Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Любченко В.М. (діє на підставі договору № 36 про надання правової допомоги від 21.12.2021 року та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1024887 від 21 грудня 2021 року) в інтересах позивача звернувся до суду з позовом, в якому (позові) просить визнати виконавчий напис № 18675 від 25.11.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 30.05.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено кредитний договір № 5/AV12-05-08, відповідно до якого позивачу надано кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 11 086 доларів США, під 15% відсотків річних за користування кредитними коштами, із кінцевим строком повернення до 29.05.2013 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.10.2009 року у цивільній справі № 2-2925/09 позов ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», від імені якого діяла філія Придніпровського регіонального управління ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] та [PERSON] , - задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Придніпровського регіонального управління заборгованість за кредитним договором № 5/AV12-05-08 від 30.05.2008 року у розмірі 78 762,60 грн. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20.01.2010 року зазначене рішення скасоване, а справа направлена на новий розгляд в іншому складі суду. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.02.2011 року у цивільній справі № 2-178/11 стягнуто з [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Придніпровського регіонального управління заборгованість за кредитним договором № 5/AV12-05-08 від 30.05.2008 року в розмірі 8 946,75 доларів США, що еквівалентно 70 775,06 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.09.2011 року зазначене рішення суду залишено без змін та на виконання якого (рішення суду) Ленінським районним судом м. Кіровограда 23.05.2011 року було видано виконавчий лист № 2-178/11, боржником за яким вказано [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2019 року в межах виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 5/AV12-05-08 від 30.05.2008 року замінено сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ « Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Вердикт Капітал». Постановою державного виконавця Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУ у Кіровоградській області від 31.10.2017 року виконавче провадження № 29296304 відносно боржника [PERSON] закінчено, у зв`язку з виконанням рішення суду. Крім того, відповідно до довідки управління СБУ України в Кіровоградській області від 20.12.2021 року борг [PERSON] перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за виконавчим листом № 2-178/11 від 23.05.2011 року утримано з його грошового забезпечення солідарно з [PERSON] в повному обсязі в період з серпня, 2012 року по серпень, 2017 року. Поряд з цим, у грудні, 2021 року позивач дізнався, що 15.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Бершадським С.М. відкрито виконавче провадження № 67900658 з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 25.11.2021 року, за реєстровим № 18675 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 5/AV12-05-08 від 30.05.2008 року в сумі 945 172 грн. 86 коп. В свою чергу, позивач вважає, що зазначений виконавчий напис вчинений з грубим порушенням Порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, статей 87 та 88 Закону України «Про нотаріат», що має наслідком визнання такого виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також зазначено, що орієнтовний розрахунок судових витрат, в межах витрат на правову допомогу становить 15 000 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 січня 2022 року за зазначеним позовом відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Крім того, ухвалою суду від 13 січня 2022 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову по цивільній справі № 405/8897/21 за позовною заявою [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67900658, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Бершадським С.М., при примусовому виконанні виконавчого документа - виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 25.11.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 18675 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749) заборгованості в розмірі 945 172,86 грн., до прийняття судового рішення по даній справі та набрання ним законної сили. Представник позивача [PERSON] - адвокат Любченко В.М. в судове засідання подав заяву, яка зареєстрована судом за вх. № 6495 від 19 квітня 2022 року про підтримання позовних вимог та їх задоволення судом, та про розгляд справи без його, як представника позивача участі. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки не відомі, заяви, клопотання, відзив на позов на адресу суду не надходили. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлялася судом належним чином. Заяви, клопотання, письмові пояснення - до суду не надходили. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30 травня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5/AV12-05-08, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 11 086,00 доларів США, з оплатою за процентними ставками, встановленими п. 4.1 цього Договору. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.02.2011 року у цивільній справі № 2-178/11, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.09.2011 року, стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Придніпровського регіонального управління заборгованість за зазначеним кредитним договором № 5/AV12-05-08 від 30.05.2008 року у розмірі 8 946,75 доларів США, що еквівалентно 70 775,06 грн. На виконання зазначеного рішення суду Ленінським районним судом м. Кіровограда 23.05.2011 року виданий виконавчий лист № 2-178/11, який в подальшому пред`явлено до виконання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2019 року замінено сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Вердикт Капітал» в межах виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 5/AV12-05-08 від 30.05.2008 року. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом також встановлено, що постановою державного виконавця Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУ у Кіровоградській області від 31.10.2017 року виконавче провадження № 29296304 відносно боржника [PERSON] , з примусового виконання виконавчого листа № 2-178/11, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда 23.05.2011 року, - закінчено, у зв`язку з його виконанням на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі). Крім того, відповідно до довідки Управління СБУ в Кіровоградській області від 20.12.2021 року № 61/17/463 з грошового забезпечення [PERSON] солідарно з [PERSON] за період з серпня, 2012 року по серпень, 2017 року, за виконавчим листом № 2/178/11 від 23.05.2011 року утримано борг перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в повному обсязі в сумі 96 179,91 грн. Крім того, встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., на підставі статті 262 Цивільного кодексу України, статей 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютою 2012 року № 296/5, та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, 25 листопада 2021 року вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 18675, відповідно до якого пропонується стягнути на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 5/AV12-05-08 від 30.05.2008 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за вказаним кредитним договором є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору № б/н про відступлення прав вимоги від 03.10.2018 року. У виконавчому написі значиться, що строк платежу за кредитним договором № 5/AV12-05-08 від 30.05.2008 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.11.2018 року по 15.11.2021 року. Сума заборгованості складає 945 172,86 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 145 172,86 грн., сума заборгованості за відсотками та комісіями - 800 000,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Бершадського С.М. про відкриття виконавчого провадження (ВП № 67900658) від 15.12.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа - виконавчого напису № 18675 від 25.11.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з боржника [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за період з 15.11.2018 року по 15.11.2021 року в розмірі 945 172,86 грн. Крім того, постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Бершадського С.М. від 16.12.2021 року про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, в розмірі 1 040 190,14 грн. Правомірність та законність вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 25.11.2021 року виконавчого напису № 18675 оскаржується позивачем. При цьому, судом відзначається, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є правомірним, і відповідає конституційному положенню про всеосяжність права на звернення до суду та юрисдикцію суду (статті 55, 124 Конституції України) (п.3 листа Вищого Спеціалізованого Суду України розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні»). Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Крім того, відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у ст.89 Закону. Таким чином, судом відзначається, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення виконавчих написів також визначений положенням Глави 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Мін`юсту України № 296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого в Мін`юсті України за № 282/20595 від 22.02.2012 року. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 Порядком. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Також, ст.88 Закону України «Про нотаріат» зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При цьому, виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, який має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, на переконання суду, у даному випадку, приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, стягнувши в т.ч. заборгованість, яка вже була стягнута за рішенням суду, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, окрім того, виконавчий напис вчинено з пропуском строків звернення стягувача для вчинення виконавчого напису, відповідно включення стягувачем до складу заборгованості платежів, сплата яких прострочена, також свідчить про спірність заявленої до погашення суми боргу. З огляду на викладене вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача [PERSON] , оскільки на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] не мав безспірної заборгованості перед стягувачем, враховуючи також стягнення з останнього заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 5/AV12-05-08 від 30.05.2008 року, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.02.2011 року, та фактичне його (рішення) виконання, на підставі чого виконавчий напис, вчинений 25.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., зареєстрований в реєстрі № 18675, та за яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 5/AV12-05-08 від 30.05.2008 року в розмірі 945 172,86, є таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс між інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, судом відзначається наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. за подачу позовної заяви, та судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп., за подачу заяви про забезпечення позову, а всього 1 362 грн. 00 коп. Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 4-6 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Як роз`яснено в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України, в редакції Закону 2004 року. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем [PERSON] заявлено про понесені ним судові витрати у справі, які, крім, судового збору складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 15 000 грн. 00 коп. При цьому, судом відзначається, що відповідно до Договору про надання правової допомоги № 36 від 21.12.2021 року, укладеного між Адвокатом Любченком В.М. та Авдєєвим В.В., як Клієнтом, Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання по наданню правової (юридичної) допомоги, а саме: представлення інтересів в судових органах (судах усіх інстанцій та юрисдикції). Зі своєї сторони Клієнт зобов`язується сплатити гонорар за послуги адвоката по наданню правової допомоги, а також сплатити фактичні витрати, що пов`язані з виконанням даного договору (п. 1.1. Договору). Сума гонорару Адвоката і порядок його сплати Клієнтом визначається додатковою угодою до даного Договору і є невід`ємною його частиною (п. 2.1 Договору). Відповідно до додаткової угоди до договору про надання правової допомоги № 36 від 21.12.2021 року, укладеного 21 грудня 2021 року між адвокатом Любченком В.М. та Авдєєвим В.В. відповідно до п. 2.1 основного договору про надання правової допомоги, сума гонорару адвоката за надання правової допомоги в Ленінському районному суді міста Кіровограда, у справі за позовом [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, складає 15 000 гривень. Відповідно до п. 2 Додаткової угоди внесення гонорару здійснюється в готівковій або безготівковій формі в повному обсязі не пізніше 5-ти днів з дня підписання даної Угоди. Відповідно до розрахункової квитанції серії ЛВАК 698709 Любченком В.М. на підставі договору про надання правової допомоги № 36 від 21.12.2021 року прийнято 15 000 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Підсумовуючи, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин. Визначаючи розмір судових витрат, понесених позивачем на правову допомогу, за встановлених обставин, суд виходить з того що предмет спору в цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, заявлений позивачем спір немайнового характеру, на підставі чого суд вважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума в розмірі 3000 грн. З огляду на викладене, суд вважає, що стороною позивача доведено понесення витрат за надання правничої допомоги в розмірі 3000 грн. 00 коп., в суді першої інстанції, які підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача [PERSON] , оскільки заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги задоволенні в повному обсязі. Окрім того, відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи, у зв`язку з чим вжиті по даній справі на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.01.2022 року заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 25.11.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 18675 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749) заборгованості в розмірі 945 172,86 грн., який оскаржується боржником в судовому порядку, до прийняття судового рішення по даній справі продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням у справі законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного вище, відповідно до Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: approved