Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

У провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до СК «Просто Страхування» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.02.2022 року в цивільній справі №727/11438/21 позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково. 09.05.2022 року представником відповідача - адвокатом Синюком С.Л. було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі. У поданій заяві посилався на те, що відповідачем у зв`язку з розглядом даної справи були понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень, що підтверджується рахунком фактурою № 22 від 01.12.2021 року; копією платіжного доручення №21699 від 02.12.2021 року; копією акту виконаних робіт від 20.12.2021 року. З урахуванням ч.4ст.270 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дане питання без виклику учасників справи в судове засідання. Так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.2ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали вищезазначеної справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, виходячи з наступного. Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.02.2022 року в цивільній справі №727/11438/21 позов задоволено частково. Стягнуто з СК «Просто страхування» , (код ЄДРПОУ - 24745673), що розташоване в м.Київ вул.Герцена, 10, на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), що проживає [ADDRESS] , страхове відшкодування в розмірі 9858 грн. 06 коп, що становить 20.12 % від заявленого розміру позовних вимог ( а.с.79-82) \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В п.20Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14«Про судове рішення у цивільній справі`зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбаченихстаттею 220 ЦПК(у редакції 2004 року ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьоїстатті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Щодо відшкодування інших судових витрат, понесених позивачем у справі, суд зауважує, що відповідно достатті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Згідно зістаттею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Частиною восьмоюстатті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьоюстатті 137 ЦПК Українидля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертоїстатті 137 ЦПК Українирозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2статті 137 ЦПК України). Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеною у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18. Представник відповідача відповідно до заяви про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог , що становить 3994 грн. Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду: договір про надання правової допомоги №1 ( а.с.60); рахунок фактуру № 22 від 01.12.2021 року; копію платіжного доручення №21699 від 02.12.2021 року; копію акту виконаних робіт від 20.12.2021 року Відповідно до п.5.1 договору винагорода за послуги, які надаються адвокатом, визначається за згодою адвоката та клієнта в межах 30 відсотків розміру місячної мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня поточного року, за годину роботи адвоката, якщо інший порядок розрахунків на зазначений в угоді до даного договору. Від позивача надійшла заява, в якій просить відмовити у стягненні з неї судових витрат, які просить стягнути представник відповідача на відшкодування понесених ним витрат на правничу допомогу. Зазначила, що сума яку просить стягнути сторона відповідача є неналежно документально підтверджена, завищеною по відношенню до складності розглянутої справи. А також просила зважити на те, що вона є пенсіонером та інвалідом другої групи, однак доказів що підтверджують зазначені обставини суду не надала. Суд, з враховує заяву позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та приходить до висновку про часткове стягнення витрат на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Також, у поданих до суду запереченнях позивач вказувала на те, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним. Звертала увагу на те, що дана справа є справою незначної складності. Згідно вимог ч.5 ст.137 ЦПК України у разі дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Даючи оцінку зазначеним вище аргументам, наведеним у запереченнях, суд враховує їх з огляду на складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, ціну справи та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 3994 грн є неспіввмірним та підлягають зменшенню до 3000 гривень.

Outcome: approved