Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

В січні 2022 року на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Білоцерківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) про встановлення факту родинних відносин та\~ належності правовстановлюючого документу, мотивуючи тим, що він, [PERSON] , звернувся до Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою виправлення описки в свідоцтві про смерть його матері [PERSON] виправивши описку з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові померлої з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Проте, Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначено, змінити прізвище померлої та по батькові, не вбачається можливим, оскільки в архівній довідці про народження матері заявника під № 02-3189 від 28.10.2020 р., виданої Центральним державним історичним архівом України, м. Київ, зазначено по батькові дитини - « [PERSON] » В актовому записі про шлюб батьків заявника № 203 від 29.09.1935 р. складеному Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зазначено прізвище нареченої після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » та по батькові « [PERSON] ». Наголошує, що в актовому записі про народження заявника № 60В від 31.10.1962 року, складеному Новосибірським районним відділом ЗАГС Новосибірської області Російської Федерації, зазначено прізвище матері дитини - « [PERSON] » та по батькові матері - « [PERSON] ». Заявник звертався до КП БМР "Спецкомбінат з надання ритуальних послуг" з метою отримання місця на кладовищі та подальшого захоронення після його смерті біля померлої матері. Проте, у зв`язку із розбіжностями в документах, комунальним підприємством вимагалося отримання підтвердження факту родинних відносин, таким підтвердженням є рішення суду. Встановлення цього факту необхідне для встановлення факту належності актового запису про смерть його матері, саме як [PERSON] , для встановлення родинних відносин з метою захоронення заявника після його смерті біля матері. Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та ним стверджується співпадінням зазначення родових прізвищ, які відображені в наданих суду документах, зокрема: в свідоцтві про народження заявника № 60В від 31.10.1962 року складеному Новосибірським районним відділом ЗАГС Новосибірської області Російської Федерації, зазначено прізвище матері дитини - « [PERSON] » та по батькові матері « [PERSON] »; також підтверджується співпадіння родового по батькові згідно актового запису про шлюб та свідоцтва про народження померлої матері - « [PERSON] ». Оскільки існують розбіжності в документах неможливо надати КП БМР "Спецкомбінат з надання ритуальних послуг" інформацію про факт родинних відносин між померлою матір`ю та сином. Окрім того, неможливо здійснити зміни в актовому записі про смерть померлої. Просив суд встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості: мати - син між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] та встановити факт належності правовстановлюючого документу - витяг № 00029140909 від 06.01.2021 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, актового запису про шлюб № 203 від 29.09.1935 року, архівної довідки про народження № 02-3189 від 28.10.2002 р., що видане на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , належить [PERSON] ( а. с. 1-3 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями ( а. с. 15 ) головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 24 січня 2022 року заява [PERSON] , заінтересована особа: Білоцерківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) про встановлення факту родинних відносин та\~ належності правовстановлюючого документу була залишена без руху ( а. с. 19-21 ). Ухвалою судді від 02 лютого 2022 року\~ прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Білоцерківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) про встановлення факту родинних відносин та\~ належності правовстановлюючого документу. Постановлено проводити розгляд справи в порядку окремого провадження. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання на 09 березня 2022 року ( а. с. 27 ). У зв`язку з перебуванням головуючого судді по даній справі у\~ відпустці ( а. с. 31 ), справу знято з розгляду та відкладено на 10 травня 2022 року ( а. с. 32 ). В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, 10.05.2022 року за вх. № 13598 судом отримано заяву,\~ в якій останній просив справу розглядати за його відсутності. Заяву підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа Білоцерківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) в судове засідання свого представника не направила, 15.04.2022 року за вх. № 10944 судом отримано лист за підписом начальника відділу Оксаною Савченко, в якому просили розглянути дану справу згідно чинного законодавства без представника їхнього відділу. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Неявка учасника справи, який належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання і від якого не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, не перешкоджає його розгляду. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, у відповідності до вищезазначеної норми, фіксування\~ судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якому розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом\~ народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого поряду їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що заявник [PERSON] звертався до Білоцерківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) з метою виправлення описки в свідоцтві про смерть його матері [PERSON] , виправши описку з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові померлої з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 25 лютого 2021 року, прохання заявника [PERSON] не було задоволено у зв`язку із розбіжностями в документах ( а. с. 9-11 ). Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник [PERSON] просить суд встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості: мати - син між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] та встановити факт належності правовстановлюючого документу - витяг № 00029140909 від 06.01.2021 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, актового запису про шлюб № 203 від 29.09.1935 року, архівної довідки про народження № 02-3189 від 28.10.2002 р., що видане на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , належить [PERSON] . Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» убачається, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до чинного законодавства України, встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі (трудовій книжці) не збігаються з прізвищем, ім`ям, по-батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, здійснюються у судовому порядку. Однак, з боку заявника не було доведено зазначене, про що останній просив суд,\~ не було надано жодного належного та допустимого доказу цьому. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Отже, зазначаючи в своїй заяві, з якою останній звернувся до суду про невідповідність та наявність описок в прізвищі та по батькові його матері [PERSON] в документах, але жодного такого документу заявник суду для дослідження не надав ( свідоцтво про смерть, про шлюб, про народження померлої, тощо ). Крім того, заявник не звертався до суду із жодним клопотанням про витребування відповідних документів. Тому, вимоги заявник в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Не підлягають задоволенню і вимоги заявника в частині встановлення факту родинних відносин між заявником та померлою матір`ю останнього [PERSON] , оскільки з боку заявника також не було зазначене доведене. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, документів, які б підтверджували зазначене не надав, свідків на яких посилався у своїй заяві, явку не забезпечив. До заяви з боку заявника було долучено копію фотографії ( а. с. 8 ), однак з вказаної фотографії суд позбавлений можливості встановити осіб на ній зображених. В якості доказу встановлення факту родинних відносин, заявником було додано до заяви лише копію свідоцтва про народження останнього ( а. с. 12 ), однак з вказаної копії, суд позбавлений можливості в повній мірі ідентифікувати матір заявника записану у даному свідоцтві. Окрім цього, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з наданих заявником документів, про які було зазначено вище, не вбачається за можливе встановити факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [PERSON] , про що просив останній. Документів, які беззаперечно вказують на родинні відносини між заявником та померлою суду не надано. Таким чином, ані опосередковано через родинний зв`язок, ані безпосередньо\~ встановити факт родинних відносин заявника з померлою [PERSON] , про що зазначав останній в заяві не вбачається за можливе. Тому, досліджуючи наявні в матеріалах справи докази, не дають змоги суду в повному обсязі достовірно встановив факт належності правовстановлюючого документу та встановлення факту родинних відносин. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка не дали підстави для висновку про те, що вимоги заявника під час розгляду справи знайшли своє підтвердження. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Білоцерківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) про встановлення факту родинних відносин та\~ належності правовстановлюючого документу не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed