Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

11.11.2021 року позивач АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київської області АТ "Ощадбанк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 32930,13 грн.. В обґрунтування позову зазначає, що 12.11.2014 року між Банком та [PERSON] укладено договір № 2088543 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. За умовами п. 1.1. договору Банк відкрив клієнту рахунок за тарифами пакету «Зарплатний». 16.12.2015 року між сторонами був укладений договір у вигляді Заяви про приєднання, предметом якої є встановлення відновлювальної кредитної лінії до 45000,00 грн., шляхом встановлення на відкритий на ім`я відповідача поточний рахунок № [NUMBER] . Згідно блоку 4 Заяви про встановлення кредитного ліміту Банк надав Клієнту платіжну картку та ПІН-конверт до неї. Згідно Додатку № 1 до основного Договору процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 % річних за користування кредитними коштами. Плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 60 % на рік. Умовами п. 12 Заяви передбачено, що відповідач ознайомлений та погоджується із Правилами користування Карткою, Тарифами, які діють на дату підписання цієї Заяви про приєднання. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Однак, Позичальник порушив умови Договору щодо повернення Кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 16.01.2021 року складає 32930,13 грн., з яких: 32809,04 грн. - основна заборгованість; 41,00 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування; 65,93 грн. - 3 % річних на суму простроченого кредиту; 14,16 грн. - 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів. У зв`язку з наведеним просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача направив до суду письмову заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить слухати справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] причину неявки суду не повідомив, про день, місце та час розгляду справи сповіщений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначив у заяві. На думку суду у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, а тому суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, за наявними письмовими доказами. Дослідивши письмові докази у їх сукупності та надавши їм правову оцінку, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 12.11.2014 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № 2088543 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. За умовами п. 1.1. договору Банк відкрив клієнту рахунок за тарифами пакету «Зарплатний». 16.12.2015 року між сторонами був укладений договір у вигляді Заяви про приєднання, на підставі якої Банком було встановлено на картковий рахунок відповідача кредитний ліміт 45000,00 грн. з фіксованою процентною ставкою 24 % річних (а.с. 6-7, 17-19). Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Умови передбачені договором відповідач не виконав, в результаті чого станом на 16.01.2021 року виникла заборгованість у сумі 32930,13 грн., з яких: 32809,04 грн. - основна заборгованість; 41,00 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування; 65,93 грн. - 3 % річних на суму простроченого кредиту; 14,16 грн. - 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів (а.с. 22-30). Згідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. На підставі ч.2 ст. 1054 ЦК України, положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Судом встановлено, що відповідач порушує зобов`язання за даним кредитним договором, що суперечить вимогам статті 525 ЦК України, якою передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином з [PERSON] на користь АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київської області АТ "Ощадбанк" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 32930,13 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн., які, у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на його користь (а.с. 5).

Outcome: approved