Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 17 лютого 1994 року, про що зроблено актовий запис №159 Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської адміністрації. Він даного шлюбу народилась дочка [PERSON] , яка на даний момент є повнолітньою. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними фактично припинилися подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Відповідач розірвати шлюб у порядку ст. 106 Сімейного кодексу України відмовляється. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Посилаючись на наведене, просила розірвати шлюб. Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 15 березня 2022 року на 10 год. 10 хв. 15 березня 2022 року позивач [PERSON] не з`явилась, однак подала заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності та розірвати шлюб, проти заочного розгляду справи не заперечила. У зв`язку із неявкою учасників судового процесу судове призначене на 15 березня 2022 року на 10 год. 10 хв. відкладено до 12 квітня 2022 року на 10 год. 30 хв. 12 квітня 2022 року розпочато розгляд справи. У зазначеному судовому засіданні відповідач пояснив, що не згідний на розірвання шлюбу, оскільки вважає пред`явлений позивачем позов намаганням вирішити майнові питання, які виникли між ними, зокрема з приводу продажу ним квартири. Під час надання цих пояснень пролунав сигнал повітряної тривоги, у зв`язку з чим у справі оголошено перерву до 12 травня 2022 року до 15 год., про що сторони повідомлені належним чином. Однак, 12 травня 2022 року о 15 год. у судове засідання сторони не з`явились. Позивачем раніше подано заяву про розгляд справу за її відсутності, а відповідач [PERSON] про причини неявки не повідомив. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 3 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивач у заяві від 15 березня 2022 року проти заочного розгляду справи не заперечила. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 17 лютого 1994 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №159 Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської адміністрації. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей у сторін немає, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 18 серпня 1994 року. Також, як убачається з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя з відповідачем не склалося, між ними фактично припинилися подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство, але відповідач розірвати шлюб у порядку ст. 106 Сімейного кодексу України відмовляється. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Заперечення відповідача проти розірвання шлюбу, зумовлені наявністю невирішених майнових питань між сторонами, вирішального значення для справи не мають, оскільки відповідно до ст. 72 СК України позов про поділ майна може бути пред`явлено одним із подружжя як під час шлюбу, так і протягом трьох років після його розірвання. Наявність чи відсутність майна подружжя не входить до предмета доказування у справі про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved