Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

В листопаді 2021 року АТ «Кредобанк» через представника адвоката Павленка С.В. звернулося із зазначеним позовом до суду, вказавши, що 12.07.2019 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №CL-204993, згідно п.2.1 якого Банк видав Позичальнику Кредит у сумі 101 000 грн. на строк до 11.07.2024 року. Крім того, Банк відкрив відповідачу транзитний рахунок для повернення кредитних коштів № [NUMBER] , а відповідач зобов`язалася повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку і строки (терміни) передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього (п.п. 2.7, 7.1 Договору). На виконання умов вищевказаного договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 28.07.2021 року виникла заборгованість в загальному розмірі 136409,53 грн., яку позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] з огляду на те, що вони являються подружжям. Крім того просив стягнути з останніх витрати по сплаті судового збору та пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги. Згідно з ухвалою судді від 10.11.2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідачі у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надали, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, натомість, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, визнаючи позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що 12.07.2019 року між АТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №CL-204993 (далі - Договір). Відповідно до умов Договору банк видав [PERSON] кредит у сумі 101000 грн. на строк до 11.07.2024 року та відкрив транзитний рахунок для повернення кредитних коштів № [NUMBER] (Розділ 2.Індивідуальні умови кредитування). Шляхом підписання вказаного Договору відповідач підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору. Згідно п.4.1 Договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки за процентною ставкою 36.99 % річних. Відповідно до п.6.1 Договору, [PERSON] зобов`язалася повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку та строки (терміни), передбачені Кредитним договором. Крім того, згідно п.6.3 Договору, [PERSON] мала щомісячно здійснювати повернення суми заборгованості за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається пунктом 6.2 Договору). Згідно п.6.2 Договору Позичальник здійснює погашення заборгованості відповідно до Графіку платежів. Всього Позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 3754 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця впродовж 60 місяців з дати укладання Кредитного договору. Перший та останній платежі можуть відрізнятися за розміром суми Щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 12.07.2019 по 11.07.2024 року погашаються в однаковому порядку. Також, згідно п.4.5 Договору, реальна річна процентна ставка складає 43,94 % річних. Відповідно до п.4.2, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною п.4.1 Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. Пунктом 7.1 Договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором [PERSON] відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання Позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої згідно цього пункту Договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Судом з`ясовано, що позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач всупереч умовам кредитного договору порушила строки повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку станом на 28.07.2021 року становить 136409,53 грн., в тому числі: тіло кредиту - 93713,12 грн., заборгованість по відсоткам - 42696,41 грн.. Судом приймається до уваги вказаний розрахунок заборгованості, наданий позивачем, оскільки він підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачами не подано. Крім того, вирішуючи обґрунтованість наданого позивачем розміру заборгованості, судом враховується, що відповідно до умов договору позичальник повинен самостійно регулювати ліміт витрат по рахунку, поповнювати його готівкою та безготівковим платежем, не допускати перевищення витратного ліміту (овердрафт), а в разі його допущення сплачувати банку відповідні проценти за перевищення витратного ліміту в розмірах, передбачених діючими тарифами, та зобов`язується погасити заборгованість по овердрафту. У відповідності до договору клієнт зобов`язаний протягом місяця до закінчення строку дії основної та додаткових банківських платіжних карток подати заяву про випуск банківської платіжної картки на нові терміни або закрити рахунок. Якщо клієнт не звернувся до банку після закінчення строку дії картки із заявою про її поновлення або про закриття рахунку, рахунок не закривається до звернення клієнта в банк. У разі допущення прострочення заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки визначені правилами, позичальник згідно договору відповідає всім належним клієнту майном за заподіяні банку збитки в повному обсязі у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань по даному договору як особисто клієнтом, так і держателем банківської платіжної картки, а також відшкодовувати витрати, пов`язані з судовим розглядом спорів з цих підстав та розшуком винної особи. Відповідно до договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати всіх платежів, вимагати від відповідача відшкодування всіх витрат, в тому числі процентів, штрафів, пені та сплати заборгованості відповідно до умов Договору. Між сторонами також погоджено, що договір набуває чинності з дати підписання його сторонами та діє до моменту повного виконання сторонами своїх обов`язків, встановлених договором, правилами, тарифами та закриття рахунку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статі 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцеві в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як передбачено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Згідно зі статтями 251, 253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, останнє зарахування сум коштів на картковий рахунок в погашення заборгованості за кредитним лімітом відбулось 12.04.2020 року, після чого зарахувань грошових коштів не надходило, внаслідок чого Банк не міг реалізувати своє право на договірне списання. Наведе свідчить, що відповідач [PERSON] ухиляється від сплати заборгованості за вищенаведеним договором. З огляду на наведене, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості за Кредитним договором №CL-204993 від 12.07.2019 року в сумі 136409 грн. 53 коп. Разом із тим, що стосується вимог про стягнення боргу солідарно, з [PERSON] , судом встановлено наступне. Як вбачається із змісту анкети-заяви №CL-204993 від 10.07.2019 року, яка підписана [PERSON] , копії її паспорта, між нею та [PERSON] , зареєстровано шлюб 03.12.2015 року. Відповідно до ст.541, ч.ч.1, 2 ст.543 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Частиною 3 статті 61 Сімейного кодексу України встановлено, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.4 ст.65 Сімейного кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тлумачення вказаної норми вказує на те, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником) за наявності двох умов: 1)договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору, він вважатиметься зобов`язаною особою, якщо об`єктивно цей договір було укладено в інтересах сім`ї та одержане майно було використано в інтересах сім`ї. Такий підхід, у першу чергу, спрямований на забезпечення інтересів кредиторів. Той з подружжя, хто не був учасником договору, не може посилатися на відсутність своєї згоди, якщо договір було укладено в інтересах сім`ї. Зазначеного правового висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 19 червня 2013 року у справі №6-55цс13. Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 25 вересня 2019 року у справі № 569/2255/17 (провадження № 61-6203св19), від 04 грудня 2019 року у справі № 235/5555/16-ц (провадження № 61-28858св18), від 12 лютого 2020 року у справі № 2-2093/10 (провадження № 61-34656св18). Виходячи із системного аналізу зазначених норм права, для встановлення солідарного обов`язку [PERSON] щодо повернення боргу за договором з`ясуванню підлягає питання, чи укладено такий договір його дружиною в інтересах сім`ї. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Зі змісту кредитного договору №CL-204993 від 12.07.2019 року слідує, що кошти отримані позичальником на поточні потреби та на його рахунок. Таким чином, зазначена в договорі мета кредиту не свідчить про те, що кошти отримані на потреби та в інтересах сім`ї, а не для задоволення особистих поточних потреб [PERSON] . Тобто, факт укладення договору в інтересах сім`ї не встановлено та використання коштів в інтересах сім`ї позивачем не доведено. Саме по собі перебування особи у зареєстрованому шлюбі не породжує в неї обов`язку відповідати за зобов`язаннями другого подружжя. Таким чином, у суду відсутні підстави для стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку, тобто в задоволенні позову АТ «Кредобанк» до вказаного відповідача слід відмовити. При цьому суд не приймає до уваги посилання представника позивача у позовній заяві на необхідність врахування судом правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 07.10.2020 року по справі №205/5882/18, в контексті виникнення солідарного обов`язку у подружжя сплатити борг за кредитним договором, укладеним її чоловіком. У справі №205/5882/18 судами встановлено, що кредитний договір боржником укладено в інтересах сім`ї. В даній же справі позивачем не доведено вказану обставину. В силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved