Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюб між відповідачами було розірвано за рішенням суду. Посилається на те, що певний період часу вона проживала із своєю мамою, а [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON] на її утримання, однак, через певний час, відносини із мамою погіршилися у зв`язку з створенням нею нової сім`ї. Наразі [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS] , окремо, і тому позивачка змушена була переїхати проживати до батька. Враховуючи, що вона проживала та була на утриманні батька, Кіцманським районним судом було винесено рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі по 500 гривень щомісячно до її повноліття, починаючи стягнення з 04.11.2016 року. Крім цього, вказує, що взаєморозуміння з батьком у неї теж не було. З 2019 року позивачка навчається у Брусницькому ЗЗСО-1-3 ступенів та проживає у житловому будинку по [ADDRESS] , разом зі своєю бабусею [PERSON] . Також вказує на те, що [PERSON] намагалася налагодити відносини позивачки та відповідачів, зверталася з заявою по допомогу до органу опіки і піклування при Брусницькій сільській раді та до сільського голови, однак батьки не бажають спілкуватися зі своєю дитиною. Крім того, зазначає, що фактично вона проживає, як член сім`ї із бабусею, її матеріальне утримання безпосередньо здійснюється виключно бабусею [PERSON] , натомість матір, отримуючи сплачені батьком аліменти на її утримання, використовувала кошти на свою нову сім`ю. Посилається також на те, що вона проживає у будинку бабусі, яка несе витрати на придбання продуктів харчування, предметів побуту, оплачує комунальні послуги, купує одяг, взуття, канцелярські товари, ліки то розмір пенсії є недостатнім для її повноцінного утримання. Кошти, які надходять від батьків, мають мінливий характер та невизначений розмір, їх недостатньо для повноцінного утримання, хоча батьки мають безпосередній обов`язок щодо її матеріального утримання, така ситуація порушує її права. Враховуючи те, що відповідачі мають реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, однак свідомо ігнорують та ухиляються від виконання цих обов`язків, просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття у розмірі 50% мінімального прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком від 6 до 18 років; стягнути з [PERSON] [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття у розмірі 50% мінімального прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком від 6 до 18 років та припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] за виконавчим листом виданим згідно рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.11.2016 р. по справі №718/2300/16-ц, визнавши цей виконавчий лист таким, що втратив чинність. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Відповідачка [PERSON] заперечила позовні вимоги, обґрунтувавши свою позицію тим, що має місце конфлікт між нею та донькою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає вимоги позовної заяви є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: батько [PERSON] , мати\~ [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.02.2005 року (а.с.8). Актом обстеження матеріально-побутових умов, виданим Брусницькою сільською радою 27.07.2021 року за №100, підтверджується те, що до складу сімї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , входять: онука [PERSON] , правнук [PERSON] , та правнука [PERSON] (а.с.9). Рішенням Кіцманського районного суду від 24.11.2016 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі по 500 гривень щомісячно до її повноліття, починаючи стягнення з 04.11.2016 року (а.с.10-11). Відповідно до довідки №152 від 08.10.2021 року, виданої Опорним закладом «Брусницький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ім.І.Миколайчука», [PERSON] дійсно навчається в 11-Б класі опорного закладу «Брусницький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ім.І.Миколайчука» (а.с.12). Рішенням виконавчого комітету Брусницької сільської ради №62-10/19 від 10.10.2019 року затверджено акт обстеження від 26.10.2019 року та рекомендовано [PERSON] в судовому порядку вирішити питання про її місце проживання з онукою [PERSON] у будинку, який є її власністю (а.с.13). Вирішуючи заявлені позовні вимоги, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує наступне. Статтею 51 Конституції Українивизначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно зпостановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, вказує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. Стаття 18 Декларації проголошує, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини, а найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень (зокрема у справах «Хокканен проти Фінляндії», «Фуска проти Румунії») наголосив, що при визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати, що у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною, та забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Крім того\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Також\~ст. 12 Закону України«Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Правовідносини, які є предметом спору у цій справі, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. За положеннямистатті 7\~Сімейного кодексу\~України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно, сьогодні існує широкий консенсус, на підтримку положення про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Отже, суд доходить висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст.\~182\~цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»\~установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам надані роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідачі є фізично здоровими, працездатними особами, а тому мають можливість докласти певних зусиль щодо працевлаштування та сплати аліментів на утримання своєї дитини. Відповідачі зобов`язані утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття. З огляду на наведене, виходячи із зазначених у\~статті 3 ЦК України\~засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд вважає за можливе припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] за виконавчим листом виданим, який виданий згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.11.2016 р. по справі №718/2300/16-ц, та доходить висновку про необхідність стягнення з кожного з відповідачів аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі по 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць відповідно до п.1ч.1ст.430\~ЦПК України. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved