Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.12.2017 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного териториального управління юстиції у Вінницькій області, сторони зареєстрували шлюб, актовий запис 3407. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя у подружжя не склалося через несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага між сторонами, що стало фактичною причиною припинення шлюбних відносин і ведення спільного господарства. Кожен зі сторін по різному дивиться на головні критерії шлюбу, на життя. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2021 року. Позивач вважає, що подальше сумісне проживання є неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам дитини, що стало підставою для звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Строк на примирення просить не надавати, оскільки розірвання шлюбу є спільним рішенням сторін. Крім того, просить стягнути із відповідача на її користь понесені судові витрати. Ухвалою суду від 16.12.2021 року матеріали позовної заяви залишено без руху та позивачу визначено строк для усунення виявлених недоліків. Ухвалою суду від 18.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб та призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Судові витрати просила стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Враховуючи зазначене, суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із Свідоцтва про шлюб від 08.12.2017 р., серії [NUMBER] , 08.12.2017 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного териториального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис 3407. За час спільного проживання у сторін [INFO] народилась донька - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.06.2018 року. Сторони не підтримують подружніх відносин, сім`я фактично розпалася, шлюб існує формально. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати подружжя проживати разом, цікавитися їх приватним життям, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків, а надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду (ВС/КЦС, № 761/33261/16-ц, 26.11.18). Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Примушування до збереження шлюбних відносин не допускається. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення для справи. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved