Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, в якому (з урахуванням уточнень) просить: - визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який був укладений 12 липня 2020 року між [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; - визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на квартиру [ADDRESS] , загальна площа 47,2 кв.м.; житлова - 29,2 кв.м. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона придбала за умовами договору, укладеному в простій письмовій формі, у [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальна площа 47,2 кв.м.; житлова - 29,2 кв.м. Належним чином оформити договір купівлі-продажу вона не змогла, так як відповідач її завіряв, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі продажу будуть оформлені після отримання свідоцтва про право на спадок на 1/2 частину квартири, яка належала його бабусі, яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , єдиним спадкоємцем був її онук [PERSON] . Однак, [PERSON] помер [INFO] , і так як він був єдиним спадкоємцем, після смерті бабці, та після смерті [PERSON] , спадкоємців не залишилось, то позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою, адже вона не може в повній мірі скористуватись своїми майновими правами. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити (а.с.63). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був сповіщений належним чином про дунь, час та місце розгляду справи (а.с.62). Відповідач надав відзив на позов в якому зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає і просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позову, виходячи з того, що [PERSON] не вступив у спадок після смерті померлої [PERSON] , а також не має можливості довести належність підпису на договорі та розписці померлого. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 17.12.2003 (а.с.10) [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на праві власності належить квартира [ADDRESS] . [PERSON] , померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину вищезначеної квартири. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1216, 1217 ЦК України). Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шести місяців з дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Відтак, факт того, що [PERSON] , за життя не оформив свого права на спадкове майно після смерті бабці, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно, оскільки відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Така правова позиція викладена у Постанови КЦС ВС від 31.08.2020 № 350/1850/17 (61-42603св18). Між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої, була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу належної йому вказаної квартири. [PERSON] було передано [PERSON] домовлену суму за відчуження належного останньому зазначеного вище нерухомого майна у розмірі 538000,00 гривень, про що було складено відповідну розписку та договір купівлі-продажу від 12.07.2020 року. Відповідно до п.4.9. даного договору, та для нотаріального посвідчення даного договору купівлі-продажу, [PERSON] , повинний був отримати відповідно до закону свідоцтво про право власності на 1/2 частину квартири після смерті бабці [PERSON] , яка померла [INFO] . Після підписання договору купівлі продажу та розписки, передачі коштів [PERSON] [PERSON] , позивач отримала ключі від квартири, що підтверджується наданими фотографіями та письмовими поясненнями свідків. Так свідок [PERSON] , зазначила, що була присутня на час передання коштів та підписання договору купівлі продажу та розписки. Свідок [PERSON] зазначив, що [PERSON] звертався до нього з проханням про пошук майна у м. Харків та просив влаштувати на роботу, [PERSON] з серпня 2020 року оплачує комунальні послуги (а.с.37-38). Таким чином, на даний час [PERSON] не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки [PERSON] помер [INFO] . З огляду на вищезазначене, [PERSON] домовилася з [PERSON] щодо усіх істотних умов укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу належного померлому вищевказаного нерухомого майна, згідно з яким позивачу у власність перейшло вказане вище нерухоме майно, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення зазначеного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Даний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку. Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно. У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у неї відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved