Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що з 20.03.2017 року по 15.11.2021 року він перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб». 15.11.2021 року він звільнився з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору (ч.3 ст.38 КЗпП України). На день звільнення з роботи Дочірнє підприємство «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» нарахувало йому заборгованість з заробітної плати у сумі 68742грн.18коп., (в тому числі 31491грн.81коп., вихідної допомоги), але виплатити її відмовилося. 29.12.2021 року позивачу було перераховано 4899грн.10коп., тому розмір заборгованості, що підлягає стягненню становить 63843грн.08коп. Позивач вважає ці дії незаконними, оскільки, у відповідності до ч.1\~ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація, згідно ч.1\~ст.117 КЗпП України, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку включно. Його середньоденна заробітна плата становить 499грн.87коп. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату в сумі 63843грн.08коп., (в тому числі 31491грн.81коп. вихідної допомоги), та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Від представника позивача - адвоката Супруна Д.В. надійшла заява, в якій він просить справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача, за наявними матеріалами справи. Зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Від представника відповідача Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» надійшла до суду заява, в якій зазначено, що відповідачем підтверджується заборгованість по заробітній платі позивача, що виникла станом на дату звільнення 15.11.2021 року в сумі 68742,18грн. (після відрахування податків). Наразі заборгованість погашена частково в сумі 4899,10грн., і складає 63843,08грн. Розмір середньоденного заробітку позивача складає 499,87грн., який підлягає оподаткуванню. Відповідач заперечує проти позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 24.02.2022 року та до прийняття рішення суду посилаючись на те, що з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено. Наразі режим воєнного стану в Україні триває. За таких обставин, затримка розрахунку при звільненні з позивачем триває не з вини роботодавця (відповідача), внаслідок ведення бойових дій, а отже у задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за період з 24.02.2022 та до прийняття рішення судом просять відмовити. Розгляд справи просили проводити без участі представника відповідача. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Суд установив, що позивач [PERSON] з 20.03.2017 року по 15.11.2021 року перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб». 15.11.2021 року позивач звільнився з роботи за власним бажанням (ч.3 ст.38 КЗпП України). Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.6-7), та копією наказу №289-к від 15.11.2021 року (а.с.8). Відповідно до ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1\~ст.117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення позивача Дочірнє підприємство «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у\~ст.116 КЗпП України. Як вбачається з довідки Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 28.04.2022 року за винятком утриманих ПДФО та військового збору становить 68742грн.18коп., вказана сума була частково погашена в розмірі 4899,10грн., тобто заборгованість становить 63843грн.08грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 63843грн.08грн. Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до\~ч.3\~ст.10\~Закону України\~«Про організацію\~трудових відносин\~в умовах\~воєнного стану»\~роботодавець звільняється\~від відповідальності\~за порушення\~зобов`язання щодо\~строків оплати\~праці,\~якщо доведе,\~що це\~порушення сталося\~внаслідок ведення\~бойових дій\~або дії\~інших обставин\~непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указ затверджено Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено. Наразі режим воєнного стану в Україні триває. Від початку запровадження воєнного стану в Україні відповідачем прийнято рішення припинити роботу підприємства, 24.02.2022 року видано наказ №24/П «Про початок простою». Листом від 28.02.2022 року №2021/02.0-7.1 ТПП України засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). За таких обставин, з 24.02.2022 року затримка розрахунку при звільненні з позивачем триває не з вини роботодавця (відповідача), а внаслідок ведення бойових дій. З довідки Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» від 27.04.2022 року про середню заробітну плату (дохід) [PERSON] вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] , становить 499грн 87коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивача з 16.11.2022 року по 23.02.2022 року включно становить 69 робочих днів: листопад 2021 р. 11 р.д., грудень 2021 р. 22 р.д., січень 2022 р. 19 р.д., лютий 2022 р. 17 р.д., виходячи з п`ятиденного робочого тижня), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 34491грн.03коп. (499,87х69 = 34491,03грн.). З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 63843грн.08грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 34491грн.03коп. (з суми середнього заробітку підлягають стягненню податки та обов`язкові платежі). Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992грн.40коп.

Outcome: partial