Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 23.12.2021 р. МТСБУ звернулось до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 02.08.2015 р. близько 11 год. 30 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем марки Mitsubishi Pagero, д.н.з. [NUMBER] на а/д Київ-Одеса 42 км+950 м, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав переваги в русі автомобілю BMW, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення і автомобілі отримали механічні пошкодження, в результаті чого ТЗ отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2015 р. по справі 362/5759/15-п відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована полісом № АМ 1167823. Позивач відшкодував [PERSON] збитки внаслідок ДТП у розмірі 50000 грн., а також витрати на аварійного комісара 766,00 грн. Згідно відомостей Відповідач визнав борг та сплатив 14418,00 грн., що підтверджується витягом з сайт МТСБУ. Оскільки, на момент завдання шкоди [PERSON] цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то в позивача виникло право регресної вимоги до [PERSON] у розмірі 3634,00 грн. Тому МТСБУ просить суд стягнути з [PERSON] понесені витрати на виплату страхового відшкодування у розмірі 36348,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання представник позивача Батенко Є.Г. не з`явився, разом з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2022 р. було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Зі змісту позовних вимог вбачається, що у разі неявки в судове засідання представника позивача, останній просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Зважаючи на вище викладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 02.08.2015 р. близько 11 год. 30 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем марки Mitsubishi Pagero, д.н.з. [NUMBER] на а/д Київ-Одеса 42 км+950 м, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав переваги в русі автомобілю BMW, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення і автомобілі отримали механічні пошкодження. Дана обставина підтверджується копією постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2015 р. по справі 362/5759/15-п відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі, регулюються главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової власників наземних транспортних засобів». V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на Моторне (транспортне) страхове бюро покладається обов`язок за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодувати власнику транспортного засобу, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, шкоду, заподіяну іншим транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п.38.2 ст.38 цього Закону після сплати страхового відшкодування Моторне (транспортне) страхове бюро має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно положення п.40.3 ст.40 вказаного Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. б. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої прийнято постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до копії довідки №1 від 23.09.2015 р. МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих сума до сплати становить 50000 грн. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому МТСБУ виплатило [PERSON] власнику автомобіля марки BMW, д.н.з. [NUMBER] страхове відшкодування у розмірі 50000,00 грн., що підтверджується наказом МТСБУ №5234 від 19.10.2015 р. та копією платіжного доручення №5234рв від 21.10.2015 р. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідач сплатив 14418,00 грн., що підтверджується витягом з сайту МТСБУ. Таким чином, до МТСБУ перейшло право вимоги (регресу) до відповідача. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] відшкодував позивачу витрати на виплату страхового відшкодування в повному обсязі. Як вбачається з позовної заяви, представник позивача просить стягнути з відповідача 766,00 грн. витрат на збір документів та визначення розміру шкоди. Однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження таких витрат: рахунку, акту виконаних робіт, платіжного доручення. Зважаючи на вищезазначене, з [PERSON] на користь МТСБУ належить стягнути фактично понесені витрати у сумі 35582,00 грн. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №9803133 від 23.10.2021 р. вбачається, що при пред`явленні позову до суду МТСБУ сплатило судовий збір у розмірі 2270,00 грн., однак, зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги частково в сумі 35582,00 грн., що становить 97,89 % від ціни позову, тому на користь позивача слід стягнути у пропорційному розмірі судовий збір, що становить 2222 грн. 10 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial