Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

23.02.2022 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, відповідно до якої просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини, а саме [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме земельні ділянки площами 2,0010 га, 0,3809 га, 0,2500 га, 1,000 га розташованих на території Пилипівської сільської ради Фастівського району та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя померлою заповіт складений не був. З метою реалізації свого права на спадщину, заявник звернулася до Фастівської міської державної нотаріальної контори, але отримала лист про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не підтверджено належним чином факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подачею вчасно заяви про прийняття спадщини. Вказана обставина є перешкодою у здійсненні нею права на спадкування та позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання представник заявника подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути в їх відсутність. В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, 18.11.2021 року, через канцелярію суду подали листа в якому просили розглядати справу у відсутність їх представника. Проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Фастівським міськрайонним відділом ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ), про що зроблено актовий запис про смерть 111. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,0010 га, кадастровий номер: 3224985400:01:003:0173, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 946918, земельна ділянка площею 0,3809 га, кадастровий номер: 3224985401:01:002:0061, призначена для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцю згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 757756, земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер: 3224985401:01:002:0057, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка площею 1,0000 га, кадастровий номер: 3224985400:01:001:0121, призначена для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться на території Пилипівської сільської ради Фастівського району Київської області та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець заповіту не залишила, а тому в силу приписів ст. 1261 ЦК України, право на спадкування отримали [PERSON] , [PERSON] та заявник [PERSON] , як діти спадкодавця. При зверненні заявника до нотаріальної контори з заявою для прийняття спадкового майна [PERSON] , державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв"язку з тим, що нею не подано вчасно заяви про прийняття спадщини та не підтверджено належним чином факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області від 18.02.2022 року № 41, [PERSON] , [INFO] , дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , по день смерті [INFO] . Перевіряючи доводи заявника судом встановлено, що [PERSON] , згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Васильківським МРВ ГУ МВС України в Київській області 18.04.2001 року, зареєстрована з 18.05.2001 року, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Виконавчого комітету Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області від 18.02.2022 року № 42, [PERSON] , без реєстрації, але фактично постійно проживала за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] , в тому числі на час смерті спадкодавця 19.01.2021 року. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщина, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем має для неї суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця у відповідності до ст. 1268 ЦК України. В інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не може підтвердити факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 (провадження № 61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що іншим шляхом, крім судового, даний факт встановити неможливо, встановлення цього факту для заявника буде мати суттєве значення, так як стосується її права на спадкове майно, суд доходить висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved