Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , де третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Тересвянська селищна рада про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.08.2021 року, вона отримала у власність житловий будинок з надвірними спорудами за [ADDRESS] на підставі договору дарування. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею, 0,15 га та належить їй на праві власності на підставі договору дарування від 10.08.2021. У вказаному будинку зареєстровані та проживають [PERSON] [INFO] - онучка позивачки та [PERSON] , [INFO] - бувша невістка позивачки, що підтверджується довідкою Тересвянської селищної ради Тячівського району від 11.02.2022 №05-26/171. Відповідачка почала проживати та зареєструвалась після укладення шлюбу з [PERSON] , тобто з її сином. 06.10.2021 року рішенням Тячівського районного суду, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після фактичного припинення шлюбних відносин [PERSON] близько трьох років проживала з іншим чоловіком в іншому місці без реєстрації. Після цього, у лютому 2022 року безпричинно вселилася до будинку позивача. На сьогоднішній день відповідач не бере участь в утриманні будинку, комунальні послуги не оплачує. На даний час відповідачка продовжує всупереч волі позивачки проживати у зазначеній квартирі, і посилається на факт реєстрації у квартирі, як на підставу для подальшого у ній проживання. Вказане порушує її право власності на дану квартиру, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати об`єкт права власності. У добровільному порядку відповідач виселитись та знятись з реєстрації відмовляється. Тому просить суд усунути [PERSON] перешкоди у користуванні власності шляхом виселення [PERSON] з житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Тересвянської селищної ради в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , її представника [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 10.08.2021 року, позивачка отримала у власність житловий будинок з надвірними спорудами за [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею, 0,15 га та належить їй на праві власності на підставі договору дарування від 10.08.2021. У вказаному будинку зареєстровані та проживають [PERSON] [INFO] - онучка позивачки та [PERSON] , [INFO] колишня невістка позивачки, що підтверджується довідкою Тересвянської селищної ради Тячівського району від 11.02.2022 №05-26/171. Відповідачка почала проживати та зареєструвалась після укладення шлюбу з [PERSON] , тобто з сином позивача. 06.10.2021 року рішенням Тячівського районного суду, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після фактичного припинення шлюбних відносин [PERSON] близько трьох років проживала з іншим чоловіком в іншому місці без реєстрації, після чого, у лютому 2022 року безпричинно вселилася до будинку позивача. Відповідно до частин першої, другої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Положеннями\~статті 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач вселилася у спірне жиле приміщення тимчасово, оскільки має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання вона не змінювала, відповідачка не є членом сім`ї позивача, крім того, відсутні будь-які документальні підтвердження правових підстав постійного користування спірним житловим приміщенням, зокрема договорів оренди, безоплатного користування, тощо. З огляду на підстави заявленого позову, застосуванню підлягають положення статей 391, та глави 32 Право користування чужим майном\~ЦК України, оскільки застосування до регулювання житлових відносин положень\~ЖК Української РСР, прийнятого 30 червня 1983 року, не відповідає реаліям сьогодення та змісту нинішніх суспільних відносин. Натомість\~ЦК України\~є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше, а тому темпоральна колізія норм права має вирішуватися саме на користь норм\~ЦК України\~(правовий висновок, викладений ВС у Постанові від 13.10.2020 у справі N 447/455/17). Право користування чужим майном передбачено у\~статтях 401-406 ЦК України. Статтею 406 ЦК України\~унормовано питання припинення сервітуту, зокрема відповідно до пункту 4 частини першої зазначеної норми, сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Судом встановлено, що позивач, як власник житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , категорично заперечує проти проживання у ньому відповідача, який тимчасово вселилася у спірне жиле приміщення за її згодою, будучи членом її сім`ї, без реєстрації, а згодом розірвавши з нею шлюб. Таким чином обставини, які надавали право відповідачу на проживання у зазначеному житловому приміщенні, припинилися, відтак право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини 2\~статті 406 ЦК України\~шляхом його виселення. Суд враховує вимоги [PERSON] про виселення з спірного жилого приміщення на предмет пропорційності переслідуваній легітимній меті у світлі статті 8 Конвенції та вважає, що виселення відповідача із спірного житла відповідає такій пропорційності, з огляду на те, що сторони є сторонніми людьми, що спірне жиле приміщення необхідно позивачу для особистого проживання. Разом із тим, встановивши, що права позивача порушені у контексті статті 8 Конвенції, необхідно зазначити, що порушено і його права, як власника житлового приміщення, гарантовані також статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Отже, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача, як власника жилого приміщення шляхом виселення відповідача із будинку за адресою : [ADDRESS] .

Outcome: approved