Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2005 року. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Вказує, що з початку 2020 року вони з відповідачем проживають окремо, а діти проживають з ним, позивачем, на даний час повністю перебувають на його утриманні та вихованні. Сини: [PERSON] навчається у Вищому професійному училищі №17, [PERSON] у Коломийському ліцеї № 4 імені Сергія Лисенка в 4 а класі. Зазначає, що діти потребують витрат пов`язаних з харчуванням, одягом, шкільним приладдям, розвитком їхніх здібностей і підготовки до самостійного життя. Оскільки у добровільному порядку відповідач надавати кошти на утримання дітей не бажає, змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Вказує, що відповідач [PERSON] є здоровою, постійно працює за кордоном та може надавати матеріальну допомогу. Він, позивач не має матеріальної можливості в повній мірі самостійно забезпечити потреби дітей . На його пропозицію до відповідача добровільно надавати допомогу на утримання дітей остання відмовилася. Просить суд стягувати з відповідача на його, позивача користь щомісячно аліменти на утримання дітей у розмірі по 3000 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позов задоволити , дає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з явилась, про день, час та місце судового засідання належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила та відзиву на позов не подала . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану заяву позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно дост. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2022 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" і на даний час зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років- 2618 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 13 вересня 2005 року у відділі ДРАЦС по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 364 (а.с.4). Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5,8) . З довідки № 107994 управління ЦНАП від 15.01.2021 видно, що неповнолітній [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.7) За вказаною адресою зареєстрований і батько [PERSON] , позивач [PERSON] (а.с.9) . Відповідно до акту від 23 грудня 2021 року обстеження матеріально-технічних умов за адресою [ADDRESS] фактично проживає без реєстрації [PERSON] з народження по даний час (а.с.10). Суд зазначає, що сторонами у справі не надано докази про їх майновий стан (зокрема, довідки з місця роботи про розмір заробітної плати, про наявність земельного паю та доходу від його передання в оренду тощо), тому при розгляді даної справи суд виходить з тих документів, які наявні в матеріалах справи та з усталеної практики розгляду справи про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дітей на утриманні позивача; вік дітей; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін; стан здоров`я дітей, стан здоров`я відповідача. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати щомісячно відповідачем аліментів у заявленому розмірі . При таких обставинах, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей, а в решті слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: partial