Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області 10.02.2022 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 13 листопада 1995 року /актовий запис № 05/ Юріївською сільською радою Тарутинського району Одеської області. Свій позов позивач мотивує тим, що з 2020 року її та відповідача сімейні та подружні стосунки припинено внаслідок відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Кожний із них веде самостійне життя без врахування інтересів іншого з подружжя. Хоча вони і проживають в одному будинку, спільного господарства не ведуть, кожен має свій окремий бюджет. У шлюбі із відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Вважає, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим. Вона неодноразово пропонувала відповідачу розірвати шлюб через орган державної реєстрації актів цивільного стану, але відповідач відмовляється. В судове\~засідання позивач\~ [PERSON] не з`явилася, у позовній заяві зазначила, що просить справу розглядати у її відсутність. Будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №1940203036708 (а.с. 12) відповідач в судове засідання не з`явився без пояснення причини неявки, що у відповідності до приписів ч.ч.1, 2 ст.223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи судом. У зв`язку\~з неявкою\~сторін у\~суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 13 листопада 1995 року /актовий запис № 5/ Юріївською сільською радою Тарутинського району Одеської області між сторонами зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 13 листопада 1995 року (а.с.3). Від даного шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Сім`я розпалася через непорозуміння сторін, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюб існує формально. Відповідач не бажає розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст. 21 СК України. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при встановлених обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна сторони на даний час не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що при реєстрації шлюбу прізвище позивача було змінено із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач не вказала у своїй позовній заяві, що вона бажає відновлювати своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому суд розцінює це як бажання позивача надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved