Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 21.12.2018 Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 1111. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем спільне життя не склалось, сторони припинили сімейні стосунки, оживають окремо, спільне господарство не ведуть, на примирення не згоден. Ухвалою суду від 06.04.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Згідно ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 4 ст.\~206\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21.12.2018 Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 1111, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.2) Зі змісту позову вбачається, що сторони не мають спору щодо сумісного майна подружжя, а також спільних дітей. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. Відповідно ст.ст.141, 142 ЦПК України: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем позов визнано, то суд вважає, що необхідно повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решта судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає вимогам ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved