Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 09 вересня 2018 року відповідач звернулася до позивача з заявою про отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписав Анкету заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 20000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 14 вересня 2021 року заборгованість відповідача складає 34091,45 гривень і яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом в розмірі 34091,45 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 09 вересня 2018 року в розмірі 34091,45 гривень та судовий збір в розмірі 2270 гривень. Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження на 24 січня 2022 року на 11.30 годині. Відповідач [PERSON] 20 січня 2021 року надала суду відзив на позовну заяву /а.с.42-47/, згідно якого зазначила, що позивачем не додано доказів, що підтверджують письмове оформлення та погодження видачу кредиту, строку його повернення та суму його видачі, оскільки саме її звернення до банку із заявою про надання кредиту, погодження між сторонами умов кредитування та підписання кредитного договору не є доказом фактичного отримання позичальником кредитних коштів. Крім того, витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи та витяг з Тарифів за картою «Monobank» не може бути належним доказом по справі, що підтверджує постанова Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс16), вказаний висновок також узгоджується із висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Також позивач не надав доказів на підтвердження відкриття банківського рахунку, видачі кредитної картки із зазначенням її реквізитів, доказів зарахування кредитних коштів та розміру нарахованого боргу, аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року в справі № 703/3063/18.Просить суд відмовити в задоволенні позову у зв`язку із неподанням стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Представник позивача 01 лютого 2022 року надав суду відповідь відзив /а.с. 52-75/, згідно якого зазначив, що відповідач підписала Анкету-заяви від 09.09.2018 року та цим підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно вимог чинного законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку. Якщо відповідач була не згодна з умовами кредитування, вона мала можливість розірвати Договір в односторонньому порядку, проте відповідач не звертався до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжувала користуватись карткою, а отже з ними погодилася. Відповідач висловив свою згоду застосовувати електронний цифровий підпис шляхом здійснення першого входу у застосунок «Monobank». Укладення між сторонами кредиту в електронній формі відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», банк ідентифікував боржника отримавши її особисті дані, включаючи паспортні дані та РНОКПП, надаючи відповідні дані боржник ознайомилася з умовами та правилами надання банківських послуг, після чого відповідач отримала доступ на отримання кредитних коштів в банківському застосунку «Monobank». Твердження відповідача про не ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицями обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту не відповідають дійсності, оскільки підписуючи Анкету - заяву відповідач приєдналася до умов кредитування, підтвердила укладення договору та зобов`язалася його виконувати. Доводи відповідача, що позивачем не доведено надання кредитних коштів спростовуються випискою по рахунку, що є первинним документом та є належним доказом заборгованості , що підтверджується позицією Верховного Суду за постановою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі № 200/5647/18. Просять суд задовольнити свої позовні вимоги та стягнути заборгованість з відповідача. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 09 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до позивача з заявою про отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписала Анкету - заяву /а.с.7/ на отримання кредиту. Відповідач отримала кредит шляхом застосування мобільного додатку «Monobank» із застосуванням цифрового підпису, що підтверджується її погодженням з умовами та тарифами банку на електронному сайт позивача./а.с.72/. У Анкеті -заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг/а.с.8-22/. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 20000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту /а.с.73/. Станом на 31 серпня 2020 року відбулося істотне порушення умов договору відповідачем, так як прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу сягнуло понад 90 днів. Відповідно до виписки руху коштів по картковому рахунку від 28 січня 2022 року /а.с.62-70/ відповідач користувалася кредитним коштами та відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором /а.с.5-6/ станом на 14 вересня 2021 року становить 34091,15 гривень і яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом в розмірі 34091,15 гривень. З наведеного вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, розмір заборгованості нею не погашений та підлягає стягненню. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Акціонерним товариством «Універсал Банк » ). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" № 2664-ІІІ від 12.07.2001 року договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону: заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, шо підписується в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону: вчинення дій, шо вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розмішено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Можливість укладення договору вищевказаним способом також підтверджується правовою позицією Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі N0 404/502/18 провадження N0 61-8449св19 від 23 березня 2020 року (Верховний Суд практично застосував умови договору з застосуванням електронного цифрового підпису щодо кредитування, які розміщені на вебсайті кредитодавця. Паперовий екземпляр не був підписаний, лише електронний договір). Згідно зі ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-УІІІ договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІУ а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» № 675-УІІІ. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-УШ зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІУ). Таким чином, враховуючи, що відповідач прийняла умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання анкети - заяви із застосуванням електронного підпису у мобільному додатку, що є однією із форм укладення кредитного договору, користувалася кредитними коштами, що підтверджується випискою по картковому рахунку, зобов`язання по у встановлений строк нею не виконані, сума заборгованості підтверджена документально і підлягає стягненню на користь позивача. Суд не приймає доводи відповідача, що договір оформлений не у відповідності до закону, з наведених вище норм. Крім того підлягає стягненню фактично отримана сума коштів, яка підтверджується випискою. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача по справі.

Outcome: approved