Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

До Катеринопільського районного суду Черкаської області звернувся [PERSON] з позовом до Мокрокалигірської сільської ради про визнання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . 14.08.2019 року [PERSON] було складено заповіт, яким земельну ділянку загальною площею 4,28 га, кадастровий номер 7122283700:02:002:0020, що розташована в адмінмежах Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району вона заповіла позивачу. У визначений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про рішення суду від 01.12.2021 року, яким встановлено факт смерті [PERSON] , яка настала [INFO] . 22.02.2022 року приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском шестимісячного строку. На підставі вищевикладеного просить визначити йому додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 23.03.2022 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання на 03.05.2022 року. У підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві та пояснив, що пропустив строк прийняття спадщини, оскільки не знав про факт смерті. Представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала повністю та не заперечує проти задоволення вимог про продовження строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено можливість суду за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у випадку визнання відповідачем позову. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої, серії [NUMBER] . Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЧР № 087266, [PERSON] передано на підставі розпорядження Катеринопільської райдержадміністрації за № 259 від 27.09.2004 року, у власність земельну ділянку, площею 4.28 га, яка розташована в адмінмежах Мокрокалигірської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно заповіту, посвідченого 14.08.2019 року секретарем сільської ради с. Мокра Калигірка Катеринопільського району Черкаської області та зареєстрованого в реєстрі за № 48, [PERSON] , [INFO] , заповіла [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку загальною площею 4.28 га, кадастровий номер 7122283700:02:002:0020 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами с. Мокра Калигірка в адмінмежах Мокрокалигірської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області. Із копії постанови № 91/02-2 від 22.02.2022 року вбачається, що приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на земельну ділянку, площею 4.28 га, яка розташована в адмінмежах Мокрокалигірської ради Катеринопільського району Черкаської області, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. Причиною пропуску прийняття спадщини позивач зазначає необізнаність про існування рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01.12.2021 року, яким встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , та місце смерті: м. Макіївка, Донецька область, Україна, яка настала [INFO] . Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно приписів ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Згідно вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. [PERSON] , зазначив, що він пропустив строк для прийняття спадщини, з тих причин, що не було відомостей про смерть тітки, а рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 01.12.2021 року встановлено факт смерті [PERSON] про існування якого йому не було відомо оскільки по справі він не був стороною. Позивач вважає, що причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими, а строк підлягає поновленню. Зворотного по справі не доведено, а тому суд вважає, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Зважаючи на ці обставини та беручи до уваги те, що спадщина після смерті [PERSON] , ніким не прийнята, позивач захистити своє порушене право в інший спосіб, крім як звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не може, відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд вважає за необхідне позов задоволити та визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю два місяці, після вступу рішення в законну силу. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved