Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Позивач через представника адвоката Мулько А.В. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.07.2017 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на\~те,\~що 29 липня 2017\~року уклала\~шлюб з\~відповідачем. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Подружні стосунки не склалися через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, розходження поглядів на життя. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, з 02 листопада 2021 припинені шлюбно-сімейні відносини, проживають з відповідачем окремо та спільне господарство не ведуть. Ухвалою суду від 23 березня 2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, представником позивача подано заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та представника позивача та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 29 липня 2017 року, шлюб зареєстрований Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 липня 2017 року, актовий запис №69. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 січня 2018 року, виданим Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач зазначає, що фактично їх шлюб не існує, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, відсутні спільні інтереси, розуміння. Збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, спору щодо місця проживання дитини немає. . Відповідач позов визнав в повному обсязі. За змістом положень ч.1\~ст.24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1\~ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що створити міцну сім`ю сторонам не вдалося, шлюбні відносини припинені, сторони мешкають окремо. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує формально, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх сина, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач не заявила про бажання відновити дошлюбне прізвище, після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в позовній заяві позивач [PERSON] не зазначила про стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору, сплачений позивачем судовий збір в сумі 996,40 грн. не підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved