Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

до суду надійшла вказана заява, обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON] . За час життя [PERSON] доглядала за померлою [PERSON] та проживала більшу частину часу за адресою її реєстрації: [ADDRESS] , інколи забираючи її до свого житла за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що понад 8 років доглядала за померлою [PERSON] та її житлом, сплачувала комунальні послуги, придбавала продукти харчування, одяг та інші речі, разом з нею святкувала різні свята. Позивач піклувалась за померлою [PERSON] як старша сестра. За життя [PERSON] з позивачем обговорювала необхідність скласти заповіт, але не встигла цього зробити. Також, за життя на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] на праві особистої власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] . Позивач після смерті [PERSON] звернулась до Приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко О.М. для оформлення спадкових справ на квартиру, але отримала постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, в якій зазначено, що в наявних документах відсутні документи, які підтверджують родинний зв`язок між позивачем та померлою. Внаслідок чого позивач вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. Ухвалою судді від 16 лютого 2022 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, витребувано докази у справі, отримані судом 07 квітня 2022 року. В судовому засіданні 28 квітня 2022 року допитано в якості свідка позивача у справі. В судовому засіданні 11 травня 2022 року допитано свідків [PERSON] , [PERSON] . Заявник та її представник в судовому засіданні 28 квітня 2022 року заяву підтримали з підстав, викладених у заяві. Представник заявника в судове засідання 11 травня 2022 року, після перерви надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа - Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Олександр Михайлович до судового засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, внаслідок чого суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши свідків, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. З паспорту громадянина України - [PERSON] вбачається місце реєстрації останньої за адресою: [ADDRESS] /а.с.6-7/. 19 лютого 2008 року [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на спадкове майно: жилу квартиру [ADDRESS] /а.с.10/. Свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в КП «Новомосковське МБТІ» 11 березня 2008 року /а.с.11/. Надані суду докази у виді розрахункової книжки за житлові послуги [PERSON] , розрахункової книжки по оплаті за природний газ [PERSON] , розрахункової книжки за послуги водопостачання та водовідведення [PERSON] , розрахункової книжки за електроенергію [PERSON] , розрахункової книжки про оплату за вивіз твердих побутових відходів [PERSON] , у сукупності з квитанціями про сплату комунальних послуг та квитанцій про перерахування [PERSON] на картковий рахунок [PERSON] у період та сумах, який приблизно відповідає датам оплати комунальних послуг, свідчать про участь [PERSON] у сплаті комунальних послуг за користування житлом [PERSON] /а.с.20-34/. У відповідності до свідоцтва про смерть, [INFO] померла [PERSON] /а.с.8/, яка по день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.57/. 02 грудня 2020 року [PERSON] отримала свідоцтво про поховання [PERSON] , /а.с.35/. Заявник після смерті [PERSON] звернулась до Приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко О.М. для оформлення спадкових справ на квартиру з заявою про прийняття спадщини /а.с.51/ та з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину /а.с.56, зворот/, у відповідь на яку отримала постанову нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальної дії /а.с.15, 60/. У відповіді причиною відмови вказано, що в наявних документах відсутні відомості, які підтверджують родинний зв`язок між [PERSON] та померлою. Допитана в залі суду, в якості свідка, позивач показала, що вона з 2008 року почала дружити з [PERSON] , часто залишатися у неї на ночівлю. Приблизно з 2012 - 2014 року вона з [PERSON] почали спільно жити, вести спільний бюджет. Більшу частину часу [PERSON] з [PERSON] проживали за адресою проживання [PERSON] , інколи їздили до [PERSON] . Рідні у [PERSON] не було і [PERSON] сприймала [PERSON] , як рідну сестру, мала з нею спільний бюджет, приймала участь в оплаті комунальних послуг. За декілька місяців до смерті [PERSON] мала намір скласти заповіт на заявника, однак не встигла. Свідок [PERSON] показала, що проживає за адресою: [ADDRESS] біля 30 років. Знайома з [PERSON] та була знайома з [PERSON] , яка померла в кінці 2020 року. Приблизно з 2013 року вона бачила, що [PERSON] та [PERSON] поводились, як сестри, стали жити разом, робили разом ремонт. [PERSON] придбавала продукти для [PERSON] , піклувалася про неї. Свідок [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] показала, що [PERSON] є її сусідкою. [PERSON] проживала з [PERSON] разом більше 5 років, як сестри, на свята проводили спільні святкування. [PERSON] придбавала продукти для [PERSON] , піклувалася про неї. Вона була присутня під час розмови між [PERSON] та [PERSON] , під час якої [PERSON] вказала на бажання укласти заповіт на [PERSON] . Також судом досліджено копію зошиту із розрахунками та датами, копію фотокартки, на якій зображена заявник, яка обіймає особу, яка позначена, як [PERSON] однак дані докази є неналежними з огляду на відсутність можливості судом встановити походження записів та ідентифікувати особу, зображену поряд із заявником відповідно /а.с.18-19, 36/. Крім того, судом досліджено технічний паспорт на жилу квартиру [ADDRESS] , який є неналежним доказом, оскільки не містить інформації щодо предмета доказування у даній справі, з огляду на її предмет та письмові підтвердження [PERSON] [PERSON] , [PERSON] /а.с.37-39/, які є недопустимими доказами через недотримання вимог безпосередності свідчень. Вирішуючи питання щодо встановлення факту проживання однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини суд виходить з наступного. Частиною першою ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до чч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні свідки показали та підтвердили факт спільного проживання заявника та померлої у термін, що перевищує п`ять років та вказали на обставини, які дають можливість суду стверджувати про те, що [PERSON] та [PERSON] були за час життя пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки один щодо одного. Крім того, факт спільного проживання у термін, що перевищує п`ять років підтверджується також і наданими суду доказами у їх сукупності, вказаними вище. Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті сьомому постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Постанова Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», надає роз`яснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільними побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також, інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, та мали взаємні права та обов`язки. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, на виконання вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець прийняв спадщину після смерті спадкодавця та встановлення означеного факту необхідне заявнику для реалізації спадкових прав. З огляду на викладене, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved