Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому заявила вимоги розірвати укладений між сторонами шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей сторін - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його щомісячного заробітку. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони перебувають у шлюбі, від шлюбу мають двох синів, на даний час спільне господарство не ведуть, між ними відсутнє взаєморозуміння, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв`язку з цим позивачка потребує коштів на їх утримання. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, представник позивача подала заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності позивача та її представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про повне визнання позовних вимог, одночасно заперечивши проти задоволення заяви представника позивача про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи її безпідставною. На підставі ст.223 ЦПК України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін на підставі наданих доказів, яких достатньо для ї вирішення. Дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. При цьому суд встановив та врахував наступне. Судом встановлено, що сторони з 15 січня 1996 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Любахівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області. У шлюбі народилась діти - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.02.2005 відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.03.2013 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області. Зі змісту позовної заяви вбачається і відповідачем не спростовано, що на момент розгляду справи сторони проживають окремо, а неповнолітні діти сторін проживають разом з матір`ю. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, а відповідач у цій частині позов визнає, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, оскільки позиції сторін у справі свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує відсутність даних про незадовільний стан здоров`я сторін та дітей, а також бере до уваги визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність і достатність визначення аліментів на утримання неповнолітніх дітей сторін, що підлягатимуть стягненню з їх батька, у запропонованому позивачкою розмірі - 1/3 частини його щомісячного заробітку. Відповідно до ст.191 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Вирішуючи питання стягнення та розподілу судових витрат, суд керується наступним. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір за подання позовної заяви за вимогою про розірвання шлюбу у розмірі 992,40 грн. У зв`язку із задоволенням позову, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України, суд прийшов також до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 2512,56 грн., враховуючи надання суду доказів у підтвердження понесення позивачем таких витрат та обґрунтування їх розміру належними та допустимими доказами, зокрема, договором від 18.02.2022 про надання правової допомоги із зазначенням гонорару, актом прийому-передачі наданих послуг від 18.02.2022, банківською квитанцією від 18.02.2022 про здійснені витрати. Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, складає: 992,40 грн. + 2512,56 грн. = 3504,96 грн. При цьому наведені у заяві відповідача від 13.04.2022 обставини вищезазначених висновків суду про наявність підстав для покладення на нього судових витрат не спростовують. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. за вимогою про стягнення аліментів. Враховуючи викладене,

Outcome: approved