Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.06.2014 року між сторонами укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач погодився з тим, що підписана заява, разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір. Це підтверджується його підписом у раніше згаданій заяві. [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, однак взяті на себе зобов`язання не виконує. У зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, станом на 07.12.2021 року у відповідача наявна заборгованість перед позивачем, загальна сума якої становить 14884,74 грн. Враховуючи те, що [PERSON] у добровільному порядку її не погашає, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 14884,74 грн, а також суму сплаченого судового збору. В поданій заяві представник позивача просить справу слухати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 11.06.2014 року між АТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем укладено кредитний договір б/н у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до умов якого він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач погодився з тим, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами" складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.18). На підставі вищевказаної анкети [PERSON] отримав кредитні картки, дані про номери карток, дату їх відкриття та термін дії, містяться у довідці, долученій АТ КБ «ПриватБанк» до позовної заяви, згідно з якою останню картку відповідач отримав 24.01.2018 року з терміном дії 01/22 (а.с.17). Згідно з довідкою про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н) кредитний ліміт карткового рахунку неодноразово змінювався (а.с. 16). Матеріалами справи підтверджується, що відповідач користувався картковим рахунком та кредитними коштами (а.с.65-92), сума заборгованості позичальника відображена у наданих банком розрахунках, відповідно до яких станом на 07.12.2021 року у [PERSON] виникла заборгованість, загальна сума якої становить 14884,74 грн, зокрема: 14884,74 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту (а.с.10-15). Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час укладення договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п.2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому позов є підставним та підлягає задоволенню. Також, згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2270,00 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 527, 530, 549, 1054 ЦК України,

Outcome: approved