Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] (після одруження змінила прізвище на « [PERSON] ») звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Після фактичного припинення шлюбних відносин донька залишилася проживати разом із нею. Відповідач є працездатною, здоровою особою, що дає йому можливість працювати та утримувати дитину, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Андрусенко І. Я. у судове засідання не з`явилися, у матеріалах справи є клопотання про розгляд справи у їхній відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Гриців О. Я. у судове засідання не з`явилися, проте представник відповідача подала суду письмову заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Відповідач позов визнає частково, а саме в розмірі 1/6 (однієї шостої) всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. У відзиві на позов просять у відповідності до положень ст. 182 Сімейного кодексу України врахувати наявність у відповідача непрацездатних осіб, зокрема батька [PERSON] , [INFO] , а також бабусі [PERSON] , [INFO] , відсутність у нього рухомого та нерухомого майна, те, що відповідач звільнений з роботи з 08.02.2019 року, відвідування дитиною загальноосвітньої шкоди, що є державним навчальним закладом, а також її задовільний стан здоров`я. Представник позивача подав суду відповідь на відзив, у якій посилається на відсутність доказів недостатності пенсійного забезпечення, що отримує батько та бабуся відповідача, як і того, що він є єдиним їхнім утримувачем. Вказує, що відповідач офіційно працевлаштований у Республіці Чехія, а тому має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. У письмових запереченнях, до долучені до матеріалів справи, представник відповідача посилається на відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження доводів позову, а також того, що позивачка несе значні витрати на утримання дитини, а відповідач може надавати утримання в розмірі 1/3 частки всіх видів доходу. Посилається на розмір середньомісячної заробітної плати по Тернопільській області, 1/6 частина якого є значно більшою, ніж мінімальний гарантований розмір аліментів. Ухвалою суду від 22.09.2021 року задоволено заяву про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 13.11.2018 року у цивільній справі №603/611/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Судом встановлені такі обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2013 року, який розірвано рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 20.11.2018 року. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.09.2014 року). Позивач 14.01.2020 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Як убачається зі змісту позову, після фактичного припинення шлюбних відносин малолітня [PERSON] залишилася проживати разом із матір`ю. Даний факт відповідач не заперечує. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. У ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. У силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У силу\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У силу ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи надані докази, враховуючи вік та потреби малолітньої дитини, суд приходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд ураховує те, що матеріали справи не містять доказів про працевлаштування відповідача за кордоном і отримання ним доходу. При визначенні розміру аліментів суд також ураховує відсутність підтвердження про незадовільний стан здоров`я відповідача та про наявність на його утриманні інших дітей. Як убачається зі змісту відзиву та заперечень, відповідач визнає позов частково, а саме погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, посилаючись на те, що на його утриманні знаходиться непрацездатний батько та бабуся, у нього відсутнє будь-яке нерухоме та рухоме майно, у дочки задовільний стан здоров`я, вона відвідує державний навчальний заклад, за який не здійснюється оплата. Однак, зазначені доводи, як і посилання на розмір середньомісячної заробітної плати по Тернопільській області, суд вважає недостатніми для визначення розміру аліментів у розмірі, який визнає відповідач. На підставі вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для забезпечення належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку дитини, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також інтересів і становища, як відповідача, так і позивача. В силу вимог ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі позивачем не доведено, а менший розмір аліментів, на думку суду, є недостатнім для належного виховання та утримання неповнолітньої дитини. Як убачається з матеріалів справи, відповідач після винесення заочного рішення суду від 13.11.2018 року сплатив судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial