Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

24.11.2021 року представник позивача [PERSON] адвокат Любченко В.М. звернувся з позовом до ФГ «Олена» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження шляхом повернення земельної ділянки з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації договору оренди землі. Позов мотивовано тим, що [PERSON] згідно державного акту про право приватної власності на землю серія КР №031915 від 02.10.2007 року, належать земельні ділянки з кадастровим номером 3521110100:02:000:0111, площею 1.3066га. та з кадастровим номером 3521110100:02:000:2206, площею 1,5478га які розташовані на території Гайворонської міської ради, Кіровоградської області. В кінці 2007 року між позивачем та ФГ «Олена» було укладено договір оренди землі строком на 10 років на належну йому земельну ділянку. Даний договір було підписано від імені [PERSON] на підставі доручення його матір`ю [PERSON] . В літку 2021 року [PERSON] звернувся до ФГ «Олена» з проханням повідомити йому про дату закінчення строку дії договору оренди, на що йому відповіли, що договір зберігає свою дію і більше нічого пояснювати не бажають. Після цього [PERSON] звернувся до державного реєстратора з проханням перевірити реєстр обтяжень на належну йому земельну ділянку, при перевірці було встановлено, що має місце договір оренди землі від 09.01.2012 року який нібито укладений між позивачем та ФГ «Олена», при цьому зареєстрований даний договір лише 11.05.2017 року, тобто через п`ять з половиною років після укладання. Ознайомившись з зазначеним договором [PERSON] побачив, що підпис в графі орендодавець виконаний не ним, а іншою особою. Всі ці обставини грубо порушують його права як власника земельної ділянки, тому він вимушений звернутись до суду для захисту своїх порушених прав, оскільки належні йому земельні ділянки використовуються без законних на то підстав. Просить суд зобов`язати Фермерське господарство\~«Олена», усунути перешкоди у користуванні належних [PERSON] земельними ділянками з кадастровим номером 3521110100:02:000:0111, площею 1,3066 га та з кадастровим номером 3521110100:02:000:2206, площею 1,5478 га, які розташовані на території Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, шляхом їх повернення власнику. Скасувати державну реєстрацію договору оренди землі укладеного між [PERSON] та Фермерським господарством «Олена», від 09.01.2012 року, зареєстрований 11.05.2017 року, номер запису про інше речове право № 20379683 та №20379242. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.11.2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2022 року витребувано у ФГ «Олена» оригінал договору оренди землі укладеного між [PERSON] та Фермерським господарством «Олена» від 09.01.2012 року зареєстрований 11.05.2017 року. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2022 року повторно витребувано у ФГ «Олена» оригінал договору оренди землі укладеного між [PERSON] та Фермерським господарством «Олена» від 09.01.2012 року зареєстрований 11.05.2017 року. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11.04.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача, адвокат Любченко В.М. в судовому засіданні позов підтримав\~з підстав\~зазначених у\~ньому. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача фермерського господарства «Олена» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, рекомендовані повідомлення про розгляд справи повернулись на адресу суду з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою, а тому, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого представник позивача не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень позивача. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку cерії КР № 031915 від 02.10.2007 року (а.с. 8) та листа-роз`яснення відділу у Гайворонському районі Голованівського управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.05.2017 року №327/108-17 (а.с. 12) [PERSON] є власником двох земельних ділянок площею 1,3066 га кадастровий номер 3521110100:02:000:0111 та 1,5478 га кадастровий номер 3521110100:02:000:2206. Згідно копії договору оренди земельної ділянки від 09.01.2012 року, який позивач вважає неукладеним, земельні ділянки площею 1,3066 га кадастровий номер 3521110100:02:000:0111 та 1,5478 га кадастровий номер 3521110100:02:000:2206, що належать позивачу, строком на 10 років були передані в оренду ФГ «Олена». (а.с. 9-11). Пред`являючи позов, [PERSON] стверджував, що спірний договір він не підписував, підпис у них вчинено іншою особою. Для з`ясування цих обставин та призначення судової почеркознавчої експертизи за клопотанням представника позивача, суд своєю ухвалою від 17.01.2022 року витребував у ФГ «Олена» оригінал договору оренди землі укладеного між [PERSON] та Фермерським господарством «Олена» від 09.01.2012 року зареєстрований 11.05.2017 року. Крім того, ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2022 року повторно витребувано у ФГ «Олена» оригінал договору оренди землі укладеного між [PERSON] та Фермерським господарством «Олена» від 09.01.2012 року зареєстрований 11.05.2017 року. Станом на проведення судового засідання 05.05.2022 року представник відповідача ФГ «Олена» витребувані документи суду не подав, причини не подання суду не повідомив. Суд враховує, що відповідачем не було надано доказів, які б спростовували доводи позивача з приводу не підписання останнім договору оренди земельної ділянки від 09.01.2012 року. Норми права та мотиви їх застосування. За змістом\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). \~Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад,\~від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою\~статті 203 ЦК України\~передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої\~статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій\~статті 215 ЦК України, так і у\~статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України\~встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою\~статті 627 ЦК України\~і відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди\~(частина перша\~статті 638 ЦК України). За частиною першою\~статті 14 Закону України «Про оренду землі»\~(тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за\~статтею 18 цього Закону\~договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. За частиною першою\~статті 15 Закону України «Про оренду землі»\~істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки);\~\~строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права\~\~оренди\~\~земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей\~4-6,\~11,\~17,\~19\~цього\~Закону\~є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Враховуючи приписи ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, суд вважає, що спірний договір позивач не підписував та, відповідно, з істотних умов цього договору не погоджував, а відповідач протилежного не спростував. Враховуючи підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві, ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої земельної ділянки. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року справа №145/2047/16-ц. Отже, позов в цій частині підлягає до задоволення. Разом з тим, позивачем також заявлена вимога про скасування державної реєстрації договору оренди. З цього приводу суд зазначає наступне. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (стаття 19 ЦПК України). Виникнення спірних правовідносин обумовлено наявністю між [PERSON] та ФГ «Олена» спору про право оренди на вказану вище земельну ділянку, оскільки, на думку позивача, ця ділянка фактично не була передана в оренду, договір оренди він не підписував, тому він є неукладеним, а державна реєстрація зазначеного правочину порушує його права на користування та розпорядження зазначеною власністю. Вказана вимога свідчить про приватноправовий характер спірних правовідносин, тому ця позовна вимога правильно заявлена в порядку цивільного судочинства та підлягає розгляду судом загальної юрисдикції. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України «Про оренду землі»\~в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Як встановлено судом, договір оренди землі від 09.01.2012 року зареєстрований 11.05.2017 року, номер запису про інше речове право № 20379683 та №20379242. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Власником спірних земельних ділянок (з кадастровим номером 3521110100:02:000:0111, площею 1,3066 га та з кадастровим номером 3521110100:02:000:2206, площею 1,5478 га)\~на час подання позову є\~ [PERSON] , що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку Серії КР № 031915 від 02.10.2007 року (а.с. 8) та листом-роз`ясненням відділу у Гайворонському районі Голованівського управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 10.05.2017 року №327/108-17 (а.с. 12), що відповідає вимогам\~ЦК України,\~ЗК України. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша\~статті 317 ЦК України). Разом з тим, реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю земельними ділянками площами 1,3066 га та 1,5478 га, які розташована на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського\~\~виробництва. Отже, реєстрація права оренди\~ФГ «Олена» на вищевказані земельні ділянки, коли договір оренди\~ [PERSON] фактично не підписував, тобто цей правочин є неукладеним, не відповідає вимогам закону. За змістом\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права, що узгоджується з позицією Верховного Суду викладеної в постанові від 05.08.2020 року, справа №125/702/17. На підставі викладеного, обґрунтованими є доводи позовної заяви про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації договору оренди (запису про\~проведену\~державну реєстрацію), щодо земельних ділянок площами 1,3066 га та 1,5478 га, які розташована на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського\~\~виробництва, які належить [PERSON] .. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved