Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верховинського районного суду з позовною заявою до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Верховинський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, кадастровий номер 2620884301:01:002:0108, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Верховинський район, село Красник, що належить на праві власності [PERSON] , шляхом перерахування на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» коштів на загальну суму 92823 дол. США 79 центів, що становить 2605967 грн. 83 коп, вчинений 09.01.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського мічськогог нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, таким, що не підлягає виконанню. Понесені судові витрати просить покласти на відповідача. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 09.01.2019 року вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, кадастровий номер 2620884301:01:002:0108, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Верховинський район, село Красник, що належать на праві власності [PERSON] , шляхом перерахування на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» коштів на загальну суму 92823,79 дол. США, що становить 2 605 967 грн 83 коп. На підставі виконавчого напису нотаріуса, 09.11.2021 року Верховинським РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження та направлено їй копію постанови, з якої вона дізналася про оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість за кредитним договором не є безспірною. Зазначає, що рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2015 року з неї за кредитним договором №IFVWGA00000030 від 20.05.2007 року вже стягнуто на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість в загальному розмірі 25171,63 дол. США. На підставі даного рішення суду видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у Верховинським РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та на підставі якоговідбувається стягнення на користь стягувача АТ КБ «ПриватБанк» з її заробітної плати на погашення заборгованості. Окрім цього, у самому ж оскаржуваному виконавчому написі, взагалі не вказано з яких підстав та на підставі якого договору у неї виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» на суму 92823,79 дол. США, однак однією із складових суми коштів, які вказані у виконавчому написі, є заборгованість за кредитом - 10180,99 доларів США, яка вже повністю стягнута з неї на користь АТ КБ «ПриватБанк» на підставі рішення Верховинського районного суду від 03.12.2015 року. Крім цього, однією із складових боргу у виконавчому написі вказано також пеню-56103,09 доларів США, а строк за який провадиться стягнення - одинадцять років, в той час як згідно ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік, а тому стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями. Також відповідач не надсилав на її користь жодних вимог щодо погашення заборгованості в розмірі 92823,79 дол. США(2 605 967 грн 83 коп). Просить позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 19.11.2021 року дана позовна заява прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження з підготовчого засідання. Ухвалою суду від 14.12.2021 року витребувано докази та оголошення перерву у підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 12.01.2022 року підготовче провадження в даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання з`явилася позивач [PERSON] , яка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач не забезпечив у судове засідання явку свого представника, про дату, час та місце розгляду даної справи тричі повідомлений належним чином (а.с. 95, 116, 119). Відповідач 23.03.2022 року подав до суду відзив на дану позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, обґрунтовуючи тим, що виконавчий напис нотаріусом вчинено відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.1999 року №1172. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та Верховинський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду даної справи повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 96, 103, 91,102, 118), подали заяви про проведення розгляду справи без їх участі з обов`язковим направленням їм копії судового рішеня (а.с.84, 93, 105, 107, 121). Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог із таких підстав. Встановлено, що 25.05.2007 року між позивачем - [PERSON] і відповідачем - АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір №IFVWGA00000030, згідно з яким (п.7.1) Банк зобов`язався надати Позичальнику кошти в сумі 12000 доларів США на термін до 24.05.2017 року (а.с.44-46). У подальшому 19.06.2007 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір іпотеки, який нотаріально посвідчений державним нотаріусом Верховинської районної державної нотаріальної контори Павлюком І.І. Відповідно до п.п.33.1, 33.3 вказаного договору, нерухомим майном [PERSON] , а саме житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельною ділянкою, кадастровий номер 2620884301:01:002:0108, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Верховинський район, село Красник, забезпечується виконання зобов`язань останньої за кредитним договором від 25.05.2007 року №IFVWGA00000030 (а.с.41-43). У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Боднар І.М. із заявою про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки від 19.06.2007 року. Надалі нотаріусом 09.01.2019 року вчинено та зареєстровано в реєстрі за №48 виконавчий напис. Зокрема, як вбачається з вказаного виконавчого напису нотаріуса (а.с.7), звернуто стягнення на нерухоме майно- житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, кадастровий номер 2620884301:01:002:0108, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Верховинський район, село Красник, що належать на праві власності [PERSON] , яке підставі договору іпотеки, посвідченого 19.06.2007 року державним нотаріусом Верховинської районної державної нотаріальної контори Павлюком І.І. за реєстровим номером 1464, передане в іпотеку ПАТ КБ "ПриватБанк". За рахунок отриманих від реалізації зазначеного нерухомого майна коштів, задовольнити вимоги АТ КБ "ПриватБанк" у розмірі 92823 дол. США 79 центів, що становить 2 602467 грн 83 коп. (яка складається з заборгованості за кредитом - 10859,09 дол. США; заборгованості за відсотками - 24234,29 дол. США; комісії - 1627,32 дол. США, пені - 56103,09 дол. США), а також 3500 грн. витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису, а всього в розмірі 2 605 967 гривень 83 копійок. Стягнення здійснюється за період з 25.05.2007 року по 19.10.2018 року. До заяви про вчинення виконавчого напису відповідачем додано: кредитний договір (оригінал), договір іпотеки (оригінал), засвідчену виписку з особового рахунку боржника (оригінал), вимогу про усунення порушень за Кредитним договором (оригінал), розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв`язку (оригінал), опис вкладення до листа (оригінал), установчі документи АТ КБ "ПриватБанк", довіреність представника АТ КБ "ПриватБанк" (оригінал), паспорт представника АТ КБ "Приват Банк" (оригінал). На підставі даного виконавчого напису 09.11.2021 Верховинським РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП №67431581 (а.с.73) та на підставі постанови від 10.11.2021 року накладено арешт на грошові кошти [PERSON] (а.с.78). За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав, шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). У підпунктах 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 8 Закону України «Про нотаріат»). Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання йому стягувачем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника). Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 03.10.2019 по справі № 753/7572/18. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. У той же час, наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором є лише відображенням розрахунків відповідача щодо наявності грошового зобов`язання позичальника та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача, і цей розрахунок підлягає перевірці нотаріусом при вчинені виконавчого напису. Крім того, Законом передбачена процедура судового контролю за результатами вчинення нотаріусами виконавчих написів, тому при встановлені в судовому порядку, що сума заборгованості запропонована до стягнення не є безспірною, виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а кредитор набуває права на стягнення заборгованості шляхом звернення до суду. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2019 по справі № 161/6092/18-ц. З матеріалів справи вбачається, що надаючи приватному нотаріусу розрахунок заборгованості, АТ КБ "ПриватБанк" зазначало, що заборгованість визначена відповідно до вимог закону та умов договору. Однак, як вбачається з представлених позивачем доказів, заборгованість [PERSON] перед АТ КБ "ПриватБанк" не є безспірною. Зокрема, рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2015 року (а.с.8-9) задоволено повністю позов ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № IFVWGA0000030 від 20.05.2007 року в сумі 25171,63 доларів США, а саме: 10859,09 доларів США - заборгованість за кредитом, 10180,99 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1560,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 1357,13 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 16,56 доларів США - штраф (фіксована частина), 1197,86 доларів США - штраф (процентна складова), що за курсом 15,10 грн за один долар відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.12.2014 року складає 380091,61 (триста вісімдесять тисяч дев`яно сто одну грн. 61 коп) грн та судовий збір в сумі 3654,00 грн (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири грн 00 коп). Постановою ВП №51703523 від 02.11.2016 виданої на виконання рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2015 року, державним виконавцем Верховинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Жиколяк М.В. звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] , на підставі якого із заробітної плати останньої здійснюється відрахування в розмірі 50% (а.с.12). Таким чином, з наведеного вбачається, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, згідно з виконавчим листом, виданого на підставі рішення Верховинського районного суду від 03.12.2015 року, вже здійснювалося стягнення заборгованості за кредитним договором № IFVWGA0000030 від 20.05.2007 року, і при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив та таким чином не встановив чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Окрім того, слід також зазначити, що приватним нотаріусом не було враховано вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат», в якій зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У ч.2 ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). Однак, в порушення вищезазначеної норми, встановлено, що при зверненні банку до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в розмір повної суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором включено і розмір пені, який відповідачем нарахований поза межами річного строку спеціальної позовної давності, а саме за період з 25.05.2007 року по 19.10.2018 року (а.с.7). Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, приймаючи до уваги, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема, доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості, не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості, та вчинив виконавчий напис поза межами встановленого законодавством строку позовної давності для нарахованої пені за кредитним договором, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та визнання виконавчого напису, вчиненого 09.01.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. таким, що не підлягає виконанню. Питання судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, зокрема в частині стягнення судового збору сплаченого за подання позовної заяви в сумі 908 гривень та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 гривень. З врахуванням наведеного,

Outcome: approved