Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Котелевський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Виконавчий комітет Малорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, Машівська державна нотаріальна контора північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) про встановлення факту батьківства. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 2001 року по кінець 2002 року її мати [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, але не перебували у шлюбі, а перебували у цивільних відносинах. У січні 2002 року [PERSON] завагітніла від [PERSON] й [INFO] народилася [PERSON] (позивач). При реєстрації народження дитини мати [PERSON] зареєструвала на своє дівоче прізвище, а в відомостях про батька у свідоцтві про народження видане Малорублівською сільською радою Котелевського району № 097604 від 12.11.2002 року вказала своє прізвище, але ім`я та по батькові зазначила як у батька « [PERSON] », тому запис про батька у Книзі реєстрації народжень №4 вчинено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадського стану, що підтверджується витягом № 00023590232 від06.08.2019 року. Як зазначає позивач, [PERSON] визнавав своє батьківство по відношенню до неї, піклувався про неї, називав дочкою, утримував, виховував, опікувався, спільно проводив дозвілля та святкував дні народження. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим порядком вирішити питання визнання батьківства неможливо, позивач просить задовольнити її заяву. Ухвалою суду від 28.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилась, її представник надав заяву в якій просить розглядати справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Великорублівської сільської ради Полтавського району полтавської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому визнає в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] . Представник третьої особи Машівська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] про встановлення батьківства без участі представника держнотконтори при вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Котелевського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в судове засідання не з`явився, справу № 554/5079/21 за заявою [PERSON] про встановлення батьківства прохав розглянути без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних доказів. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явились, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями\~125,\~130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із позовною заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до Витягу № 62420775 від 11.11.2020 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] та відповідного Витягу з Державного реєстру актів-цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, вбачається, що в графі «батько» вказано « [PERSON] », відомості записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. 11.11.2020 року [PERSON] , вважаючи себе дочкою померлого, звернулася до Машівської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до змісту ч.1, ч.2\~ст.121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст.128 СК України\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій\~статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі\~ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Оскільки [PERSON] подано до Машівської Державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , а тому вбачається спір про право та позивач обрала спосіб захисту своїх прав в порядку позовного провадження. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Пунктом 15\~Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у\~ст.128 СК України\~істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у\~ст.53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми\~КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Враховуючи те, що [PERSON] народилася у 2002 році, суд застосовує до вказаних правовідносин норми Кодексу про шлюб та сім"ю, а саме норми ч.2 ст.53 КпШС України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2\~ст.55 СК України\~про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно норм вказаної статті, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. В третьому абзаці п.13\~постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Як встановлено судом, відомості, щодо батька дитини, які зазначені у свідоцтві про народження [PERSON] щодо батька дитини, зокрема його імені та по-батькові, відповідають імені та по-батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Також факт батьківства підтверджується матеріалами справи. Вказані обставини підтверджують доводи позивача, вказані у позовні заяві про встановлення батьківства щодо того, що під час народження [PERSON] її батьки не перебували в шлюбі між собою, та відомості про батька було вказано зі слів матері. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦПК України\~у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч.1\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Суд вважає, що дослідженими у судовому засіданні доказами, якими є письмові матеріали справи , фотокарточки, на яких зображені в різних роках позивач разом з померлим [PERSON] та їх родичами, підтверджується наявність родинних зв`язків між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON] , який вважав себе її батьком. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved