Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки. Позивачка [PERSON] 11.02.2022 року, скориставшись канцелярією, звернулася у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про стягнення на свою користь з відповідача [PERSON] аліментів на час її навчання у частці від заробітку - у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання до суду цієї позовної заяви, і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23-ох років. Позов обґрунтовано тим, що відповідач у справі є батьком позивачки, яка [INFO] досягла повноліття, однак навчається у Державному вищому навчальному закладі «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» на денній контрактній формі (перший курс) за спеціальністю «дошкільна освіта». У зв`язку із навчанням позивачка надалі потребує утримання, так як можливості заробляти сама на себе не має, а матір, з якою вона проживає, не в змозі це робити одна в силу перебування на її утримання ще трьох малолітніх дітей. Позивачка зазначає, що відповідач є особою працездатного віку, фізично здоровий, має дохід, а тому, на її переконання, має змогу брати участь в утриманні її як повнолітньої доньки на час свого навчання. Відтак позивачка, на підставі статей 181-182, 199-200 СК України, просить свій позов задовольнити. Відповідач у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до нього про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, не подав. Заяви та клопотання учасників справи. Заяв чи клопотань від учасників цієї справи, у тому числі й про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у визначені чинним ЦПК України й судом строки та порядку до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 16.03.2022 року, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, який не має статусу підприємця, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження на 05.05.2022 року о 12630 год. у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, без проведення судового засідання, за наявними у цій справі матеріалами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Крім того, за змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру порушення прав позивачки, яка продовжує навчання, й причетність до такого порушення її прав відповідача, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Так, судом встановлено, щовідповідач є батьком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Стрийського міського управління юстиції Львівської області 05.02.2004 року у відповідності до актового запису про народження № 65 від 05.02.2004 року (копія міститься у справі, а. с. 5). Позивачка [INFO] досягнула повноліття. Судом також встановлено, що позивачка, будучи повнолітньою дочкою відповідача, є студенткою першого курсу денної контрактної форми навчання спеціальності «дошкільна освіта» Державного вищого навчального закладу «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника». Вказана обставина щодо навчання позивачки стверджується довідкою Державного вищого навчального закладу «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» від 04.04.2022 року за вих. № 06/04-05-283 (оригінал міститься у справі, а. с. 6). Позивака, будучи повнолітньою дочкою відповідача, проживає за зареєстрованим місцем проживання своєї матері - [PERSON] , разом із останньою, її чоловіком (вітчимом позивачки) та трьома їх малолітніми дітьми (братами позивачки по матері) - у [ADDRESS] , що стверджується довідкою ТзОВ «СТРИЙБУДСЕРВІС» від 07.02.2022 року за вих. № 30 (оригінал міститься у справі, а. с. 7). У свою чергу, доказів незадовільного стану здоров`я відповідача, перебування на його утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб, а також відсутності достатнього й стабільного заробітку і, як наслідок, можливості надавати матеріальну допомогу позивачці як своїй дочці, яка досягнула повноліття, однак ще не досягнула 23 років, та навчається, матеріали цієї справи не містять. Крім того, рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухваленим 22.03.2011 року у цивільній справі № 2-1039/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню доньку (копія з ЄДРСР міститься у справі, а. с. 18), з відповідача на користь матері позивачки було ухвалено стягувати аліменти на останню до досягнення нею повноліття, у частці від заробітку - у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.02.2011 року, і до досягнення позивачкою повноліття (до [INFO] ). Ухвалюючи таке рішення, суд взяв до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, фізично здоровий та може працювати, а також було враховано вимоги розумності й справедливості й той факт, що утримання дитини є законодавчим обов`язком батьків. Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дітей, зокрема й після досягнення ними повноліття на час навчання, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (надалі - СК України) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, протоколами до неї. Згідно із ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. В силу статей 181-182, 199-200 чинного СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я; матеріальне становище платника аліментів; наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;а також інші обставини, які мають істотне значення. Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18-ти років, але є меншим 23-ох років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Висновок суду за результатами розгляду справи. Виконуючи вищенаведені приписи, а також з урахуванням обставин справи та положень чинного законодавства, котрі регулюють правовідносини, пов`язані зі сплатою аліментів, враховуючи відсутність у матеріалах цієї справи належних й допустимих доказів на підтвердження низького матеріального становища відповідача, або ж незадовільного стану його здоров`я чи непрацездатності, враховуючи також те, що позивача, будучи повнолітньою дочкою відповідача, навчається на денній контрактній формі та, відповідно, надалі потребує матеріальної допомоги, так як навчання відбувається в іншій місцевості (м. Івано-Франківськ), несе витрати на фактичне проживання на час навчання, також потребує коштів на придбання необхідних канцелярських товарів, продуктів харчування, предметів першого вжитку, одягу та взуття, з врахуванням принципу законності, суд дійшов висновку, що відповідач може та повинен надалі брати участь в утриманні позивачки на час її навчання до завершення такого навчання. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема, слід стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на час її навчання, у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до закінчення нею терміну навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-ох років. Щодо розподілу судових витрат у справі. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру (про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання) на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то, на підставі частин 1, 6 ст. 141 ЦПК України, такий судовий збір, у розмірі 992 грн. 40 коп., слід стягнути з відповідача у дохід держави. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved