Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович , Кам`янець-Подільський відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 21 січня 2022 року між АТ КБ «ПриватБанк» та позичальником [PERSON] було укладено угоду щодо добровільного погашення заборгованості до договору №254634-cred від 08.10.2008 року. АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] претензій не має, так як заборгованість по договору №254634-cred від 08.10.2008 року погашено в повному обсязі, тому позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, зареєстрованого в реєстрі за №11937 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності. позов підтримав. Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився. Подав письмовий відзив, в якому просить в задоволенні позову відмовити та слухати справу у його відсутності. Треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмету спору:\~приватний нотаріус\~Чернігівського міського\~нотаріального округу\~Завалієв Артем\~Анатолійович,\~Кам`янець-Подільський\~відділ державної\~виконавчої служби\~у Кам`янець-Подільському\~районі Центрально-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Хмельницький) Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем 17 листопада 2017 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №11937 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» не виплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору №254634-CRED від 8 жовтня 2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 28.07.2017 року грошових коштів в сумі 17894,44 доларів США, що за курсом 25,90 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.07.2017 року складає 463\~466 грн.00 коп. за період з 8 жовтня 2008 року по 28 липня 2017 року. 26.03.2018 року державним виконавцем Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Гончарук А.І. відкрито виконавче провадження №56054749 з виконання виконавчого напису №11937, виданого 17.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення заборгованості в розмірі 465266 грн. з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». 31.12.2020 року державним виконавцем Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Урсаєвим Р.П. повернуто виконавчий документ стягувачу. З копії довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 01.02.2022 року вбачається, що 21.01.2022 року між АТ КБ «ПриватБанк» та позичальником [PERSON] було укладено угоду щодо добровільного погашення заборгованості по договору №254634-CRED від 8 жовтня 2008 року. АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] не має претензій, так як заборгованість по договору №254634-CRED від 8 жовтня 2008 року погашено в повному обсязі. Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Статями\~15,\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це, відповідно до п.19\~ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14\~Закону України «Про нотаріат»\~та гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За змістом п.п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою КМУ від 29.06.99 № 1172. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним. Що стосується такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису, як безспірність заборгованості, то характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи, згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, саме по собі подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, враховуючи викладене та приймаючи до уваги приписи статей\~15,\~16,\~18 ЦК України\~та статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», суд доходить висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус не встановлює, а лише підтверджує вже наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року справа № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі № 750/1627/18. Як вбачається з матеріалів справи, 21\~січня 2022\~року між\~АТ КБ\~«ПриватБанк» та\~позичальником [PERSON] \~було укладено\~угоду щодо\~добровільного погашення\~заборгованості до\~договору №254634-CRED\~від 08.10.2008\~року.\~АТ КБ\~«ПриватБанк» до\~ [PERSON] \~претензій не\~має,\~так як\~заборгованість по\~договору №254634-CRED\~від 08.10.2008\~року погашено\~в повному\~обсязі. Враховуючи вищевикладене, надані сторонами докази, суд вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за №11937 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно ст.141 ЦПК України з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь [PERSON] слід стягнути 992 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved