Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

[PERSON] , 28.02.2022 звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи тим, що їхній шлюб зареєстрований 21.07.2017 Виконавчим комітетом Грімненської сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис №02, у шлюбі дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, постійні суперечки з приводу ведення домашнього господарства, розподілу сімейних обов`язків, як наслідок проживають окремо, стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства, за таких обставин переконана, що втратила до [PERSON] почуття поваги і любові, збереження шлюбу та примирення є неможливим та суперечить її інтересам. Просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 07.04.2022 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка в суді вимоги підтримала, покликаючись на мотиви викладені у заяві, окрім цього пояснила, що з відповідачем з початку лютого 2022 року разом не проживають та не ведуть спільного господарства, подружніх стосунків не підтримують з грудня 2021 року, причиною розпаду сім`ї є безпричинні ревнощі відповідача та його небажання забезпечувати сім`ю. Заперечує можливість примирення, просить позов задовольнити, судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав, тому згідно з ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечила у суді позивачка (а.с. 25). Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. За положеннями ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24, ч. 3 і ч. 4 ст. 56, ч. 2 ст. 112 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Із пояснень позивачки в суді, із матеріалів справи убачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 21.07.2017 шлюб у Виконавчому комітеті Грімненської сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис №02, у шлюбі дітей не мають, сторони з лютого 2022 року разом не проживають та не ведуть спільного господарства, з грудня 2021 року стосунків як подружжя не підтримують, причина розпаду сім`ї різні погляди на шлюб та сім`ю, ревнощі відповідача. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивачка у суді позов підтримала, настоює на розірванні шлюбу з відповідачем, заперечує можливість примирення. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, заперечень щодо заявлених позивачкою вимог, не подав. З огляду на вищеозначені обставини та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , суд доходить висновку, що подальше вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає\~ст. 111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, що має важливе значення, що шлюб носить формальний характер, подружні відносини між сторонами припинено остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved