Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

18.11.2021 позивач - ПрАТ «Українська страхова компанія КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»\~ звернулася до суду з вказаним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку (зареєстрований судом 25.11.2021), мотивуючи тим, що 20.02.2018 між [PERSON] та ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АК/7505372), яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу Opel Vectra B, державний номер [NUMBER] . 03.01.2019 по вулиці Г. Ковбасюка в м. Біла Церква сталася автопригода за участю двох автомобілів: забезпеченого вищезазначеним Opel Vectra B, державний номер [NUMBER] та автомобіля ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER] . Згідно постанови суду у спричиненні ДТП було визнано винним відповідача, який на момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до дослідження, акта огляду ТЗ, страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування розмір страхового відшкодування виплаченого водію та власнику по довіреності транспортного засобу ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER] [PERSON] склав 10337,52 грн. (за мінусом передбаченої договором старування франшизи 2000 грн.) та вказані кошти були\~ виплачені останньому, згідно платіжного доручення №ЗР0123102 від 13.02.2019. Тому, просили стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 10337,52 грн. та судові витрати у справі у розмірі 2270,00 грн. 24.01.2022 судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 14.03.2022 судом постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», за довіреністю у справі [PERSON] , в позовній заяві просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача за наявними у справі доказами. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Судом\~ встановлено, що 03 січня 2019 року о 13 год. 30 хв., по вулиці Г.Ковбасюка\~ в м. Біла Церква, [PERSON] керуючи автомобілем Opel Vectra B, державний номер [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку на перехресті нерівнозначних доріг, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі транспортному засобу ВАЗ державний номер [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів та з [PERSON] \~ отримав незначні тілесні ушкодження. Внаслідок ДТП дані автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріального збитку, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме порушення п.2.3(Б).16.11 Правил дорожнього руху України. Також, встановлено, що [PERSON] керував транспортним засобом Opel Vectra B, державний номер [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водія визначався в КН БМР «Білоцерківській міській лікарні» №4, висновок №25 від 03.01.2019, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП. 05.02.2019 постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих\~ мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 грн., що підтверджується постановою від 05.02.2019справа №357/706/19, 3/357/371/19, яка набрала законної сили 18.02.2019 (а.с. 6). Відповідно до ч. ч. 4 - 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що вказана ДТП сталася з вини відповідача, постанова про визнання [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП набрала законної сили, а отже [PERSON] , відповідно до положень ст.1188 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати збитки спричинені внаслідок пошкодження автомобіля ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER] . 20.02.2018 між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс №АК/7505372 (а.с. 5), згідно якого 20.02.2018 було застраховано автомобіль Opel Vectra B, державний номер [NUMBER] , страхова сума визначена в розмірі 100 000,00 гривень, франшиза 2000 гривень. Судом встановлено, що автомобіль ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER] , належить [PERSON] та переданий у користування та розпорядження [PERSON] згідно довіреності від 08.01.2019, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , копією довіреності (а.с. 8, 9) та даним автомобілем\~ 03 січня 2019 року керував [PERSON] . 04.01.2019 [PERSON] повідомив страхову компанію ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 03.01.2019 за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Г. Ковбасюка, під час якої автомобіль ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER] , під його керуванням, отримав механічні пошкодження (а.с. 7) та 28.01.2019 подав заяву про виплату страхового відшкодування згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс №АК/7505372 (а.с. 14). Згідно умов договору страхування, матеріальний збиток, визначений на підставі актів огляду транспортного засобу та ремонтної калькуляції (а.с. 10-13) та завданий власнику ТЗ ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає: 12337 грн. 52 коп. Також, відповідно до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, враховуючи ремонтну калькуляцію, розмір франшизи (2000,00 грн.) та на підставі страхового акту №190000196983 від 11.02.2019, розрахунку суми страхового відшкодування від 11.02.2019 (а.с. 15, 16)ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] (3052315154) на к/р [NUMBER] в розмірі 10337,52 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЗР0123102 від 13.02.2019 (а.с.17). Відповідно до ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Тобто, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» визнало зазначене ДТП страховим випадком, виплатило кошти володільцю пошкодженого автомобіля та звернулось до суду з вказаним позовом з вимогами щодо відшкодування за рахунок відповідача в порядку регресу виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 10337,52 грн., що підтверджено відповідним платіжним документом. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Аналізуючи зазначені норми, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав матеріальних збитків водіям інших автомобілів. Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як передбачено п. 38.1, пп (а) 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки, відповідач вчинив ДТП перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою (а.с. 6), а позивач виплативши на користь [PERSON] спричинену пошкодженням належного йому автомобілю шкоду, згідно платіжного доручення №ЗР0123102 від 13.02.2019, останній набув право регресу до відповідача, з вини якого сталася вищевказана ДТП. Ст.1191 ч.1 ЦК України,\~ передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню на користь позивача, понесені ним судові витрати: судовий збір в сумі 2270,00 грн. згідно платіжного доручення №ЗР101917 від 29.10.2021 (а.с. 4).

Outcome: approved