Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

[PERSON] , яка діє всвоїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона та неповнолітня [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцями померлого [INFO] [PERSON] . 26 квітня 2018 року спадкоємці отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину. Позивачка зазначає, що наприкінці грудня 2021 року дізналася про те, що 05.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 65322277. Вказане виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни від 09.03.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1604, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» боргу у розмірі 33 413,85 грн. Позивачка вказує, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушено ст.88 Закону України «Про нотаріат». Більше того, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу був вчинений 09.03.2021 року, в той час як [PERSON] помер [INFO] . А тому, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною від 09.03.2021 року, що зареєстрований в реєстрі за №1604, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №300474038078001 від 17.08.2021 року в розмірі 32 913,85 грн., а також плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 500,00 грн.; стягнути судові витрати по справі. Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни (адреса: [ADDRESS] ) належним чином завірену копію нотаріальної справи, на підставі якої 09.03.2021 року було вчинено виконавчий напис №1604 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості в сумі 33 413,85 грн., для приєднання до матеріалів справи, яка не була виконана. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням\~ (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.\~ \~ Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Приписами ст. ст.12,81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 09.03.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1604, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №3004740308078001 від 17.08.2012 року, укладеним з АТ «АСТРА БАНК», право вимоги за яким перейшло до ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на підставі Договору з відступлення права вимоги за кредитним договорами №1533 від 02.03.2013 року укладеного з АТ «АСТРА БАНК», правонаступником усіх прав і обов`язків якого на підставі Договору №993/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 16.11.2018 року є ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №3004740308078001 від 17.08.2012 року за період з 17.11.2018 року по 01.03.2021 року в розмірі 32 913,85 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 32 913,85 грн. та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 0,00 грн., а також плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 500,00 грн./а.с. 31/. 05.05.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. відкрито виконавче провадження №65322277 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. №1604 від 09.03.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» боргу в розмірі 33 413,85 грн.\~ /а.с. 41/ Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. від 05.05.2021 року накладено арешт на транспортні засоби: CHERY, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN/номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , що належить боржнику [PERSON] . /а.с. 42/. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. від 05.05.2021 року оголошено в розшук майно боржника: транспортний засіб Марка ТЗ: CHERY Модель ТЗ: BEAT Категорія ТЗ: ЛЕГКОВИЙ Рік виробництва ТЗ: 2012 VIN [NUMBER] номер кузова: [NUMBER] Номерний знак: [NUMBER] Колір ТЗ: сірий, що належить боржнику [PERSON] . /а.с. 43/. Як встановлено судом, [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області від 11.02.2016 року /а.с. 39/. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 26.04.2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 2-178 та № 2-166, виданих державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.Г., спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] є його донька [PERSON] , [INFO] та дружина [PERSON] , [INFO] /а.с. 46-47/. Отже на момент вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни від 09.03.2021 року боржник за виконавчим написом [PERSON] вже помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 11.02.2016 року, актовий запис № 39. Судом також встановлено, що 06 вересня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після державної реєстрації якого остання змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с. 37/. Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд враховує наступне. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Порядок вчинення\~ виконавчих написів\~ визначається\~ положеннями Закону України\~ «Про\~\~\~ нотаріат» (в редакції яка діяла станом на час вчинення виконавчого напису), Порядком\~ вчинення\~ нотаріальних\~ дій нотаріусами України,\~ затвердженим\~ Наказом\~ Міністерства юстиції\~ України\~ 22.02.2012 р.\~ № 296/5;\~ постановою\~ Кабінету\~ Міністрів\~ України від 29.06.1999 р.\~ № 1172\~ «Про\~ затвердження\~ переліку\~ документів,\~ за\~ якимистягнення\~ заборгованості\~ провадитьсяу\~ безспірному\~ порядку\~ напідставі\~ виконавчих\~\~ написів нотаріусів» За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~ Законом та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~ наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса,\~ повинно існувати\~ на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із\~ заявою\~ про вчинення\~ виконавчого напису повинна існувати й,\~ крім того,\~ також\~ бути\~ безспірною,\~\~ заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 липня\~ 2017\~ року у справі № 6- 887цс17, у постанові Верховного Суду від 18 червня 2018\~ року у справі\~ №199/183/17,\~ у постанові від 04 липня 2018 року у справі №757/29988/17, у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16 та постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22.02.2017, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, вчиняючи 10 жовтня 2017 року виконавчий напис №15495, приватний нотаріус Швець Р.О. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису №1604 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, аналогічна правова позиція викладена у п.95 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 09.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та [PERSON] кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17. Що стосується строку протягом якого вчиняється виконавчий напис, суд зазначає\~ наступне. Пунктом 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі\~ Конвенція),\~ ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про\~ ратифікацію\~ Конвенції\~ про\~ захист прав людини і основоположних\~ свобод 1950 року,\~ Першого протоколу\~ та\~ протоколів\~ № 2, 4, 7\~ та\~ 11 до\~ Конвенції»,\~ яка набрала\~ чинності\~ для\~ України 11\~ вересня\~ 1997 року,\~ передбачено, що\~ кожен має\~ право\~ на розгляд\~ його\~ справи\~ судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 р. за заявою 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 р. за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність\~ встановлюється\~ тривалістю\~ у три роки. При цьому відповідно до ч. 1ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності\~ починається\~ від\~ дня,\~ коли особа довідалася або могла довідатися\~ про порушення свого\~ права або про особу, яка\~ його\~ порушила. Відповідно ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший\~ строк\~ давності,\~ виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах\~ якого\~ особа\~ може\~ звернутися до суду з вимогою про захист\~ свого цивільного права або\~ інтересу.\~ Сплив\~ позовної\~ давності, про застосування якої заявлено стороною\~ у спорі,\~ є підставою\~ для\~ відмови\~ у позові. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня\~ після відповідної\~ календарної дати або настання події, з\~ якою пов`язано його\~ початок.\~ Перебіг загальної і спеціальної\~ позовної давності починається з\~ дня, коли особа\~ дізналася\~ або могла\~ дізнатися\~ про\~ порушення\~ свого права\~ або\~ про особу, яка його\~ порушила\~ (ч. 1ст. 261 ЦК України). Початок\~ перебігу позовної\~ давності\~ співпадає\~ з моментом\~ виникнення\~ у зацікавленої сторони права на\~ позов, тобто\~ можливості\~ реалізувати\~ своє\~ право\~ в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зіст. 266 ЦК Українизі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 зробила такий висновок про застосування вказаної норми права: «Строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88\~ Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку» (пункт 80 вказаної постанови). Як вже зазначалось, на момент вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни від 09.03.2021 року боржник за виконавчим написом [PERSON] вже помер, та після його смерті минуло понад 5 років. Пунктами 3.1. 3.5. Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між\~ підприємствами, установами та організаціями - не більше\~ одного року. Безспірність\~ заборгованості\~ підтверджують\~ документи,\~ передбачені\~ Переліком\~ № 1172. Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог у зв`яку з порушенням нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не вбачає необхідності надавати правову оцінку іншим аргументам позовної заяви. Таким чином, право позивача у даному випадку порушене\~ і воно підлягає\~ судовому\~ захисту у\~ спосіб, визначений позивачем,\~ який відповідає закону. Виходячи з правової природи\~ виконавчого\~ напису,\~ який є виконавчим документом,\~ суд\~ відповідно\~ до заявлених позовних вимог, з метою\~ ефективного\~ захисту\~ порушеного\~ права позивача,\~ вважає\~ за\~ можливе застосувати такий спосіб захисту прав позивача, як\~ визнання\~ виконавчого\~ напису\~ таким,\~ що не підлягає\~ виконанню. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 09.03.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України,\~ суд\~ оцінює докази\~ за своїм внутрішнім\~ переконанням,\~ що\~ ґрунтується на всебічному, повному,\~ об`єктивному та безпосередньому\~ дослідженні\~ наявних\~ у справі\~ доказів.\~ Жоден доказ\~ не має\~ для суду\~ наперед\~ встановленого\~ значення.\~ Суд\~ оцінює\~ належність,\~ допустимість,\~ достовірність\~ кожного\~ доказу\~\~ окремо, а\~ також\~ достатність\~ і\~ взаємний зв`язок\~ доказів в\~ їх сукупності. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD ) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Суд зазначає, що ТзОВ «Росвен Інвест Україна» не подало відзиву на позов з відповідними доказами, а тому суд погоджується з доводами позивача щодо відсутності безспірної заборгованості перед стягувачем. За таких обставин, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни\~ №1604, виданий 09.03.2021 року, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №300474038078001 від 17.08.2012 року за період з 17.11.2018 року по 01.03.2021 року в розмірі 32 913,85 грн., а також плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 500,00 грн.,\~ необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Отже, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню мають бути задоволені в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved