Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

Позивач 10.11.2021 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 12.10.2021 р. вона придбала за договором купівлі-продажу квартиру [ADDRESS] . Фактично між нею та продавцем виконані всі умови договору купівлі-продажу, за виключенням п.4.1.1 вказаного договору про зняття з реєстрації осіб, що зареєстровані за вищевказаною адресою. До теперішнього часу в належній їй квартирі зареєстрований син колишньої власниці житла - [PERSON] , який в квартирі не проживає, належних йому речей в квартирі не має, місце проживання відповідача позивачу не відоме. За позовом позивач просить усунути перешкоди у користуванні власністю - квартирою [ADDRESS] шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним приміщенням. Ухвалою від 17.11.2021 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 24.01.2022 р. 24.01.2022 р. засідання відкладено на 21.04.2022 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив рішення за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З письмових документів встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.10.2021 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А., зареєстрованого в реєстрі за № 4810, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с.11-12). Право власності позивача на згадану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13). В квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач, який не є членом сім`ї позивача (а.с.16). Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] був зареєстрований в квартирі за згодою попереднього власника. На підставі договору купівлі-продажу від 12.10.2021 р., квартира перейшла у власність [PERSON] . Відповідач не є членом сім`ї нового власника та має реєстрацію поза її волею. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Фактично попереднім власником було встановлено сервітут щодо права проживання відповідачів в частці належному йому на той час будинку. Однією із підстав припинення сервітуту, у тому числі особистого, згідно із п.4 ч.1 ст.406 ЦК України, є припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. В даному випадку змінився власник квартири, у попереднього власника припинилося право власності на спірний будинок, а відповідно припинилося і право користування цим будинком як колишнього власника, так і у осіб, яким попереднім власником надавалося право користування нерухомістю. Тобто припинилася обставина, яка була підставою для встановлення сервітуту. За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач втратив право користування нерухомістю, а саме квартирою [ADDRESS] , оскільки його право було похідним від права власності попереднього власника. На підставі викладеного,

Outcome: approved