Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

У лютому 2022 року позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання з врахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 16897,22 грн, а також стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування позову посилається на ті обставини, що підприємством «Полтаватеплоенерго» надаються послуги з централізованого теплопостачання до квартири [ADDRESS] . Взаємовідносини позивача та відповідачів по наданню послуг з теплопостачання врегульовані ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року. Нормами зазначених нормативних актів передбачено, що плата за комунальні послуги справляється за затвердженими в установленому порядку тарифами. На споживачів покладається обов`язок сплачувати за отримані послуги у строки, встановлені договором або законом. Договір між сторонами про надання послуг не укладався, але підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги теплопостачання за вищевказаною адресою, загальною опалювальною площею 32,1 кв. м., а відповідачі такі послуги прийняли та від їх отримання не відмовлялися. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а інша зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користуватися послугами. Розмір плати за надані послуги становить: за послугу централізованого опалення 1596,93 грн./Гкал. протягом опалювального періоду. Проте покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг теплопостачання боржники не виконували належним чином, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з 01 листопада 2018 року по 01 листопада 2021 року у розмірі 14726,91 грн. За період з 21 грудня 2018 року по 01 листопада 2021 року відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано індекс інфляції у сумі 1454,26 грн. та 3% річних у сумі 716,05 грн. Загальна сума заборгованості становить 16897,22 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно та понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 лютого 2022 року\~відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 13-14). 09 березня 2022 року ухвалою суду виправлено описку в ухвалі від 28 лютого 2022 року (а. с. 15). 27 квітня 2022 року ухвалою суду залишено без розгляду позовні вимоги в частині стягнення з відповідача нарахованих індексу інфляції в сумі 1454,26 грн. та 3% річних у сумі 716,05 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 14726,91 грн. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідачка [PERSON] направила на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги не визнає, не погоджується із заборгованістю, посилаючись на обставини свого скрутного матеріального становища, інвалідності І групи та поганого самопочуття. За послуги теплопостачання сплачує, за можливості, щомісяця, оскільки тарифи є непосильними, а якість наданих позивачем послуг поганою. Також повідомила, що в судове засідання з`явитись не може за станом здоров`я. На підставі викладеного, просить скасувати відповідачам борг за послуги теплопостачання та звільнити її від сплати судового збору як інваліда І групи (а. с. 20). Причини неявки відповідачки [PERSON] суду невідомі, заяви про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, судом вжиті достатні заходи щодо належного повідомлення відповідачів та забезпечення їх участі в розгляді справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, беручи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України\~для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як видно з матеріалів справи, і не заперечується учасниками, відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Отже, хоча договір про надання послуг з теплопостачання за вказаною адресою нерухомості між сторонами по справі не укладався, однак відповідачі [PERSON] , [PERSON] проживать за вказаною адресою, а тому суд приходить до висновку, що відповідачі є фактичними споживачами послуг з теплопостачання, що відповідає вимогам чинного законодавства. Тому відповідно до вимог чинного законодавства відповідачі [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність за виконання свого обов`язку здійснювати оплату за фактично спожиті послуги з теплопостачання, оскільки домовленістю між останніми не встановлено іншого порядку участі в утриманні квартири. Відсутність порядку між власником квартири та квартиронаймачем не впливає на право позивача вимагати стягнення заборгованості з усіх споживачів таких послуг. Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~регламентовано обов`язковість укладення договору між споживачем та теплопостачальною організацією, де споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Такий обов`язок покладається саме на споживача. Не укладення такого договору між сторонами не звільняє споживача від обов`язку здійснювати оплату за фактично спожиті послуги. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі є фактичними споживачами послуг з теплопостачання, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Предметом позову, що розглядається, є стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01 листопада 2018 року по 01 листопада 2021 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~\~\~\~\~\~\~ ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» свої зобов`язання згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення виконує. Відповідачі своїх зобов`язань щодо оплати за спожиті послуги\~належним чином не виконують. Так, за період з 01 жовтня 2018 року по 01 листопада 2021 року утворилась заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 14726,91 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за адресою: [ADDRESS] (а. с. 3). Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. \~ \~ \~ \~ Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~\~\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~(далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст.\~67\~ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно\~з вимогами ст. 162 ЖК України\~відповідач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання у строки, встановлені чинним законодавством. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як споживач послуг з теплопостачання, взяті на себе зобов`язання по їх оплаті не виконує. Відповідно до ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо доводів відповідача про необґрунтоване нарахування плати за спожиті послуги та їх нібито незадовільну якість суд зазначає, що відповідачі з приводу перерахунку вартості наданих послуг до позивача не звертались та відповідних доказів суду не надали. Щодо незаконних та завищених, на думку відповідача, тарифів, то вказані посилання відповідача суд вважає безпідставними, оскільки такі в судовому порядку недійсними не визнавалися та на даний час є чинними, доказів протилежного суду не представлено. Крім того, суд враховує, що відповідачі не надали суду належних доказів повної чи часткової сплати боргу. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачі належним чином не виконують своїх обов`язків по сплаті коштів за послуги теплопостачання в повному розмірі, встановлених наведеними Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та Житловим кодексом України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 14726,91 грн. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає про таке. Судові витрати по справі, сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду, складають 2481,00 гривень (а. с. 1). Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується\~статтею 141 ЦПК України. Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до п. 9 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп. Установлено, що відповідачка [PERSON] є інвалідом І групи за загальним захворюванням, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданого 17 червня 2015 року (а. с. 20 зворотній бік). Отже, з урахуванням вимог\~Закону України\~«Про судовий\~збір» та ст. 141 ЦПК України, на [PERSON] , звільнену від сплати судового збору, як інваліда І групи, не може бути покладено обов`язок щодо відшкодування судових витрат, понесених ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», а тому суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 2481,00 грн з іншої відповідачки [PERSON] .

Outcome: approved