Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт від 20 липня 1994 року, відповідно до якого вказаний житловий будинок в рівних частинах заповіла двом дітям: позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] , яка спадщину не прийняла та не претендує на неї. Вказуючи, що він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений (а. с. 61), 11 травня 2022 року подав до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав та просить розглядати справу без його участі (а. с. 65). Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена (а. с. 62, 64), 11 травня 2022 року подала до суду заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за її відсутності (а. с. 68). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206\~Цивільного процесуального\~кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою статті 1216 Цивільного кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом\~статті 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 11) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок № [NUMBER] ) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги села Синявка за 2021 рік Турійської селищної ради Волинської області (а. с. 21). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано. До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 74,3 кв. м, житловою площею 48,2 кв. м, хлів «Б-1», гараж «б», навіс «В», сарай «В-1», сарай «в», сарай «Г-1», сарай «Д-1», навіс «Д», вбиральня «Е», сарай «Є-1», сарай «є», сарай «Ж-1», погріб «ж», літня кухня «З-1», колодязь «1», огорожа «2» (а. с. 17-20). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексуУкраїни). Відповідно до положень статті 1261\~Цивільного кодексу\~України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 Цивільного кодексу України). Частиною третьою статті 1268\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої\~статті 1270 Цивільного кодексу України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 20 липня 1994 року відповідно до якого, житловий будинок, що розташований в селі Синявка Турійського району Волинської області, та присадибну ділянку в розмірі 0,45 га заповіла своїм дітям: сину [PERSON] дві кімнати, літню кухню, хлів, гараж, та дочці [PERSON] одну кімнату і кухню (а. с. 13), яка зі спадкодавцем на день її смерті не проживала, заяву про прийняття спадщини після її смерті нотаріусу не подавала. Інших заповітів [PERSON] не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 49-51). Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином спадкодавця, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а. с. 39), був зареєстрований з померлою [PERSON] на день її смерті за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12). 04 липня 2021 року позивач подав приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а. с. 35). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивач, як син спадкодавця, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 04 липня 2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а. с. 16). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 112/2021 до майна померлої [PERSON] (а. с. 34-51), з яких також видно, що окрім позивача ніхто із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався, свідоцтва про право на спадщину за законом на належні спадкодавцю земельні ділянки видані позивачу. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність у позивача [PERSON] права на спадкування за законом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 496 гривень 20 копійок; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 496 гривень 20 копійок. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1267, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved