Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-21 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до державного підприємства "Хлібна база №76" Державного агентства резерву України про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 жовтня 2020 року відповідно до наказу № 315-к позивача було прийнято до державного підприємства "Хлібна база №76" на посаду в.о. директора, де він працював до 24 березня 2021 року, коли його на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України було звільнено за угодою сторін. Заборгованість по заробітній платі на день звільнення склала біля 100000 грн. Посилаючись на те, що у порушення вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України відповідачем з ним не проведено остаточний розрахунок у день звільнення по заробітній платі, відповідач відмовився надати позивачу довідку про розмір заборгованості по заробітній платі, представник позивача прохав стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 100000 грн., а також визначений ним орієнтовно середній розрахунок за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 90800 грн. Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У ході слухання справи представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог у частині стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 300000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та про підтримання позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання двічі не з`явився без повідомлення причин, незважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву до суду не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 21 жовтня 2020 року позивач [PERSON] призначений на посаду в.о. генерального директора Державного підприємства "Хлібна база №76" Державного агентства резерву України. 24 березня 2021 року його було звільнено за угодою сторін на підставі ст. 36 КЗпП України згідно наказу № 59-к. Згідно довідки Державного підприємства "Хлібна база №76" позивачу нараховано заробітну плату у розмірі 10089 грн. 52 к. за жовтень 2020 року, 26485 грн. за листопад 2020 року, 26485 грн. за грудень 2020 року та 19675 грн. 22 к. за січень 2021 року. Виплачено позивачу 29054 грн. заробітної плати, заборгованість по заробітній платі за вказаний період станом на 01 лютого 2021 року склала 37547 грн. Частиною 3\~статті 46 Конституції України\~встановлено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. В силу приписів\~ст.1 Закону України «Про оплату праці», ч.1\~ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1\~ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Положеннями\~ст.116 КЗпП України\~визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В силу\~статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно пункту 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст.117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи\~по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Поскільки судом встановлено, що відповідачем при звільненні позивача не проведено розрахунку по заробітній платі, суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив своє зобов`язання щодо здійснення розрахунку та виплати позивачу нарахованої заробітної плати в день звільнення та допустив затримку такого розрахунку, що є підставою для стягнення середньої заробітної плати за весь час затримки. При визначені середньої заробітної плати суд керується пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100\~(з наступними змінами і доповненнями), який визначає, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З урахуванням того, що відповідач неодноразово ігнорував ухвалу суду від 27 січня 2022 року про витребування доказів - інформації щодо наявної заборгованості підприємства перед позивачем по заробітній платі, суд розмір заборгованості по заробітній платі за лютий та березень 2021 року вираховує, виходячи з вказаних у вищенаведеній довідці трьох останніх повних місяців роботи (листопад 2020 січень 2021 року). Тобто, 26485 грн. + 26485 грн. + 19675 грн. 22 к. = 72645 грн. 22 к.: 3 = 24215 грн. 07 к. За такого, за лютий - березень 2021 року сума нарахованої заробітної плати складатиме 48\~430 грн. 14 к. (з урахуванням податків). Крім цього, середньоденну заробітну плату за два останні місяці перед звільненням позивача суд визначає, виходячи з суми 48\~430 грн. 14 к., поскільки іншої можливості за умови ухилення відповідача від надання суду доказів визначити середньоденну заробітну плату у суду немає. Враховуючи, що кількість робочих днів у лютому та березні 2021 року складає 42 дні, середньоденна заробітна плата відповідатиме 1153 грн. 10 к. За такого, кількість робочих днів за весь час затримки розрахунку (за період з 25 березня 2021 року по день звернення позивача до суду 22 грудня 2021 року)\~189. Тому розмір середнього заробітку за весь час затримки складатиме: 1153 грн. 10 к. х 189 робочих днів = 217935 грн. 90 к. Проведення розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з кількості робочих, а не календарних днів, відповідає правовій позиції, викладеній в постанові від 21 січня 2015 року №6-195цс14 Верховного Суду України. Згідно роз`яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести у рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині. Отже, нарахування податків та платежів до компетенції суду не належить, дані відрахування проводяться підприємством при виплаті присудженої судом суми. За такого, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі станом на 01 лютого 2021 року 37547 грн.(без податків), станом на 24 березня 2021 року48\~430 грн. 14 к. (з урахуванням податків), а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період\~з 25\~березня 2021\~року по\~день звернення\~позивача до\~суду 22\~грудня 2021\~рокуу розмірі 217935 грн. 90 к. (без утримання податків та інших обов`язкових платежів). Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то згідно правилам\~ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави за нараховану, але невиплачену заробітну плату у розмірі 2179 грн. 36 к. (908 грн. + 1271 грн. 36 к.) та на користь позивача - за вимогу про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 908 грн.

Outcome: approved