Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

[PERSON] в грудні 2021 року звернувся до суду із позовом до ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» про визнання виконавчого напису № 169854 від 15.06.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., таким що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що 16.09.2021 року приватним виконавцем м. Київ Журид С.М. було відкрито виконавче провадження ВП №66854003 про примусове виконання виконавчого напису №169854, виданого 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з нього заборгованість на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» в сумі 7603,00 грн. 08.10.2021 року приватним виконавцем Журид С.М. у ВП №66854003 було винесено постанову про арешт коштів боржника. Позивач вважає, що оскаржуваним ним виконавчий напис видано з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він має бути таким, що не підлягає виконанню. Так, позивач вказує, що він ніколи не отримував кредитів у ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» і жодних зобов`язань перед ними не має. Ніяких повідомлень про те, що ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» стало правонаступником прав та обов`язків якоїсь фінансової установи за отриманим ним кредитом, він не отримував. Також, він не отримував письмової вимоги ні від відповідача, ні від приватного нотаріуса, а тому не визнає заборгованості вказаної відповідачем, у тому числі відсотків та комісії, оскільки він не володіє інформацією щодо кредитних зобов`язань, а тому не може її ні перевірити, ні оскаржити. За таких обставин, позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис №169854, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 15.06.2021 року було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з чим просив його скасувати. Ухвалою суду від 30.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв про суті спору. В позові позивач [PERSON] просив справу розглянути без його участі позивача, підтримав позов та просив його задоволити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцезнаходженням засобами поштового зв`язку. Відзив на позов не подав. Треті особи приватний виконавець Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Журид С.М. в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцезнаходженням. Своїх пояснень щодо предмету спору не надав. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи, викладеної в позовній заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). 16.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Журид С.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66854003 з примусового виконання виконавчого напису №169854 виданого 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» 7603,60 грн. боргу. Також в межах ВП №66854003 приватним виконавцем Журид С.М. було винесено постанову про арешт коштів боржника. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону та глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Статтею 50 Закону визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати саме безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Характер правового регулювання вказаних правовідносин дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості, чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Крім того, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суду не надано доказів того, що кредитний договір, за яким оскаржуваним виконавчим написом стягнуто заборгованість з [PERSON] , був нотаріально посвідчений. Крім того позивач заперечує факт укладення з ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» будь-якого кредитного договору. А тому [PERSON] заперечує сам факт наявності та безспірності заборгованості стягнутої оскаржуваним виконавчим написом. ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» не було надано доказів, що спростовують доводи позивача викладені в позовній заяві. Крім того, суду не було надано оскаржуваний виконавчий напис та пакет документів, на підставі якого його було вчинено, а тому суд позбавлений можливості перевірити наявність та безспірність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» та дотримання приватним нотаріусом Остапенком Є.М. вимог чинного законодавства України. Також не надано доказу про направлення та отримання [PERSON] письмової вимоги ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» або ж повідомлення з відміткою поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Вказані обставини спростовують безспірність заборгованості, а за таких обставин стягнення коштів на підставі виконавчого напису нотаріуса неможливо. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, доведеними і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 908,00 гривень, що підтверджено квитанцією від 24.12.2021 року. Також позивачем було сплачено судовий збір за звернення з заявою про забезпечення позову в сумі 454,00 грн., що підтверджується квитанцією від 24.12.2021 року. Всього позивачем сплачено судового збору в сумі 1362,00 грн. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено, то із відповідача на його користь необхідно стягнути понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1362,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved