Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

В травні 2016 року позивач ПАТ «Акцент-банк» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Доводи позивача викладені у позові. В обґрунтування позову зазначив, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № АВ00А+29040008 від 30.04.2015 року [PERSON] виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті www.privatbank.ua . Відповідач згідно умов договору отримав від ПАТ «Акцент-Банк» у платне користування автомобіль марки Chevrolet, модель Cruze J4MS55J, рік випуску 2014, тип ТЗ: седан/лифтбек, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та розміри, встановлені в додатку № 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль належить на праві власності позивачу. Відповідно до умов договору, станом на 30.03.3016 року заборгованість відповідача перед позивачем за фактичний строк користування предметом лізингу складає 78342,60 грн., а саме: - 24583,27 грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; - 8231,74 грн. заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; - 39765,93 грн. заборгованість з пені; -\~5761,66\~грн.\~ заборгованість\~за страховою\~винагородою. Відповідач відзиву не надав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 12 грудня 2016 року ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволені. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» заборгованість за договором фінансового лізингу № АВ00А+29040008 від 30.04.2015 року у розмірі 78342,60 грн. Стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь Публічного\~акціонерного товариства\~«Акцент-банк»\~судовий збір\~у розмірі\~1378\~гривень 00\~коп. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.\~Дніпропетровська від 14 травня 2019 року заочне рішення від 12.12.2016 скасовано та призначено цивільну справу до розгляду. В позовній заяві представник позивача просить суд розглядати справу без його участі. 13 квітня 2022 року від відповідача [PERSON] електронним поштовим зв`язком надійшла заява про розгляд справи без його участі. Фактичні обставини встановлені судом. Заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № АВ00А+29040008 від 30.04.2015 року [PERSON] виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті www.privatbank.ua . На підтвердження укладення договору фінансового лізингу сторонами підписано специфікацію та акт приймання-передачі, за якими відповідач отримав від ПАТ «Акцент-Банк» у платне користування автомобіль марки Chevrolet, модель Cruze J4MS55J, рік випуску 2014, тип ТЗ: седан/лифтбек, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та розміри, встановлені в додатку № 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. У подальшому, 17.09.2015 до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення №12015040640003631 за фактом заволодіння невідомою особою майном [PERSON] , а саме автомобілем марки Chevrolet реєстраційний номер: [NUMBER] . Норми права, що застосував суд. Як вбачається із матеріалів справи, і позивач і відповідач не заперечують що укладали договір фінансового лізингу. Спірні правовідносини, які виникають у зв`язку із договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, а також Законом України "Про фінансовий лізинг", Законом України "Про захист прав споживачів". Згідно із частиною другою статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з аналізу норм чинного цивільного законодавства, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, про що свідчить зміст договору з урахуванням правил статті 628 ЦК України. За імперативним положенням статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (частина перша статті 220 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд керується нормами ст.,ст. 12, 13, 76-81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Висновок суду. Досліджуючи матеріали справи, зокрема надані позивачем заяву про приєднання до публічного договору та додатків до неї, судом встановлено, що останні не мають належного підтвердження нотаріального посвідчення. Крім того, позивачем до позовної заяви взагалі не надано сам вказаний публічний договір фінансового лізингу. Отже, позивач подаючи позовну заяву до суду про порушення відповідачем зобов`язання встановленого на підставі відповідного договору має довести належність такого договору, правомірність його укладення та правомірність виникнення відповідних прав та обов`язків сторін такого договору. Разом із тим належних доказів зазначених обставин матеріали справи не містять. Отже, вказаний договір, підписаний сторонами, є в цілому нікчемним, тобто розглядається з точки зору права як такий, що юридично не мав місця, не створив будь-яких правових наслідків, окрім тих, що пов`язані з його недійсністю. Нікчемний договір є недійсним разом з усіма його умовами та не створює для сторін зобов`язань, що в ньому закріплені. Вказані висновки суду відповідають правовим висновкам Верховного Суду від 20.05.2020р. по справі №564/260/19 спір по якій виник за аналогічних обставин. Крім того, такі ж правові висновки наведені і у постановах Верховного суду від 11.03.2019р. у справі №201/4408/16-ц; від 18.03.2020р. у справі №175/3322/16-ц; від 27.06.2018р. у справі №340/196/17; від 21.03.2019р. у справі №148/159/17; від 22.07.2019р. у справі № 7285/150/17-ц; від 29.07.2019р. у справі №547/1220/16-ц; від 02.10.2019р. у справі №175/3297/16-ц. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення із відповідача заявленої позивачем заборгованості за нікчемним договором фінансового лізингу у зв`язку із недотриманням сторонами вимог чинного законодавства України щодо його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі зазначеного та

Outcome: dismissed