Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

02.06.2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Семенівської районної державної адміністрації, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Семаль», Приватне підприємство «Граніт-Агро» про визнання незаконними та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Позовну заяву мотивує тим, що є власницею ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Горошинської сільської ради площею 3,45 га, що засвідчується державним актом серія ПЛ №192575 від 08.07.2003 року. Позивачка володіє і розпоряджається цією земельною ділянкою, зокрема передала її в оренду ТОВ «Семаль» за договором від 02.12.2015 року. У 2020 році позивачка дізналася, що належна їй земельна ділянка повністю співпадає по площі і конфігурації із іншою земельною ділянкою, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі та належить відповідачці [PERSON] [PERSON] звернулась із відповідним зверненням до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області для з`ясування обставин. Листом від 17.08.2020 року №1233/6-20 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повідомило останній , що на підставі розпорядження голови Семенівської РДА №353 від 02.08.2005 року Державним підприємством «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовлено технічну документацію зі складання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 5324581500:00:001:0040 серія ЯА №915597 від 11.12.2007 року [PERSON] , про що 17.10.2007 року наявна відмітка щодо прийняття обмінного файлу Полтавською регіональною філією «Центр ДЗК» та 04.12.2007 року земельну ділянку внесено в національну кадастрову систему. Відповідно до картографічних матеріалів та розроблених документації із землеустрою місце розташування земельної ділянки позивачки та земельної ділянки, на яку видано державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] , співпадає. На підставі адвокатського запиту в інтересах позивачки було витребувано документацію із складання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] . Аналізуючи надані технічні документації, а саме плани розташування земельних ділянок (викопіровки з плану землекористування) позивачки та [PERSON] , вбачається, що земельні ділянки співпадають повністю як за конфігурацією так і за площею. Розпорядженням голови Семенівської РДА №681 від 15.11.2006 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] на території сільської ради та посвідчено право власності на земельну ділянку. Таким чином, позивачка позбавлена права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю земельною ділянкою через наведені обставини, що свідчить про порушення її прав власника землі. Крім того, зазначені факти свідчать про наявність права власності на один і той самий об`єкт нерухомого майна у двох різних людей. Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 30.03.2021 року земельна ділянка за кадастровим номером 5324581500:00:001:0040, тобто земельна ділянка [PERSON] наразі належить на праві приватної власності [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину №;653 від 14.09.2017 року . Також ДЗК містить відомості про зареєстроване право оренди на дану земельну ділянку за Приватним підприємством «Граніт-Агро». Отже позивачка набула право власності на земельну ділянку ще у 2003 році, тому Семенівська РДА Полтавської області не мала повноважень розпоряджатися нею у 2006 році на користь [PERSON] , оскільки така земельна ділянка вибула з власності та розпорядження РДА. На підставі викладеного позивачка просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Семенівської РДА №681 від 15.11.2006 року про розгляд та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Горошинської сільської ради [PERSON] , визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Горошинської сільської ради Семенівського району Полтавської області за кадастровим номером 5324581500:00:001:0040 серія ЯА №915597 від 11.12.2007 року на ім`я [PERSON] , визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину №653 від 14.09.2017, видане приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Стромко І.В., на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Горошинської сільської ради Семенівського району Полтавської області площею 3,4481 га на ім`я [PERSON] . Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 07.06.2021 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 25.10.2021 за клопотанням позивачки, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 за № 1321 «Про затвердження Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються» замінено первісного відповідача Семенівську районну державну адміністрацію на правонаступника - Кременчуцьку районну державну адміністрацію Полтавської області. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, зазначивши що дану земельну ділянку вона успадкувала, її право власності підтверджено належними правовстановлюючими документами, прав позивачки не порушувала. 27.04.2022 відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить проставлений 14.04.2022 особистий підпис в рекомендованому повідомлені про вручення судової повістки на 27.04.2022 о 14 год 00 хв, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач Кременчуцька районна державна адміністрація Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, повідомлялися належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Третя особа на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Семаль» в судове засідання своїх представників не направили, повідомлялися належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Представник третьої особи на стороні відповідача 1 Приватного підприємства «Граніт Агро» Нестеренко І.І. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серія ПЛ №192575 від 08.07.2013 року позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,45 га на території Горошинської сільської ради (а.с.6). Відповідно до договору оренди землі від 02.12.2015 позивачка передала в оренду ТОВ «Семаль» земельну ділянку загальною площею 3,4500 га, строк дії договору 7 років (а.с.72-75). У 2020 році позивачка дізналась про те, що належна їй земельна ділянка повністю співпадає по площі і конфігурації із земельною ділянкою, що належить [PERSON] . На звернення до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області 17.08.2020 отримала відповідь №1233/6-20, згідно якої ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повідомило позивачку, що на підставі розпорядження голови Семенівської РДА від 03.04.2003 року за №279 та 18.04.2003 року №190 їй було виготовлено технічну документацію зі складання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку взамін сертифікату на земельну частку (пай) центром Державного земельного кадастру без кадастрового номеру та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №192575 від 08.07.2003 року. На підставі розпорядження голови Семенівської РДА №353 від 02.08.2005 року Державним підприємством «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовлено технічну документацію зі складання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5324581500:00:001:0040 серія ЯА №915597 від 11.12.2007 року [PERSON] , про що 17.10.2007 року наявна відмітка щодо прийняття обмінного файлу Полтавською регіональною філією «Центр ДЗК» та 04.12.2007 року земельну ділянку внесено в національну кадастрову систему. Відповідно до картографічних матеріалів та розроблених документації із землеустрою місце розташування земельної ділянки позивачки та земельної ділянки, на яку видано державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] , співпадає (а.с.7). Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 09.04.2022 №85/115-21 на адвокатський запит №1-24/2021 від 30.03.2021 направлено сканкопії документів щодо оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). З копії технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності земельні ділянки взамін сертифікатів на земельні частки (пай) громадянам колишнього КСП «Горошинське» на території Горошинської сільської ради Семенівського району Полтавської області вбачається, що згідно розпорядження голови РДА від 18.04.2003 року №190 видано сертифікат на право земельну частку (пай) [PERSON] із земель бувшого КСП «Горошинське», відповідно до акту про передачу та прийом земельної частки(паю) в натурі від 19.04.2003 передано земельну ділянку в натурі власнику сертифіката на земельну частку (пай) [PERSON] в розмірі 3,45 га (фізичних), з таким складом сільськогосподарських угідь - рілля 3,45 га (а.с.9-17). 08.07.2003 на підставі розпорядження голови Семенівської РДА від 03.04.2003 № 279 видано державний акт на право власності на земельну ділянку ПЛ №192575. Розпорядженням голови РДА від 02.09.2005 року №353 надано дозвіл землевпорядній організації на виконання робіт по виготовленню технічної із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] площею 3,45 га в полі №28 в межах розпайованих земель реформованого КСП «Горошинське» на території Горошинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно розпорядження голови РДА від 15.11.2006 року №681 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] на території Горошинської сільської ради та 11.12.2007 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,45 га на території Горошинської сільської ради, кадастровий номер 5324581500:00:001:0040. Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] від 11.12.2007 серії ЯА №915597, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010756200097 (а.с.19-27, 95). Відповідно до свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Горошинської сільської ради Семенівського району Полтавської області [INFO] помер [PERSON] (а.с.90). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Полтавської області Стромко І.В., спадкоємцем майна [PERSON] , 1945 року народження, який помер [INFO] , є [PERSON] , [INFO] . (а.с. 99). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка за кадастровим номером 5324581500:00:001:0040 площею 3,4481 га належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину №653 від 14.09.2017, виданого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Стромко І.В. (а.с.29). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав можуть бути (серед іншого) відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України). Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни або юридичні особи набувають права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Частинами першою, другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а)визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Як вбачається із ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно п. ґ ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Пунктом 16 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України та п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 № 7 (зі змінами та доповненнями) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. На час отримання позивачкою державного акта діяла Інструкція «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», затверджена наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.99 №43. Відповідно до п. 1.1 вказаної Інструкції право власності на землю посвідчувалося державним актом на право приватної власності на землю. Згідно з п. 1.15 даної Інструкції, розробку технічної документації зі складання державного акта на право приватної власності на землю здійснювали державні та інші землевпорядні організації на підставі технічного завдання, яке видавалося районним (міським) відділом (управлінням) земельних ресурсів Держкомзему України. Відповідно до п. 3.3, 3.5 згаданої Інструкції, державна реєстрація державних актів, що посвідчують право приватної власності на землю здійснювалася районною, міською, селищною, сільською радою. Державні акти, що посвідчують право приватної власності на землю реєструвалися у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю . Відповідно до Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель затвердженого наказом Держкомзему України 02.07.2003 №174 Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі - це документ суворого обліку, який є складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельної ділянки. Пунктом 2 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Отже позивачка є власником спірної земельної ділянки, її право посвідчене чинним державним актом на право власності на земельну ділянку від 08.07.2003, тому Семенівська районна державна адміністрація не мала повноважень розпоряджатись цією земельною ділянкою у 2006 році на користь [PERSON] , так як, земельна ділянка вибула з власності та розпорядження районної державної адміністрації. Аналізуючи матеріали справи та наведені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що видане розпорядження голови Семенівської РДА №681 від 15.11.2006 року порушує право позивачки щодо володіння та розпорядження належною їй земельною ділянкою, а тому є незаконним. Відповідно до ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Отже, виданий на підставі розпорядження голови Семенівської РДА №681 від 15.11.2006 року державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №915597, виданий на ім`я [PERSON] , порушує права позивачки як власника вище зазначеної земельної ділянки та у зв`язку з цим підлягає визнанню недійсним. Оскільки судом прийнято рішення про скасування державного акта серія ЯА №915597 від 11.12.2007 на ім`я [PERSON] , підлягає скасуванню і свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НМІ 489234 (спадкова справа №34-2016, зареєстроване в реєстрі №653) , яке видане 14.09.2007 року на ім`я [PERSON] , яка успадкувала дану земельну ділянку від [PERSON] . Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved