Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (згідно відповіді на запит суду від 27.01.2022 року, зареєстрованого у [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що надав останньому в борг грошові кошти в сумі 20643,00 грн. строком до 01.04.2021 року на підставі боргової розписки. За її умовами, [PERSON] зобов`язався повернути суму боргу до вказаного вище числа, проте станом на день пред`явлення позову до суду взяті на себе зобов`язання виконав не в повному обсязі, повернувши лише 1000,00 грн., а відтак залишок заборгованості складає 19643 грн. На підставі вказаного, просить стягнути з відповідача вказану суму боргу. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 28.01.2022 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду, які він отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою «отримано особисто». Відтак, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. В судовому засіданні встановлено та підтверджується копією розписки, що 16.03.2021 року [PERSON] надав письмову розписку, якою підтвердив, що отримав у борг грошову суму в розмірі 20643,00 грн., яку зобов`язується повернути до 01.04.2021 року. Відповідно до ч. 1 ст.13ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 509ЦК України\~передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.525ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.526ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст.530ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1046ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При цьому, ч. 1 ст.1049ЦК України\~визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 2 ст.1047ЦК України\~дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником. Таким чином, розписка про отримання у борг грошових коштів за своєю суттю є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей, а отже розписка є не лише фактом укладення договору, а й фактом передачі позикодавцем грошової суми позичальнику. За таких обставин, досліджуючи боргову розписку, яка міститься в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що дана розписка є підтвердженням існування між сторонами договірних зобов`язань й відповідно свідчить про існування між сторонами саме укладеного договору позики та є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Як убачається із розписки,\~ [PERSON] отримав у борг 20643 (двадцять тисяч шістсот сорок три) грн, які зобов`язався повернути 01.04.2021 року. Станом на момент подачі позову до суду, а саме до 05.01.2022 року, відповідачем свої зобов`язання виконано частково, повернуто грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча гривень), решта коштів, а саме 19\~643 (дев`ятнадцять тисяч шістсот сорок три) гривні не повернуто. А відтак, внаслідок порушення зобов`язання за договором позики у відповідача виникла заборгованість в сумі 19\~643 (дев`ятнадцять тисяч шістсот сорок три) грн. Суд вбачає підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної вище суми заборгованості. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як позивач є інвалідом ІІ другої групи і це документально підтверджено, у відповідності до п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, судові витрати у розмірі 992,40 грн. відлягають стягненню з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: approved