Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Виконавчий комітет Одеської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу в якій просить встановити факт належності [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] ) Свідоцтва про право власності на житло квартиру [ADDRESS] від 03.04.2000р. загальною площею 55,10 кв.м, яке видано 03.04.2000 р. на підставі рішення Одеьскої залізниці №159 від 03.04.2000р. на ім`я [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № Ж/858 на підставі розпорядження № 159 від 03.04.2000р. зареєстрованого в ОМБТІ. записаного в реєстрову книгу № 363пр стр.174р 418 від 04.05.2000р. Обґрунтовує вимоги тим, що 03.04.2000р їй та її сину було видано ) Свідоцтва про право власності на житло квартиру [ADDRESS] від 03.04.2000р. загальною площею 55,10 кв.м, яке видано 03.04.2000 р. на підставі рішення Одеьскої залізниці №159 від 03.04.2000р. на ім`я [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № Ж/858 на підставі розпорядження № 159 від 03.04.2000р. зареєстрованого в ОМБТІ. записаного в реєстрову книгу № 363пр стр.174р 418 від 04.05.2000р. Запис в Свідоцтві здійснений з перекладу з російської мови на українську мову, та в свідоцтві допущено помилку, а саме: в свідоцтві прізвище заявниці та її сина записано як « [PERSON] », « [PERSON] », замість « [PERSON] » та « [PERSON] », що не збігається із записом в паспорті громадянина України. Невідповідність написаного в державному актів прізвища заявниці та її сина, перешкоджають їм володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. В судове засідання заінтересована особа не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що заява є не обґрунтованою, є не доказаною, тому не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено про те, що 03.04.2000р. на підставі рішення Одеьскої залізниці №159 від 03.04.2000р. на ім`я [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № Ж/858 на підставі розпорядження № 159 від 03.04.2000р. зареєстрованого в ОМБТІ. записаного в реєстрову книгу № 363пр стр.174р 418 від 04.05.2000р. видано Свідоцтво про право власності(а.с.6). Судом встановлено про те, що Запис в Свідоцтві здійснений з перекладу з російської мови на українську мову, та в Свідоцтві допущено помилку, а саме: в свідоцтві прізвище заявниці та її сина записано як « [PERSON] », « [PERSON] », замість « [PERSON] » та « [PERSON] », що не збігається із записом в паспорті громадянина України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315). Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. З матеріалів справи вбачається, що заявницею [PERSON] не надано до суду доказів звернення до Одеської залізниці з заявою про виправлення помилки та відмови у здійснені дій у виконання вищевказаної заяви. Крім того, судом встановлено про те, що заінтересована особа Виконавчий комітет Одеської міської ради є неналежною особою. Суд звертає увагу на те, що до суду не надходило від заявниці [PERSON] клопотань стосовно залучення іншої заінтересованої особи. Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до розяснень, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику усправах провстановлення фактів, що мають юридичне значення» судам розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на ім`я яких видано Свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] від 03.04.2000р. загальною площею 55,10 кв.м, яке видано 03.04.2000 р. на підставі рішення Одеьскої залізниці №159 від 03.04.2000р. на ім`я [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № Ж/858 на підставі розпорядження № 159 від 03.04.2000р. зареєстрованого в ОМБТІ. записаного в реєстрову книгу № 363пр стр.174р 418 від 04.05.2000р. є одними і тими же особами. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Також, суд вважає, що заявник не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене, заява [PERSON] , заінтересована особа Виконавчий комітет Одеської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed