Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

у лютому 2022 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2007, мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивач стверджує, що протягом останніх років сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За домовленістю подружжя син проживатиме з матір`ю. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з останнього на її користь аліменти на утриманя сина до досягнення ним повноліття. Ухвалою від 12.03.2022 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 19). У судове засідання сторони не з`явилися, позивач подала заяву про розгляд справи без її участі та позов підтримує в повному обсязі (а.с. 23), відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про відсутність адресата (а.с.24). Виходячи з викладеного, у відповідності з вимогами статті 223 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін та, дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 22.09.2007 зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Подружжя має одну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). За повідомленням Машівської селищної ради Полтавського району Полтавської області № 324 від 10.03.2022, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 18). Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося, у них відсутнє взаємопорозуміння, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, та з початку 2022 вони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, а тому суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки і шлюб потрібно розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] », про що власне остання і просила суд у письмовій заяві від 17.03.2022. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналізуючи зібрані у справі докази та враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання та виховання дітей, натомість відповідач доказів надання допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надав, а тому суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір яких відповідає положенням ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України. Саме такий розмір аліментів є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав малолітнього сина сторін, обов`язок по утриманню якого покладений також і на відповідача, та захистом прав останнього. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн за позовну вимогу про стягнення аліментів.Крім того, у поданій заяві від 17.03.2022 позивачка просила залишити за нею витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved