Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати виконавчий\~напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем, 01.09.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №2667, яким запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та стягнуто із [PERSON] заборгованість на загальну суму у розмірі 654504 грн. 60 коп., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.09.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2667, про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Дніпрофінансгруп» заборгованості в розмірі 654 504,60 гривень за період з 19 березня 2020 року по 27 серпня 2021 року. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколою Борисовичем на підставі виконавчого напису № 2667 від 01.09.2021 року було винесено постанову ВП № 66961615 від 28.09.2021 року про відкриття виконавчого провадження, а також постанову про арешт коштів боржника. Про існування виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню цього виконавчого напису, про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованості у розмірі 654 504,60 гривень позивач дізнався після того, як було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на його картковому рахунку для соціальних виплат, а саме рахунок, на який він отримує пенсійні виплати, як особа з інвалідністю ІІ групи. З 2014 року і до часу подання позову позивач отримував жодних вимог або будь-яких претензій майнового характеру від Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра», з яким у нього 06 лютого 2008 року був укладений кредитний договір № ОД11/02/2008/840-К/18 про надання позивачу кредиту на споживчі цілі в сумі 9970 доларів США в порядку i на умовах, визначених цим Договором, а також Іпотечний договір. З позовами про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором ВАТ КБ «Надра» до Іванівського районного суду Одеської області не зверталося. В серпні 2020 року позивач отримав від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № ОД11/02/2008/840-К/18 від 06 лютого 2008 року, за яким, відповідач проінформував позивача, що до ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором разом з усіма додатками до цих договорів та додатковими договорами. Крім того, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» повідомило позивача, що всі подальші виплати будь-яких коштів, що є належними та підлягають сплаті за умовами кредитного договору, повинні сплачуватися на банківський рахунок нового кредитора, а саме ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Разом з тим, відповідачем, у відповідності з чинним законодавством, на адресу позивача не було направлено вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором ОД11/02/2008/840-К/18 від 06 лютого 2008 року у тридцятиденний строк. Не повідомлено позивача який загальний розмір заборгованості по кредитному договору станом на 21.07.2020 року (дату укладання договору про відступлення права вимоги за кредитним договором). За таких обставин позивач вважає, що виконавчий напис № 2667 від 01.09.2021 року вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки сумою заборгованості, наданою працівниками ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» , що не може бути доказом безспірності грошових вимог , а отже відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус не міг вчинити виконавчий напис, оскільки подані документи не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та відсутні докази того, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. В судове засідання позивач не з`явилися, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, відзиву не надіслав. Третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На виконання\~ст.281 ЦПК України\~судом 19.04.2022 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 06.02.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ОД11/02/2008/840-К/18, відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 9970,00 доларів США. Цільове використання кредиту споживчі цілі. Кінцевий термін повернення кредиту\~03.02.2023 рік, що підтверджується копією договору. В забезпечення виконання зобов`язання, 06.02.2008 року було укладено іпотечний договір, що підтверджується його копією. 21.07.2020 року між АТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір відступлення прав вимоги № GL48N718070_I_4, відповідно до якого банк відступив новому кредитору права вимоги до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених у додатках, що підтверджується копією договору. Договір посвідчено приватним нотаріусом Русанюк З.З. Відповідно до додатку № 4 до договору № GL48N718070_I_4 від 21.07.2020 року передано новому кредитору права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №ОД11/02/2008/840-К/18 від 06.02.2008 року та за договором іпотеки, що підтверджується витягом з додатку, повідомлення про відступлення права вимоги було направлено позивачу, яке останній отримав. Також, відповідачем було направлено позивачу вимоги про дострокове погашення заборгованості, докази отримання позивачем відсутні. 01.09.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем видано виконавчий напис, яким стягнути на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», до якого перейшло право вимоги відповідно до договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_I_4 від 21.07.2020 року, з боржника [PERSON] заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору №ОД11/02/2008/840-К/18 від 06.02.2008 року, який укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог ЗУ «Про акціонерні товариства»), а згідно виписки з рахунку боржника на 27.08.2021 року (включно) становить 652804,60 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить\~266912,02 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить -401430,95 грн., заборгованість по комісії 24604,72 грн. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником опущено прострочення платежів. 14.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №2667 від 01.09.2021 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І., що підтверджується копією постанови. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до ст.87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно п.п. 3.1 п. 3 Глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачена можливість вчинення виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, та для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, встановлені такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.01.2019 року по справі №910/13233/17 Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. При цьому, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 в редакції від 29.11.2001 року не передбачає стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів за кредитними договорами, крім договорів, які були нотаріально посвідченні, що передбачає п.1 Переліку. Натомість в даному випадку суду не надано доказів того, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, а складений в простій письмовій формі кредитний договір не є тим договором, за яким стягнення заборгованості могло б бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 року №757/24703/18-ц. Крім того, Верховний Суд в постанові від 31.10.2018 року по справі №308/11193/16-ц вказав, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Так, аналізуючи надані суду копії вимог ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до боржника [PERSON] , суд приходить до висновку, що боржник не був належним чином повідомлений про вимогу кредитора, так як відсутні, і відповідачем не надані повідомлення про вручення зазначених поштових відправлень з підписом позивача про їх отримання. Крім того, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами суму заборгованості позивача за кредитним договором, не надав підтвердження надання таких розрахунків і нотаріусу, таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом , чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, у нотаріуса не було достатніх підстав для вчинення виконавчого напису, заборгованість за кредитним договором №ОД11/02/2008/840-К/18 від 06.02.2008 року є спірною, тому виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовна заява є такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового бору у розмірі 1362,00 грн. (908,00 грн. за подання позову та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved