Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

17\~червня\~2021\~року позивач [PERSON] , через свого представника - адвоката Олійник\~О.\~А., звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником земельної ділянки, загальною площею 4,12 га (кадастровий номер 1223281000:02:017:0095), з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 17\~квітня\~2018\~року між [PERSON] (Орендодавець) та ТОВ "АП "Придніпровське" (Орендар) був укладений договір оренди землі, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,12 га, кадастровий номер 1223281000:02:017:0095. Як стверджує позивач, в день розірвання Договору оренди земельної ділянки б/н, а саме 17\~квітня\~2018\~року, укладеного між ним та ТОВ\~АФ\~"Олімпекс-Агро", він був змушений підписати вказаний вище новий Договір оренди землі, оскільки ТОВ\~АФ\~"Олімпекс-Агро" відмовлялось сплачувати заборгованість по орендній платі за Договором оренди землі б/н та наполягало на переукладенні договору з новим орендарем ТОВ\~"АП "Придніпровське" (яке є спорідненим з ТОВ\~АФ\~"Олімпекс-Агро"), яке у свою чергу обіцяло погасити всю наявну заборгованість по договору та в подальшому належним чином виконувати договірні зобов`язання в частині повноти та своєчасності сплати орендної плати, як у грошовій формі, так і здійснювати оранку та культивацію присадибної земельної ділянки, здійснювати завезення соломи, а також сплачувати за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, у розмірі та порядку встановленому законодавством. Державну реєстрацію права оренди земельної ділянки було здійснено 18 серпня 2018\~року Дніпропетровською обласною філією комунального підприємства "Центр державної реєстрації", номер запису про право (в державному реєстрі прав) 27658371, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 135676967 від 28 серпня 2018 року. Пунктом\~3.1 цього Договору, установлено, що цей Договір укладено строком на 7\~років, сплив якого починається з моменту державної реєстрації права оренди у порядку, передбаченому законодавством, але в будь-якому випадку є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем. Відповідно до п.\~2.4 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 108\~214,80\~грн. (станом на 16\~червня\~2021\~року нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 130 097,70 грн.). Відповідно до п.\~4.1 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 7,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 8\~116,11\~грн. на рік. Пунктом 4.3 вказаного Договору передбачено, що за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватись у: натуральній формі, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів у кількості або вартості, яка є пропорційною до розміру орендної плати у грошовій формі (з урахуванням умов п.4.2 даного Договору); та в іншій формі, що визначається та погоджується сторонами додатково. Відповідно до п.\~4.5 Договору, орендна плата вноситься Орендарем у строк до 31\~грудня\~поточного року. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,001\~% від невиплаченої суми за кожен день прострочення. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним вище Договором не виконує, орендну плату з моменту підписання Договору позивачеві не виплачує. Позивач неодноразово звертався, як письмово, так і усно до відповідача з вимогою надати йому інформацію про нарахування орендної плати, розміру утриманих податків та суми заборгованості, з урахуванням індексації, а також вимагав погасити наявну заборгованість із виплати орендної плати, але відповідач відмовляв йому. Позивач вважає, що систематичне невиконання відповідачем своїх обов`язків за договором оренди земельної ділянки у частині невиплати орендної плати у грошовій формі є істотним порушенням прав позивача, оскільки доходи отримані від передачі земельної ділянки в оренду є засобом існування для нього та членів його сім`ї, а тому з урахуванням приписів ст.ст.\~526,\~651\~ЦК\~України, п.\~"д" ч.1 ст.141\~ЗК\~України, є достатні підстави для розірвання спірного договору оренди землі. За таких обставин, позивач був вимушений звернутися до суду із цим позовом та просить розірвати Договір оренди землі б/н від 17\~квітня\~2018\~року, укладений між ним та ТОВ\~"АП\~"Придніпровське", зареєстрований 18 серпня 2018 року Дніпропетровською обласною філією комунального підприємства "Центр державної реєстрації", номер запису про право (в державному реєстрі прав) 27658371про оренду земельної ділянки, площею 4,12\~га, кадастровий номер 1223281000:02:017:0095. Ухвалою судді від 22\~червня\~2021\~року позовну заяву позивача прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву. Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 4,12 га (кадастровий номер 1223281000:02:017:0095), з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується відповідним Державним актом на право приватної власності на землю , а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №\~299222392 від 11 лютого 2022\~року. 17 квітня 2018 року між [PERSON] (Орендодавець) та ТОВ "АП "Придніпровське" (Орендар) був укладений Договір оренди землі, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,12 га, кадастровий номер 1223281000:02:017:0095, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Державну реєстрацію права оренди земельної ділянки було здійснено 18 серпня 2018\~року Дніпропетровською обласною філією комунального підприємства "Центр державної реєстрації", номер запису про право (в державному реєстрі прав) 27658371, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №135676967 від 28 серпня 2018 року. Відповідно до п.3.1 вказаного вище Договору, установлено, що цей Договір укладено строком на 7 років, сплив якого починається з моменту державної реєстрації права оренди у порядку, передбаченому законодавством, але в будь-якому випадку є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем. Пунктом 2.4 цього Договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 108214,80грн. Відповідно до п.4.1 Договору, орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 7,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 8116,11\~грн. за рік оренди. Пунктом 4.3 вказаного Договору передбачено, що за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватись у: натуральній формі, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів у кількості або вартістю, яка є пропорційною до розміру орендної плати у грошовій формі (з урахуванням умов п. 4.2\~даного Договору); та в іншій формі, що визначається та погоджується сторонами додатково. Відповідно до п.4.5 Договору, орендна плата вноситься Орендарем у строк до 31\~грудня поточного року. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,001\~% від невиплаченої суми за кожен день прострочення (п.\~4.8 Договору). Згідно з актом прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за Договором оренди землі №б/н від 17\~квітня 2018\~року, складеного за підписами [PERSON] (Орендодавець) та ТОВ"АП "Придніпровське" (Орендар), убачається, що на підставі умов Договору оренди землі, Орендодавець передає (надає доступ), а Орендар приймає земельну ділянку площею 4,12 га, кадастровий номер 1223281000:02:017:0095, яка розташована на території Василівської сільської ради. У пред`явленій позовній заяві позивач, як на підставу для розірвання укладеного договору оренди земельної ділянки посилається на систематичне невиконання його умов ТОВ "АП "Придніпровське" в частині зобов`язань виплати орендної плати в грошовій формі, зазначаючи при цьому про те, що останнім взагалі з моменту підписання угоди не сплачується орендна плата. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми чинного законодавства. Частина\~1\~статті\~14\~ЦК\~України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею\~526\~ЦК\~України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст.\~628\~ЦК\~України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення\~статті 629 ЦК України\~свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в\~главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Згідно зі ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 1 Закону України "Про оренду землі"\~оренда землі - засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі\~ст. 13 Закону України "Про оренду землі"\~договір оренди землі - договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями\~ст. 24 Закону України "Про оренду землі"\~орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною 1\~статті 32 Закону України "Про оренду землі"\~передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. Згідно зі статтями\~13,\~15,\~21 Закону України "Про оренду землі"основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Відповідно до п.\~"д"\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЗК\~України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно з ч.\~4\~ст. 263\~ЦПК\~України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06\~березня\~2019\~року у справі №\~183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами першою і другою\~статті 651 ЦК України\~передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ч.\~1,\~ч.\~5,\~ч.\~6\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст.\~79\~ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до\~ст.\~80\~ЦПК\~України \~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Вирішення цієї цивільної справи та ухвалення у ній відповідного законного й обґрунтованого рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Усі ці складові могли бути з`ясовані лише у процесі доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК України, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Стаття 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено, як право на участь у доказуванні (ст.\~43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставин. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Суд зазначає, що позивачем взагалі не надано доказів невиконання відповідачем ТОВ "АП "Придніпровське" своїх зобов`язань за спірним договором оренди земельної ділянки в частині невиплати та/або несвоєчасної виплати орендної плати в грошовій формі, як передбачено умовами такого договору, а самі лише посилання на зазначені обставини не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачем обґрунтовується позовна заява, у тому числі і наявністю заборгованості із виплати орендної плати за спірним договором, однак останнім не заявлено вимоги про стягнення такої заборгованості. Додатково суд приймає до уваги, що позивачем не надано доказів досягнення з відповідачем згоди у порядку п. 4.3 спірного договору оренди щодо виплати орендної плати в інших формах, крім грошової, а тому у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed