Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому просила стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання їх малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову посилалась на те, що з 26.10.2013 сторони перебували у шлюбі. Рішенням Уманського міськрайонного суду від 02.12.2020 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Останнім часом відповідач перестав піклуватись про їх сім`ю та малолітню дитину та відмовився надавати матеріальну допомогу на утримання сина, переклавши ці обов`язки на неї. Оскільки нинішні матеріалі та духовні потреби малолітньої особи вимагають значних матеріальних витрат, їй важко задовольняти їх лише за власний рахунок. Вважає, що відповідач, як батько, теж мусить брати повноцінну участь у вихованні та утриманні їх дитини до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач надавати таку матеріальну допомогу відмовляється, вона звернулась з позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. 09.03.2022 подала до суду заяву, в якій просила суд справу за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Станом на день розгляду справи відповідач відзив або зустрічну позовну заяву не подав, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками являються: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22 травня 2014 року Виконавчим комітетом Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2020 року шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 26.10.2013 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 588, - розірвано. Відповідно до довідки, виданої Родниківським старостинським округом Паланської сільської ради за вих. № 1287/19-05 від 18.11.2021, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає без реєстрації в [ADDRESS] , разом з нею проживає без реєстрації її син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні. Зазначене також підтверджується актом від 18.11.2021. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що сторони на даний час спільно не проживають, малолітній син сторін проживає з позивачем, яка, фактично, несе витрати на його утримання, відповідач відзив на позов та будь-яких заперечень проти заявлених позивачем вимог до суду не подав, тому позов належить задовольнити. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, судовий збір відповідно до вимог статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved