Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

В січні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти, на її утримання, в розмірі по 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування пред`явлених вимог посилається на те, що 14.05.2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. [INFO] в них народилася донька [PERSON] , яка на даний час проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку кошти на утримання родини не надає, хоча працює та має таку можливість.Вона на даний час не працює, доглядає малолітню доньку, яка потребує постійного її догляду та піклування. Ухвалою суду від 21.01.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін ( а.с.23). Позивачка в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач також до суду не з"явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заяви сторін долучено до матеріалів справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони з 14.05.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10,11). Як вбачається з копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] [PERSON] є інвалідом 2 групи довічно ( а.с.14). ВІдповідно до довідки про доходи № 1934 7298 5899 8914 [PERSON] отримує пенсію по інвалідності, за період з червня 2021 року по листопад 2021 року отримала 15459,90 грн ( а.с.15). Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч .2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застосування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, визнання ним позовних вимог, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі по 2000,00 грн., щомісячно. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивачка подала позов до суду 10.01.2022 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 10.01.2022 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved