Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначила, що згідно рішення Ладижинського міського суду від 09.11.2020 шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано. За час спільного проживання з [PERSON] у них народилося двоє дітей: [INFO] [PERSON] , та [INFO] [PERSON] . Відповідач після розірвання шлюбу перестав сплачувати добровільно кошти на утримання дітей. Діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не підтримує фінансово, в зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Тому просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Пояснила, що обоє батьків мають порівну утримувати своїх дітей, тому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі саме 1/2 частини його доходів. Вказала, що працює в дитячому садку, її заробітна плата становить мінімальний розмір, встановлений законодавством. На даний час в зв`язку із воєнним станом взагалі отримує 2/3 від заробітку. Відповідач надає певні кошти для дітей, але не регулярно і в недостатньому розмірі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково,\~в \~розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу на двох дітей.\~Вказав,\~що він по мірі можливості дітям допомагає, так як він є інвалідом 1 групи і його доходом є лише пенсія по інвалідності, розмір якої становить біля 2200 грн. На ці кошти він купує ліки, оплачує комунальні послуги та витрачає на харчування. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підтримав заперечення [PERSON] викладені в судовому засіданні. Повідомив, що відповідач визнає позовні вимоги частково, так як він є інвалідом першої групи. Згоден сплачувати аліменти на двох дітей в розмірі 1/6 частки доходу. Сторона відповідача підтримала викладені у відзиві обставини, посилаючись на них, як на підставу для визначення аліментів у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Згідно поданого відзиву зазначено, що відповідач не відмовляється від необхідності допомагати дітям, намагається щомісячно надавати посильну для нього допомогу, пересилати продукти харчування, солодощі, одяг, взуття, купив дочці велосипед в 2021 році. Відтак, не визнає ту обставину, що взагалі не допомагає дітям. Розуміє, що цього недостатньо, однак не може допомагати дітям у більшому розмірі через те, що внаслідок отриманих травм має першу групу інвалідності довічно, потребує сторонньої допомоги та постійної реабілітації, через що не може працювати. Щорічно проходить курс лікування, витрачає кошти на ліки. Нерухомого майна він не має, транспорту чи цінностей не має. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке. Суд встановив що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні. [PERSON] є інвалідом 1 групи загального захворювання та отримує пенсію, розмір якої, зі слів відповідача, становить біля 2200 грн. на місяць. Відповідно до положень ст. 51\~Конституції України,\~ст.\~180\~СК України батьки\~зобов`язані\~утримувати дітей\~до їх\~повноліття.\~Аналогічні положення\~містить ст.\~180 СК України. Згідно із\~ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~Відповідно до положення ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем\~аліментів\~витрати\~платника аліментів,\~у\~тому\~числі на\~придбання\~нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума\~яких\~перевищує десятикратний\~розмір\~прожиткового\~мінімуму для\~працездатної\~особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження\~коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. ч. 8, 9 ст.\~7\~СК\~України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. При цьому, визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати батько, суд враховує таке. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Положеннями ч. 1 ст. 18, ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Встановлений Законом України\~«Про\~Державний\~бюджет\~України\~на\~2022\~рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2022 року - 2100 грн, віком від\~6\~до 18\~років:\~з 1\~січня -\~2618\~грн на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину мінімально необхідного для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я, забезпечення набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує наявні дані про стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини, матеріальне становище [PERSON] та його стан здоров?я, відсутність у нього інших дітей та утриманців. Тому суд вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати власних дітей і має сплачувати аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому, судом встановлено, що позивачем не доведено можливість та доцільність стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/2 частини його доходів. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження достатніх доходів відповідача для сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі, наявність в нього майна, чи здійснення значних витрат. Враховуючи стан здоров?я відповідача, наявність в нього першої групи інвалідності, наявність захворювань, лікувальні та трудові рекомендації, підтверджених копіями медичних документів, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). При цьому, окрім врахування стану здоров?я відповідача, суд враховує, що відповідачем не доведено викладені ним обставини про розмір його пенсії по інвалідності. Не доведено, що він витрачає значні кошти на купівлю ліків та оплату комунальних послуг. Окрім того, суд враховує, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому позивач просить стягувати аліменти саме в частці від доходів відповідача. Таке право позивача вибору способу стягнення аліментів передбачено ч. 3 ст. 181 СК України. Відтак, при отриманні пенсії відповідачем в розмірі біля 2200 грн, про що вказує відповідач, 1/4 частина від цього його доходу буде значно меншою ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений ч. 2 ст. 182 СК України. Мінімальний гарантований розмір аліментів дитину віком до 6 років становить 1050 грн, мінімальний гарантований розмір аліментів для дитини віком від 6 до 18 років становить 1309 грн. Тобто, сукупно мінімальний розмір аліментів на двох дітей, який має сплачувати відповідач, становитиме суму більшу ніж 1/4 від розміру пенсії відповідача, в разі дійсного отримання ним пенсії в розмірі біля 2200 грн. Відтак, при такому рівні доходу відповідача, визначальним при визначенні суми аліментів, які підлягають з нього стягненню, буде саме встановлений державою мінімальний гарантований розмір аліментів, а не частка від доходу відповідача, незалежно від розміру такої частки. Відтак, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти саме в розмірі 1/4 частки від його доходів, незважаючи, що відповідач визнає частку в розмірі 1/6 доходів. Разом з тим, в разі отримання відповідачем з будь-яких джерел доходу в більшому розмірі, право дітей на належне утримання буде забезпечено стягненням аліментів у розмірі відповідно до встановленої судом частки від доходу. Позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду. Згідно Закону «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до змісту ч.6 ст.141 ЦПК судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат. Враховуючи, що по даній справі обидві сторони звільнені від сплати судового збору, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: partial