Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

31 січня 2022 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. І. Стислий виклад позиції позивача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у вересні 2021 року йому стало відомо про існування виконавчого провадження №66872264, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., за яким з нього, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 12 червня 2021 року за реєстровим номером 77463, стягнуто заборгованість за кредитним договором на користь відповідача в сумі 53 737,64 гривень. Вважає, що виконавчий напис вчинено із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки на його адресу не надходили повідомлення, вимоги про погашення заборгованості, нотаріус не повідомив його про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису. Крім того, кредитний договір з відповідачем не був нотаріально посвідчений, тому приватний нотаріус не мав повноважень на вчинення оспорюваного виконавчого напису, заборгованість не є безспірною. Просить визнати виконавчий напис №77463, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 12 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, в телефонному режимі повідомив суд, що перебуває на службі в ЗСУ, в судове засідання з`явитися не може, просить суд розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - ТОВ "Вердикт Капітал" в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про дати розгляду справи повідомлений належним чином за поштовою адресою юридичної особи під підпис, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність, суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Інших клопотань, в порядку ст.222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 09 лютого 2022 ухвалою суду відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, призначено її розгляд на 01 березня 2022 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третім особам письмові пояснення (заперечення) щодо позову. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладався на 22 березня та 12 квітня 2022 року. 04 лютого 2022 року ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області було задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №77463, вчиненого 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 53 737,64 гривень по виконавчому провадженню №66872264, що перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., до розгляду даної цивільної справи. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 12 червня 2021 року за реєстровим №77463 з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №0112/025476-ZP від 17 листопада 2015 року, укладеним з АТ "Укрсоцбанк", право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Кредитні Ініціативи" на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 2 від 25 березня 2019 року, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 1/КІ від 21 грудня 2020 року є ТОВ "ФК"Флексіс", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 21-12/20 КІ від 21 грудня 2020 року, є ТОВ "Вердикт Капітал" , запропоновано звернути стягнення за вказаним договором позики на користь ТОВ "Вердикт Капітал" в сумі заборгованості 53 084,64 гривень, яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 20 303,99 гривень, простроченої заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом 28 313,91 гривень, строкової заборгованості за комісією 4 469,74 гривень. За вчинення напису стягнуто 650 гривень. Стягнення заборгованості проводиться в період з 21 грудня 2020 року по 25 травня 2021 року. Доказів того, що вказаний кредитний договір нотаріально посвідчений, суду не надано. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 20 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження №66872264 за оспорюваним виконавчим написом та звернуто стягнення на заробітну плату боржника. V. Оцінка суду. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спірні правовідносини у цій справі регулюються ЦК України із застосуванням норм Закону України «Про нотаріат». Відповідно ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Як встановлено судом, договір кредиту було укладено в простій письмовій формі, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Отже, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку, викладеного у постановах Верховного суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17 та від 29 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний висновок міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18). Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Крім того, учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду №758/14854/20 від 10 листопада 2021 року. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять. Таким чином, кредитна заборгованість, у зв`язку з наявністю якої було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, а тому позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 992,40 гривень, сплачений позивачем при пред`явленні позову та судовий збір в розмірі 496,20 гривень за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved