Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

28 січня 2022 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з зазначеним позовом. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що є пенсіонеркою за віком та інвалідом I групи внаслідок перенесеної невиліковної хвороби у зв`язку з чим потребує постійного прийому лікарських препаратів, які не може купити за браком коштів. Крім того, зазначає, що вона потребує постійної сторонньої допомоги та несе значні витрати на придбання ліків та медичне обстеження, пенсія, яка їй виплачується, не забезпечує її матеріальне становище. Вона має повнолітнього сина [PERSON] , проте добровільно допомоги на її утримання він не надає та ухиляється від своїх обов`язків по відношенню до неї. Посилаючись на викладене просила стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі ј частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. Особи, які беруть участь у справі, будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце її розгляду, в судове засідання не з`явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи встановлено, що позивачка по справі [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження [NUMBER] (а. с. 5). Позивачка [PERSON] має статус пенсіонера та отримує пенсію за віком в розмірі 2200,00 грн., що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] та довідкою про доходи Очаківського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області № 0702 7977 3414 1799 від 31 грудня 2021 року (а.с. 6, 11). Крім того, позивачка має першу (підгрупа А) групу інвалідності з загального захворювання безстроково та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується копією довідки до акту огляду медико-соціальної експертною комісією серії 12 ААВ № 178703 від 12 липня 2021 року та висновком лікарської консультативної комісії Очаківської амбулаторії ЗПСМ КНП « Очаківський ЦПМСД» від 26 жовтня 2021 року (а.с.7-8, 9). Отже, судом встановлено, що позивачка у зв`язку з пенсійним віком, інвалідністю та наявністю захворювань, відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Так, відповідачем не надано суду відомостей щодо його працевлаштування, перебування на його утриманні непрацездатних осіб, наявності інших аліментних зобов`язань. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. З огляду на наведене, а також враховуючи відсутність у відповідача інших осіб, що перебувають на утриманні, суд вважає необхідним та достатнім стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 28 січня 2022 року (дати подання позову) - довічно. Розподіляючи судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), а тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved