Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

позивач в позовній заяві просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21.10.2000 у виконкомі Ступичненської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис №7, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] та просить залишити проживати їх неповнолітніх дітей разом з нею, посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.10.2000, від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . До пред`явлення позову її спонукало те, що не дивлячись на тривалий час спільного проживання, вони не змогли налагодити нормальні взаємостосунки. Їх спільне життя проходить в постійних суперечках по причині різного розуміння вирішення життєвих проблем, але порозуміння вони знайти не можуть. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Перспектив на відновлення сімейних стосунків немає. Відповідно до ухвали судді від 18.02.2022 постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, ухвалою суду від 11.04.2022 було постановлено провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові докази, вважає що даний позов підлягає до задоволення. Вимоги позивача законні та обґрунтовані. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.10.2000 у виконкомі Ступичненської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис №7, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.3). Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4, 5). Сторони не бажають миритися, позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Причиною розладу в сім`ї стали непорозуміння та втрата почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що шлюб існує формально та суперечить інтересам сторін, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами, зареєстрований 21.10.2000 у виконкомі Ступичненської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис №7 - розірвати. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Так в позовній заяві позивачем зазначено, що вона просить визначити місце проживання дітей разом з нею. Згідно ст. 161. Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частинами 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку відмовити у задоволені позову в частині визначення місця проживання дітей разом з позивачем. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, з урахуванням клопотання позивача, суд залишає їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем, при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу, позовні вимоги в цій частині задоволено в повному обсязі, з відповідача слід стягнути на користь позивача, понесені витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.19, 21, 24, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: partial