Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Супрунівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, в якому просив знести самочинно збудований будинок, який знаходиться на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5324085207:07:001:0437, яка належить [PERSON] ; стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду в сумі 15000 грн. в рахунок відшкодування за порушення його права власності на земельну ділянку; стягнути з відповідачів судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 01.11.2013 року йому на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 0,15 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (територія Супрунівської сільської ради). Цільове призначення вищевказаної земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ведення (присадибна ділянка). У зв`язку з певними матеріальними труднощами, які були у позивача у 2013 році, він не почав будувати будинок, а після отримання правовстановлюючих документів на початку 2014 року вирішив почати будівництво, але коли приїхав до своєї земельної ділянки робити заміри, то виявив, що на земельній ділянці побудовано будинок, якого на час отримання ним свідоцтва не було. Позивачем було встановлено, що будинок побудував відповідач, після чого звернувся до останнього з питанням на підставі чого ним збудовано будинок на його земельній ділянці, то відповідач повідомив, що він вважав, що земельна ділянка нікому не належить, а тому і побудував на ній будинок. Супрунівською сільською радою Полтавського району Полтавської області на третій сесії шостого скликання 30.12.2010 року прийнято рішення про передачу [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га і на підставі даного рішення відділом Держкомзему у Полтавського району видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, яка фактично накладена на межі земельної ділянки, що належить [PERSON] . Ухвалою судді від 05.12.2014 року відкрито провадження у справі та призначену справу до судового розгляду (т.1 а.с.24). Ухвалою суду від 27.01.2015 року в якості третьої особи залучено Відділ Держземагенства у Полтавському районі (т.1 а.с.51). Ухвалою суду від 13.02.2015 року призначено по справі земельно-технічну експертизу та провадження у справі зупинено (т.1 а.с.75, 76). Після надходження висновку експертизи, ухвалою суду від 04.06.2015 року провадження у справі відновлено (т.1 а.с.92). 23.07.2015 року представник [PERSON] подав заяву про уточнення та збільшення позовних вимог, просив суд зобов`язати відповідача знести самочинно збудований будинок, який знаходиться на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] , яка належить йому, визнати недійсним та скасувати рішення Супрунівською сільською радою Полтавського району Полтавської області 3-ї сесії 6 скликання від 30.12.2010 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою [ADDRESS] , визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК №952236, виданий [PERSON] , та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки (кадастровий номер 5324085207:07:001:0461, яка належить [PERSON] , стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 15000 грн. за порушення права власності на земельну ділянку, стягнути понесені судові витрати (т.1 а.с.123-126).\~\~ Ухвалою суду від 03.09.2015 року задоволено клопотання представника позивача та виключено з кола відповідачів [PERSON] (т.1 а.с.170). Заочним рішенням від 06.10.2015 року позов задоволено (т.1 а.с.187-192). Ухвалою суду від 15.12.2015 року за заявою відповідача [PERSON] заочне рішення скасовано та призначено справу до судового розгляду в загальному порядку (т.1 а.с.236, 237). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] , треті особи: Супрунівська сільська рада Полтавського району, Відділ Держгеокадастру у Полтавському районі, в якому просив припинити права власності на земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; визнати недійсним рішення другої сесії шостого скликання Супрунівської сільської ради Полтавського району від 24.11.2010 року та свідоцтво № [NUMBER] про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 01.11.2013 року; з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно просив виключити запис про право власності [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 5324085207:07:001:0437; стягнути з відповідача [PERSON] на його користь понесені по справі судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 24.11.2010 року другою сесією шостого скликання Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області прийняте рішення, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] на території [ADDRESS] ; передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0,15 га та посвідчено [PERSON] право власності на земельну ділянку відповідно до чинного законодавства. Проте, технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] була виготовлена приватним підприємством «Полтавська земельна компанія» у 2011 році. При цьому, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання та технічне завдання було оформлене 10.06.2011 року. Кадастровий план виготовлено також у 2011 році. За таких умов неможливо було 24.11.2010 року затвердити технічну документацію, яка була виготовлена пізніше у 2011 році. Таким чином вважає, що рішення Супрунівської сільської ради Полтавського району від 24.11.2010 року, відповідно до якого [PERSON] видане свідоцтво від 01.11.2013 року про право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , було видане з грубим порушенням ст.ст. 123, 151, 186 ЗК, а отже не може вважатися дійсним. А отже, вважає, що [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку набув способом, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, земельна ділянка [PERSON] надана частково за рахунок земельної ділянки [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , право власності на яку набуто у відповідності до рішення Супрунівської сільської ради Полтавського району від 30.12.2010 року. Право власності [PERSON] на земельну ділянку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку від 25.01.2012 року, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 126 ЗК України. Відтак вважає, що надання [PERSON] земельної ділянки частково за рахунок земельної ділянки [PERSON] обмежують законні права останнього щодо користування своєю власністю (т.2 а.с.2-6). Ухвалою суду від 29.03.2016 року вказану зустрічну позовну заяву об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] ,\~ третя особа: Супрунівська сільська рада Полтавського району, Відділ Держземагенства у Полтавському районі\~ про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення самочинної побудови, стягнення моральної шкоди (т.2 а.с.32, 33). Ухвалою суду\~від 11.05.2016\~року у\~об`єднаній справі\~залучено до\~участі вякості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] (т.2 а.с.51, 52). Ухвалою суду від 12.08.2016 року призначено по справі судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі \~зупинено до проведення експертизи (т.2 а.с.117-119). \~ Після надходження висновку експертизи, ухвалою суду від 15.11.2016 року провадження у справі відновлено (т.2 а.с.195). Рішенням суду від 07.12.2016 року позов [PERSON] задоволено частково. Зобов`язано [PERSON] знести самочинно збудований будинок, який знаходиться на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] , (кадастровий номер 5324085207:07:001:0437), яка належить [PERSON] ; визнати недійсним та скасувати рішення третьої сесії шостого скликання Супрунівської сільської ради Полтавського району, Полтавської області від 30.12.2010 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га. за адресою: [ADDRESS] ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 грн. за порушення права власності на земельну ділянку; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачені ним при подачі позову до суду судові витрати в сумі 974 грн.40 коп. та 2400 грн. 40 коп. за проведення експертизи. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] про припинення права власності на земельну ділянку, визнання недійсним рішення другої сесії шостого скликання Супрунівської сільської ради Полтавського району від 24.11.2010 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 01.11.2013 року відмовлено в повному обсязі за безпідставністю (т.2 а.с.161-170). Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 29.03.2017 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 07.12.2016 року залишено без змін (т.3 а.с.199-221). Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.03.2019 року задоволено частково касаційну скаргу [PERSON] , скасовано рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 07.12.2016 року та ухвала Апеляційного суду Полтавської області від 29.03.2017 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.4 а.с.71-78). Ухвалою судді від 22.04.2019 року вказану цільну справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання (т.4 а.с.86, 87). За клопотанням [PERSON] (т.4 а.с.128-134), ухвалою суду від 12.08.2019 року призначено по справі повторну судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено (т.4 а.с.151,152). У зв`язку з необхідністю витребування судом документів, зазначених у клопотання експерта, ухвалою суд від 29.10.2019 року провадження у справі відновлено (т.4 а.с.179, 180). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 05.11.2019 року задоволено клопотання представника [PERSON] адвоката Тимохіної Л.С. та замінено третю особу [PERSON] , який помер [INFO] , на спадкоємця [PERSON] (т.4 а.с.151, 152). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 06.11.2019 року задоволено клопотання представника [PERSON] адвоката Тимохіної Л.С. та призначено по справі геодезичну зйомку у цифровому просторовому (за координованому) електронному виді в dmf форматі (в СК-63) та паперовому вигляді земельних ділянок, провадження у справі зупинено (т.4 а.с.203-205). \~ \~ \~ \~Після надходження до суду матеріалів геодезичної зйомки, ухвалою суду від 02.01.2020 року провадження у справі відновлено (т.4 а.с.241, 242). Ухвалою суду від 15.01.2020 року задоволено клопотання представника [PERSON] адвоката Тимохіної Л.С. та призначено по справі повторну судову земельно-технічну експертизу (т.5 а.с.10, 11). Після надходження висновку експертизи ухвалою суду від 08.02.20221 року провадження у справі відновлено та призначено справу до підготовчого розгляду (т.5 а.с.76, 75). Ухвалою суду від 17.05.2021 року за клопотанням [PERSON] залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Полтавську міську раду (т.5 а.с.110, 111). Ухвалою суду від 16.07.2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (т.5 а.с.167, 168). 25.06.2021 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про зменшення позовних вимог, в якому уточнено позовні вимоги та остаточно представник позивача просила визнати недійсним та скасувати рішення третьої сесії шостого скликання Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 30.12.2010 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: [ADDRESS] ; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 952236, виданий [PERSON] на підставі рішення третьої сесії шостого скликання Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 30.12.2010 року та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 5324985207:07:991:00461, яка належить [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 15000 грн. за порушення права власності на земельну ділянку; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним судові витрати (т.5 а.с.150, 151). В судовому засіданні представники позивача за первісним позовом адвокати Роменська Т.В. та Новицька О.О. уточнені позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позові та просили їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Представник позивача за зустрічним позовом адвокат Тимохіна Л.С. зустрічний позов просила задовольнити, з підстав викладених в позові, у задоволенні первісного позову просила відмовити. Представники третіх осіб, третя особа до суду не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, та вбачається з матеріалів справи згідно договору купівлі-продажу від 20.09.2005 року [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (т.2 а.с.44). У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянки відповідно цільового призначення, визначених статтею 121 ЗК України. З метою виконання належним власником житлового будинку (будівлі, споруди) вимог ст. 377 ЦК України, згідно якої до особи, яка набула право власності на таке нерухоме майно, має перейти право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача), новий власник має вжити заходів щодо оформлення відповідних речових прав на земельну ділянку відповідно до вимог Закону «країни «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Аналіз норм діючого законодавства свідчить, що перехід права власності на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості, що відповідає принципу «superficies solo cedit» - збудоване на землі слідує за нею. Таким чином, порядок, передбачений статтями 387, 388 ЦК України щодо витребування власником майна із чужого незаконного володіння, не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки відповідачі у справі набули разом із правом власності на житловий будинок право власності на земельну ділянку під будинком, необхідну для його обслуговування, на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Слід зазначити, що відповідно до архівного витягу з протоколу засідання виконавчого комітету Супрунівської сільської Ради народних депутатів Полтавського району Полтавської області від 20.04.1982 року № 7 «Про затвердження наказів дирекції радгоспу ім. Кондратенка про наділ садиб робітниками і службовцями, які проживають на території сільської ради», відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу Української РСР затвердив накази дирекції радгоспу ім. Кондратенка про наділ садиб робітниками і службовцям: по наказу № 7 від 10.04.1982 року [PERSON] 0,15 га по с. Мильці (т.5 а.с.139). Вказане також підтверджується довідкою виконавчого комітету Супрунівської сільської ради Полтавського району № 1678 від 16.09.2005 року, у якій зазначено, що Метревелі т.в. була наділена земельна ділянка в розмірі 0,15 га згідно рішення Супрунівської сільської ради № 7 від 10.04.1982 року (т.5 а.с.137). Відповідно до Акту-схеми, станом на 06.09.2005 року [PERSON] мала земельну ділянку площею 0,15 га в с. Мильці, зареєстровану по ЗШК під № 148. Згідно даного документу суміжними землекористувачами земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON] (т.5 а.с.136, 137). Після смерті [PERSON] вступила у спадщину [PERSON] , яка відповідно до договору купівлі-продажу від 20.09.2005 року продала житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , право власності на якій остання мала на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Полтавською районною державною нотаріальною конторою 15.09.2005 року за реєстром № 2-10417, продала [PERSON] . Враховуючи викладене, норми ст. 120 ЗК України і ст. 377 ЦК України при купівлі [PERSON] житлового будинку до нього перейшло право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі, в межах та на умовах, встановлених для попереднього землекористувача. Таким чином, [PERSON] набув право користування земельною ділянкою площею 0,15 га за адресою: [ADDRESS] , в установленому законом порядку, з користування [PERSON] ця земельна ділянка не вилучалася, права користування нею в установленому законом порядку [PERSON] не позбавлявся. Отже, право користування земельною ділянкою зберігалося за [PERSON] до належно переоформлення. У 2007 році [PERSON] вирішив переоформити земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями, придбані ним та звернувся до Супрунівської сільської ради з відповідною заявою щодо отримання у власність земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок. Рішенням Супрунівської сільської ради Полтавського району № 126 від 04.05.2007 року «Про виділення земельних ділянок та передачу їх в приватну власність» передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку [PERSON] в [ADDRESS] загальною площею 0,15 га, із них ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд 0,15 га (т.1 а.с.13). Тобто земельна ділянка, відносно якої існує спір [PERSON] була передана безоплатно у приватну власність ще у 2007 році. Відповідно до цього рішення [PERSON] виготовлено технічну документацію, яку в свою чергу затверджено рішенням Супрунівської сільською радою Полтавського району та області від 24.11.2010 року (т.1 а.с.22). \~ \~ \~ \~При зверненні [PERSON] до Держземагенства у Полтавській області з питання реєстрації права власності на земельну ділянку з подальшою видачею державного акту, йому було роз`яснено, що земельна ділянка відсутня у публічній кадастровій карті України, тому йому необхідно звернутися до організації яка виготовляє електронний документ (обмінний файл XML). В зв`язку з цим [PERSON] звернувся до ПП «Полтавська Земельна Компанія» з даного питання, але йому було повідомлено, що по технічній документації, яка була раніше виготовлена та затверджена Супрунівською сільською радою Полтавського району не може бути виготовлений електронний документ та обмінний файл XML), тому слід виготовляти нову технічну документацію із землеустрою з відповідним електронним документом (обмінний файл XML). \~ \~ \~ \~Відповідно вище зазначеного ПП «Полтавська Земельна Компанія» виготовила нову технічну документацію з обмінним файлом XML (т.1 а.с.9-23). \~ \~ \~ \~В даній технічній документації існує вище назване рішення Супрунівської сільської ради Полтавського району та області від 24.11.2010 року про затвердження технічної документації та передання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га. \~ \~ \~ \~У вище зазначеній технічній документації є акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10.06.2011 року, в якому [PERSON] поставив свій підпис про визначення меж та розмірів земельної ділянки [PERSON] , тобто вже після рішення Супрунівської сільської ради Полтавського району та області від 20.04.2011 року про надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки в с. Мильці для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в с. Мильці Полтавського району за рахунок земель ненаданих у власність і користування, [PERSON] не міг не знати, що земельна ділянка, яка йому виділяється, виділяється частково за рахунок земельної ділянки, яка вже належать [PERSON] . \~ \~ \~ \~Також відповідно рішення Супрунівської сільської ради Полтавського району від 30.12.2010 року «Про виділення земельних ділянок та передачу їх в приватну власність» [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га в с. Мильці Полтавською району та надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою, що посвідчують право власності на земельну ділянку (т.1 а.с.145), тобто на багато пізніше чим передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку [PERSON] , а саме у 2007 році. Конкретна адреса земельної ділянки у вищезазначеному рішенні не вказана. \~ \~ \~ \~Враховуючи вище викладене, твердження [PERSON] , що земельна ділянка [PERSON] надана частково за рахунок земельної ділянки [PERSON] є безґрунтовною, оскільки земельна ділянка [PERSON] була виділена у 2007 році, а земельна ділянка [PERSON] у 2010 році. \~ \~ \~ \~20.04.2011 року [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га в с. Мильці Полтавського району Полтавської області для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд за рахунок земель ненаданих у власність і користування. В свою чергу згідно рішення Супрунівської ради Полтавського району та області від 24.11.2010 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд на території [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що 23.06.2014 року, 30.10.2014 року, 23.05.2014 року [PERSON] подав уповноваженій особі Державного земельного кадастру заяви про надання відомостей з Державного земельного кадастру, а саме витягу про земельну ділянку (т.3 а.с.179-182, 184, 185). \~ \~ \~ \~На адресу [PERSON] направлялися повідомлення від 30.10.2014 року, 23.05.2014 року про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру з тих підстав, що документи не відповідають вимогам, встановленим законом (т.3 а.с.183, 186). \~ \~ \~ \~Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 23.06.2014 року, інформацією про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена реєстрація земельної ділянки є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 20.11.2011 року, ФОП [PERSON] , орган, який зареєстрував земельну ділянку - відділ Держкомзему у Полтавському районі, дата державної реєстрації земельної ділянки 16.02.2012 року (т.3 а.с.187). \~ \~ \~ \~Вказане свідчить, що саме технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок стала підставою для вказаної реєстрації, тоді як сільська рада давала [PERSON] дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи не вбачається, що ФОП [PERSON] виготовлялася технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, що є іншим видом технічної документації. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 27.03.2017 року, відомості про суб`єктів права власності на земельну ділянку від 23.03.2017 року, відомості про суб`єктів права власності на земельну ділянку [PERSON] , кадастровий номер 5324085207:07:001:0461 відсутні, а саме відсутня інформація стосовно дати державної реєстрації права (в державному реєстрі прав), відсутня інформація про номер запису про права (в державному реєстрі прав), відсутня інформація щодо органу, який здійснив державну реєстрацію прав (в державному реєстрі прав) (т.3 а.с.170). \~ \~ \~ \~Згідно Інформаційної довідки від 24.03.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме мано, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта фізичної особи [PERSON] значиться актуальна інформація щодо об`єкта нерухомого майна житлового будинку [ADDRESS] , дата державної реєстрації якого 06.11.2014 року, відомості щодо державної реєстрації об`єкта нерухомого майна земельної ділянки відсутні (т.3 а.с.171, 172). \~ \~ \~ \~Встановлене вказує на відсутність державної реєстрації земельної ділянки [PERSON] , на якій ним побудований житловий будинок Виконавчий комітет Супрунівської сільської ради Полтавського району в своїх письмових поясненнях, які є в матеріалах справи чітко зазначив, що для вирішення даного питання, [PERSON] необхідно було погодити межі земельної ділянки із суміжними землекористувачами, відповідно п.б ч.2 ст. 198 ЗК України, але [PERSON] межу не погоджував». Цей факт також підтверджується актом встановлення в натурі меж земельної ділянки, переданої у приватну власність [PERSON] , де взагалі [PERSON] відсутній, як суміжний землекористувач, хоча [PERSON] не міг не знати, що [PERSON] являється суміжним землекористувачем. \~ \~ \~ \~Підтвердженням позовних\~вимог [PERSON] \~є висновок № 14 судової земельно-технічної експертизи від 25.05.2015 року, проведеної відповідно до ухвали суду експертом Авдєєвою Н.М. згідно якого: а) фактичний порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер 5324085207:07:001:0437) та належить [PERSON] , та фактичний порядок користування суміжною земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер 5324085207:07:001:0461), яка належить [PERSON] , не відповідають правовстановлюючим документам на дані земельної ділянки; б) фактичний порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер 5324085207:07:001:0437) та належить [PERSON] , та фактичний порядок користування суміжною земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер 5324085207:07:001:0461), яка належить [PERSON] , не відповідають правовстановлюючим документам на дані земельні ділянки. В даному випадку має місце недотримання меж та накладання на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , (кадастровий номер 5324085207:07:001:0437), що належить [PERSON] , суміжної земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , (кадастровий номер 5324085207:07:001:0461), яка належить [PERSON] . Площі накладання земельних ділянок складає 0,0728 га та описується наступними межами: з боку земель Супрунівської сільської ради 15,36 м, 5,28 м; з боку земель [PERSON] 30,56 м.; з боку земель Супрунівської сільської ради 6,65 м., 46,37 м; з боку земель Макарець 29,68 м. За даними матеріалів геодезичних вишукувань за вище вказаними адресами, виконаних інженерами-геодезистами [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що земельна ділянка передана у власність [PERSON] за рахунок частини земельної ділянки [PERSON] (площа співпадає на 49 % (728/1500), або 73% (728/1000) земельна ділянка [PERSON] \~знаходиться на земельній ділянці [PERSON] ; в) за даними матеріалів геодезичних вишукувань в [ADDRESS] , виконаних інженерами геодезистами [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що на земельній ділянці площею 0,15 га (кадастровий номер 5324085207:07:001:0437) по [ADDRESS] (власник [PERSON] ) розташований житловий будинок, що належить [PERSON] . Площа накладання земельних ділянок складає 0,0728 га. Земельна ділянка, що наклалася, описується наступними межами: з боку земель Супрунівської сільської ради 15,36 м., 5,28 м; з боку земель [PERSON] 30,56 м.; з боку земель Супрунівської сільської ради 6,65м., 46,37м; з боку земель Макарець 29,68 м; г) фактичний порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер 5324085207:07:001:0437), що належить [PERSON] ,\~\~та фактичний порядок користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер 5324085207:07:001:0461), яка належить [PERSON] , не відповідають правовстановлюючим документам на дані земельні ділянки (т.1 а.с.84-89). \~ \~ \~ \~У вказаному експертному висновку зазначено, що земельна ділянка [PERSON] була виділена за рахунок частини земельної ділянки [PERSON] , більш того частина житлового будинку, яка належить [PERSON] знаходиться на території земельної ділянки, яку помилково виділили [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку № 546/547 від 28.12.2020 року експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» Міністерства юстиції України, проведеної на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 15.01.2020 року, визначити чи відповідає фактична площа та конфігурація земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , а також площа та конфігурація земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] правовстановлюючим документам, кадастровим планам на вказані земельні ділянки обох власників не видається за можливе. \~ \~ \~ \~При проведенні експертами натурного обстеження встановлено, що територія по [ADDRESS] та [ADDRESS] розташована в центральній частині кварталу житлової забудови. Суміжним землевласником з земельною ділянкою [PERSON] , являється [PERSON] . Суміжним землекористувачем з земельною ділянкою [PERSON] є [PERSON] . Територія за вказаними адресами: зі сторони [ADDRESS] не має огорож; із тильної сторони розташований яр (огорожа відсутня); зі сторони суміжних власників ( [PERSON] та [PERSON] ) наявні належні їм огорожі. При цьому, огорожі та межові знаки, що розмежовують земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] відсутні. Відстань між житловими будинками домоволодінь по [ADDRESS] та [ADDRESS] становить 7,9 м. Водопровідний колодязь, від якого здійснюється підключення житлового будинку, що належить [PERSON] до мережі водопостачання, знаходиться на земельній ділянці [PERSON] за межами своєї земельної ділянки. Враховуючи відсутність огорож та будь яких межових знаків, якими були би закріплені межі земельної ділянки [PERSON] та земельної ділянки [PERSON] , що унеможливлює ідентифікувати їх місце розташування на місцевості, визначити фактичні площі та конфігурації вказаних земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS] не можливо. Відповідно визначити чи відповідає площа та конфігурація земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , а також площа та конфігурація земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] правовстановлюючим документам, кадастровим планам на вказані земельні ділянки обох власників не видається за можливе. \~ \~ \~ \~Також, дослідженням встановлено, що за геопросторовими даними (координатами) накладання земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] мало місце при формуванні земельних ділянок (при розробці документацій із землеустрою) та внесенні даних до Державного земельного кадастру про обидві земельні ділянки обох власників. При цьому, площа накладання земельних ділянок одна на одну складала 0,49 кв.м. В експертному висновку зазначено, що при формуванні земельних ділянок (при розробці документації із землеустрою) обох власників спільна межа між земельними ділянками та геопросторовими даними (координатами) проходила по будинку [PERSON] . При цьому, межі (визначені координатами поворотних точок) земельної ділянки, що належить [PERSON] від самого початку (починаючи з розроблення документації із землеустрою) були зміщені на територію суміжного землекористувача [PERSON] . Так само дослідженнями встановлено, що за геопросторовими даними (координатами) наявними у базі даних Державного земельного кадастру, на підстав яких сторонами отримано: Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (з кадастровим номером 5324085207:07:001:0461) від 10.10.2019 року № НВ-5314429092019 (власник [PERSON] ) (т.4 с.с.194-198) та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (з кадастровим номером 5324085207:07:001:0437) від 30.10.2019 року № НВ-5314528862019 (власник [PERSON] ) (т.4 с.с.208-210) має місце накладання між земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] ,яка належить [PERSON] та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] . При цьому, площа накладання меж земельних ділянко одна на одну складала 10,29 кв.м. Тобто земельні ділянки з кадастровими номерами 5324085207:07:001:0461 (власник [PERSON] ) та 5324085207:07:001:0437 (власник [PERSON] ), при зміні їх геопросторових даних (координат) накладаються одна на одну. Вказані обставини виникали при внесенні до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки або при виправленні помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру (т.5 а.с.49-72, 136). Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положення ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону). Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що (власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист права громадян та юридичних осіб на земельну ділянку здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угод недійсними, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, тому для визнання недійсним державного акта на право власності на землю, як правовстановлюючого документа на землю потрібно оспарювати і рішення, що надало право на отримання цього акта. Згідно ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України (власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків). В свою чергу, відповідно до пп. 3, 4, 5, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно п. 11 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 року, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що згідно даних технічної документації на земельну ділянку [PERSON] , кадастровий номер на неї присвоєний з порушенням вимог чинного законодавства, а саме, за відсутності погодження документації із землеустрою сільською радою та після цього прийняття рішення про надання земельної ділянки у власність, конкретне місцезнаходження земельної ділянки сільською радою не було визначено, технічна документація не містить адреси ділянки, відомостей про формування земельної ділянки у формі електронного документа. Відсутні відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. У свою чергу, доводи [PERSON] , про те, [PERSON] набув право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] у спосіб, який не відповідає вимогам чинного законодавства, ґрунтуються на припущеннях, не відповідають встановленим по справі фактичним обставинам та спростовуються наявними доказами у справі. Доводи [PERSON] про те, що він набув право власності на земельну ділянку значно раніше (25.01.2012 року), ніж [PERSON] ( [INFO] ) є надуманими, оскільки право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку належним чином зареєстровано, а дані про державну реєстрацію земельної ділянки [PERSON] відсутні. Під час розгляду справи не знайшли підтвердження доводи [PERSON] про те, що земельна ділянка [PERSON] надана за рахунок земельної ділянки [PERSON] , оскільки технічна документація на земельну ділянку [PERSON] вже була виготовлена, земельна ділянка було сформована, її межі визначені в натурі, 08.04.2010 року межові знаки передані [PERSON] на зберігання (т.3 а.с.114) та рішенням сільської ради від 24.11.2010 року вона була затверджена та передана йому у власність, а [PERSON] рішенням сільської ради від 30.12.2010 року, тобто більше через місяць була виділена земельна ділянка у користування з порушенням норм законодавства. Суду не надані належні і допустимі докази про державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку та підтвердження державної реєстрації права власності на зеленну ділянку, а саме, відсутні записи з Поземельної книги, запис з Державного земельного кадастру, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. Приймаючи до уваги надані [PERSON] докази на підтвердження своїх позовних вимог суд вважає його уточнені позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення, а саме, слід визнати недійсним та скасувати рішення третьої сесії шостого скликання Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 30.12.2010 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: [ADDRESS] ; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 952236, виданий [PERSON] на підставі рішення третьої сесії шостого скликання Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 30.12.2010 року та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 5324985207:07:991:00461, яка належить [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Одночасно приймаючи до уваги той факт, що [PERSON] не надано належних доказів на підтвердження позовних вимог про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в сумі 15000 грн. суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в сумі 5000 грн., які є співмірними з завданою моральною шкодою неправомірними діями [PERSON] , які виразились в самочинній побудові на земельній ділянці належній [PERSON] будинку. Приймаючи рішення по справі суд враховує ту обставину, що [PERSON] не надано до суду жодного документу, який би підтверджував його право на земельну ділянку та на правові підстави побудови будинку на ділянці в [ADDRESS] та те, що вказані документи не надані [PERSON] і судовому експерту на його вимогу по експертизі призначену за клопотання [PERSON] . З огляду на встановлені обставини та не надання [PERSON] до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх позовних вимог суд вважає його позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні зустрічного позову про припинення права власності на земельну ділянку, визнання недійсним рішення другої сесії шостого скликання Супрунівської сільської ради Полтавського району від 24.11.2010 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 01.11.2013 року; виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності [PERSON] , слід відмовити в повному обсязі за безпідставністю. Судові витрати підлягають вирішенню відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Зі змісту ст. 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Так, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~01.07.2020\~року між\~адвокатом Роменською\~Т.В.\~та Чхектіані\~А.О.\~було укладено\~договір №\~74/20\~про надання\~правничої допомоги\~на представництво\~інтересів у\~Полтавському районному\~суді Полтавської\~області по\~даній справі (т.5 а.с.140, 141). Згідно з актом приймання виконаних робіт від 02.07.2020 року за вказаною угодою загальна вартість послуг складає 10000 грн., а саме, опрацювання матеріалів і законодавчої бази, що регулюють спірні відносини з формування правової позиції та надання попередньої консультації; підготовка та складання процесуальних документів по справі; направлення примірними процесуальних документів іншим учасникам справи та подання до суду; представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції (т.5 а.с.143). Відповідно до копії квитанції № 74/20 від 02.07.2020 року [PERSON] сплатив на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. згідно договору про надання правничої допомоги (т.5 а.а.142). За таких обставин, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.

Outcome: partial