~зобов`язання\~за договором\~про надання\~поворотної фінансової\~допомоги №\~26022020\~від 26.11.2020\~року.\~Відповідачу [PERSON] \~було відомо\~про необхідність\~виконання взятих\~на себе\~зобов`язань,\~але ж\~остання їх\~належним чином\~не виконала.\~Тому,\~враховуючи також,\~що відповідачем\~частково визнаються\~позовні вимоги,\~в рахунок\~погашення заборгованості\~за договором\~про надання\~поворотної фінансової\~ допомоги\~з відповідача\~на користь\~позивача слід\~стягнути за\~даним договором\~суму в\~розмірі 405775,71 грн. яка складається з: 363500,00 грн. - основна сума заборгованості; 32446,27 грн. - інфляційні витрати; 9829,44 грн. - 3 відсотки річних. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. Так, з договору про надання правової допомоги від 26 квітня 2021 року укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю « Смартлаб» та [PERSON] , вбачається, що розмір гонорару (винагороди) за надання адвокатом правничої допомоги складає 6500,00 грн. Крім того, в матеріалах справи наявна копія платіжного доручення № 5433 від 28.04.2021 року, з якого вбачається, що адвокат Мураховський Іван Васильович отримав гонорар ( винагороду) за надання правничої допомоги в розмірі 6500,00 грн. Суд, вважає що зазначена сума відшкодування відповідає критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. За викладених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення витрат \~на професійну правничу допомогу, та вважає належним чином підтвердженими та обґрунтованими вказані витрати у розмірі 6500,00 грн., а отже вважає за можливе їх стягнути з відповідача [PERSON] . Щодо розподілу наявних судових витрат по справі у виді судового збору, що сплатив позивач при подачі позову слід зазначити наступне. Так, відповідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial