Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд із вказаним вище позовом в якому просить: зобов`язати відповідача затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, розміром 0,2274 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в натурі за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що реалізуючи своє право на приватизацію земельної ділянки, вона у 2021 році зіткнулась із відмовою суміжного землекористувача [PERSON] , а на даний момент [PERSON] погодити межі земельних ділянок, оскільки остання вважає, що частина спірної земельної ділянки є заїздом до її будинковолодіння. Натомість представники міської ради не підписали акт узгодження меж, не надали жодних пояснень таких дій, та не надали протоколу виїздного засідання. Незважаючи на те, що сусідка [PERSON] відмовилися підписувати акт узгодження меж земельної ділянки, вона жодним чином офіційно не заявляла свої претензії щодо меж земельних ділянок, не зверталася до міської ради для врегулювання спірних відносин, не зверталася в судовому порядку щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою чи з іншими позовними вимогами. Набуття у власність (приватизацією) громадянами земельних ділянок, які перебували у їх правомірному користуванні (на них знаходили належні на праві власності житлові будинки, будівлі або споруди) регулюються статтею 377 ЦК України та статтею 120 ЗК України, що змушує її звернутися з позовом до суду. 20.12.2021 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник позивача [PERSON] подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити. Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у їх відсутності. В задоволенні позову просить відмовити з підстав викладених у відзиві. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вимогами статей 78, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивач звернулася до відповідача із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою ( [ADDRESS] ), однак комісією з питань вирішення земельних спорів при Дрогобицькій міській раді, вирішено відмовити у затвердженні цих матеріалів та рекомендовано позивачу звернутись до розробника технічної документації для зменшення площі земельної ділянки із врахуванням проїзду. Рішення Дрогобицькою міською радою по вказаній заяві, не приймалося по даний час. В матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази з боку позивача, що підтверджували би під ставність його позовних вимог та судом не здобуто таких доказів в судовому процесі, тобто встановлених джерел інформації, що має значення для справи, у зв`язку з чим не заслуговують на увагу. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів - із поданих позивачем доказів, не вбачається яке саме його право порушено. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволені позову за безпідставністю та недоведеністю.

Outcome: dismissed