Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси звернулося із позовом 08 вересня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України до [PERSON] , за яким просить стягнути з [PERSON] на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рахунок в Одеському обласному управлінні AT «Державний ощадний банк України» м. Одеса, МФО 328845, р/р [NUMBER] ) суму надміру виплаченої пенсії у розмірі 160803,00 гривень. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2021 року справу було передано до Одеського апеляційного суду для вирішення підсудності. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року визначено Малиновському районному суду м. Одеси підсудність справи за матеріалами позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України до [PERSON] про стягнення суми надміру виплаченої пенсії. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2021 року, справу було передано на розгляд судді Сегеді О.М. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2021 року задоволено самовідвід судді Сегеди Олени Михайлівни у цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України до [PERSON] про стягнення суми надміру виплаченої пенсії. Передано цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України до [PERSON] про стягнення суми надміру виплаченої пенсії, на розгляд іншого судді Малиновського районного суду м. Одеси, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України. За результатами автоматичного розподілу від 06 жовтня 2021 року справа передана для розгляду судді Малиновського районного суду міста Одеси Гуревському В.К. Ухвалою суду від 07 жовтня 2021 року прийнято цивільну справу до провадження, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на такі обставини. [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує довічне грошове утримання відповідно до закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 48240,90 грн щомісяця. На підставі листа Головного управління № 12098/03-16 від 28.05.2021 р. щодо перевірки справи встановлено, що відповідачу був помилково проведений перерахунок та виплата довічного грошового утримання згідно довідки від 15.05.2020 № 5-1231/20 в розмірі 75041,40 грн за період з 01.01.2020 р. по 30.06.2020 р. Розмір довічного грошового утримання з 01.01.2020 становить 48240,90 грн. Рішенням про утримання надміру виплачених сум пенсій від 07.06.2021 № 428 переплату взято на баланс. Про необхідність відшкодування переплати відповідача повідомлено листом № 1500-0404-8/73176 від 10.06.2021 р. Таким чином, виникла переплата у розмірі 160803,00 грн за період з 01.01.2020 р. по 30.06.2020 р. Посилаючись на вимоги ст. ст. 1212, 1213, 1215, ЦК України особа, позивач вважає, що помилково проведений перерахунок та виплата довічного грошового утримання згідно довідки від 15.05.2020 № 5-1231/20 в розмірі 75041,40 грн на суму 160803,00 грн підлягають безумовному поверненню відповідачем, як такі, що набуті без достатньої правової підстави. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, наполягав на задоволенні позову. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив, відзиву на позов не надав. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує довічне грошове утримання відповідно до закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 48240,90 грн щомісяця. На підставі листа Головного управління № 12098/03-16 від 28.05.2021 р. щодо перевірки справи встановлено, що відповідачу був помилково проведений перерахунок та виплата довічного грошового утримання згідно довідки від 15.05.2020 № 5-1231/20 в розмірі 75041,40 грн за період з 01.01.2020 р. по 30.06.2020 р. Розмір довічного грошового утримання з 01.01.2020 становить 48240,90 грн. Рішенням про утримання надміру виплачених сум пенсій від 07.06.2021 № 428 переплату взято на баланс. Про необхідність відшкодування переплати відповідача повідомлено листом № 1500-0404-8/73176 від 10.06.2021 р. Таким чином, виникла переплата у розмірі 160803,00 грн за період з 01.01.2020 р. по 30.06.2020 р. Відповідно до статті 1212 Цивільного Кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Також згідно статті 1213 Цивільного Кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Стаття 1215 Цивільного Кодексу України чітко вказує, що при наявності розрахункової помилки набуте майно є безпідставно набутим. Згідно висновку Другої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 501/2500/15-ц від 20.06.2018 року суди виходили з недоведеності факту недобросовісного набуття відповідачем цих грошових коштів та відсутності рахункової помилки, яка призвела до цього, що виключає можливість їх стягнення на підставі ст. 1215 ЦК України. «Залишаючи ці судові рішення без змін, Верховний Суд зазначив, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є заробітною платою і платежами, що прирівнюються до неї, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. До лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце у цій справі. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних у комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики, - не більше того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні. Встановивши, що відповідач отримала від позивача спірні грошові кошти у вигляді заробітної плати, їх виплата проведена позивачем добровільно, без рахункової помилки та без недобросовісності з боку відповідача, суди попередніх інстанцій обґрунтовано відмовили в задоволенні цього позову, поданому на підставі ст. 1215 ЦК України». Позивачем не доведено факту того, з яких саме причин, «був помилково проведений перерахунок та виплата довічного грошового утримання згідно довідки від 15.05.2020 № 5-1231/20» в розумінні висновку Другої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 501/2500/15-ц від 20.06.2018 року. Недобросовісності з боку відповідача судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно ч. ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed