Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

27.08.2020 р. до суду подано цей позов. У поданому [PERSON] позові до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля», Управління Держпраці у Вінницькій області, Управління виконавчої дирекції фонду у Вінницькій області Фонду соціального страхування України про визнання висновку форми Т-1 про аварію, катастрофу (подію) на транспорті незаконним та його скасування, зобов`язання проведення повторного розслідування нещасного випадку та перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1 і Т-1, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом за відсутністю вини потерпілого, складання акта за формою Н-5 або Н-1 і Т-1, позивач просив визнати незаконним та скасувати висновок форми Т-1 від 24.07.2014 року про аварію, катастрофу, пригоду (подію) на транспорті, що сталася 12.11.2012 року о 08 год. 50 хв. з працівником ТОВ "Продовольча компанія Зоря Поділля" м. Гайсин [PERSON] ; зобов`язати відповідача ТОВ ПК «Зоря Поділля» провести повторне розслідування нещасного випадку на транспорті (ДТП) що сталася 12.11.2012 року о 08 год. 50 хв. з працівником ТОВ "Продовольча компанія Зоря Поділля" м. Гайсин [PERSON] та переглянути затверджені акти за формою Н-5 або Н-1 та Т-1 та визнати нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом за відсутністю вини потерпілого та скласти про це відповідні акти за формою Н-5 або Н-1 та Т-1. В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначив, що ним 05.11.2014р. подавалася позовна заява до Гайсинського районного суду «Про визнання висновку незаконним», предметом поданого позову було визнання незаконним Висновку форми Т-1 про аварію, катастрофу (подію) на транспорті, що сталася 12.11.2012р. о 8год.50хв. з працівником товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» від 24.07.2014р., сторонами в позові були, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПК «Зоря поділля», Територіальне управління Держгірпромнагляду, на даний час реорганізоване в Управління держпраці у Вінницький області та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гайсинському районі, на даний час реорганізоване в Управління виконавчої дирекції фонду у Вінницькій області фонду соціального страхування України. Підставами для звернення до суду було встановлення факту вини [PERSON] в скоєнні ДТП, що обґрунтовувалося Постановою Жовтневого районного суду м.Кривий Ріг від 09.09.2014р. Рішенням Гайсинського районного суду від 26.12.2014р. по справі №129/3019/14-ц було розглянуто заявлений мною позов та задоволено, Висновок форми Т-1 про аварію, катастрофу (подію) на транспорті, що сталася 12.11.2012р. о 8год.50хв. з працівником товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» [PERSON] від 24.07.2014р. визнано незаконним та скасовано. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 05.03.2015р. рішення Гайсинського районного суду від 26.12.2014р. скасовано, та прийнято нове рішення про відмову в задоволені заявлених ним позовних вимог. Оскільки, дорожньо-транспортна пригода сталась із [PERSON] під час виконання трудових обов`язків ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» провела розслідування цього нещасного випадку і за результатами було складено 05.03.2013 року акт форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. При складанні цього акту причини настання нещасного випадку встановлені не були, оскільки на той час факт вчинення ДТП розслідувався ВДАІ Гайсинського РВ УМВС. Особливості дослідження нещасного випадку на виробництві, пов`язаного з транспортом визначені п. 14 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМ України №1232 від 30.11.2011 року, відповідно до якого у разі настання нещасного випадку на виробництві складається акт за формою Н-1, а у випадку, якщо ця пригода сталась на транспорті, роботодавець або робочий орган виконавчої дирекції Фонду після отримання відомостей про обставини і причини нещасного випадку, а також про осіб, з вини яких стався цей випадок, відповідно до вимог п. 31 цього ж Порядку складає висновок форми Т-І. При його складанні прийняті до уваги матеріали розслідування дорожньо-транспортної пригоди за участі позивача. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 27 грудня 2013 року відносно [PERSON] , учасника ДТП в якій позивач зазнав тілесних ушкоджень, кримінальне провадження за ч. 2 ст. 286 КК України було закрите, оскільки допущені [PERSON] порушення Правил дорожнього руху не знаходились в причинному зв`язку з отриманими [PERSON] тілесними ушкодженнями. Постанова про закриття кримінального провадження ним не оспорювалось. Оскаржуваний позивачем висновок форми Т-1 був складений на підставі матеріалів наданих правоохоронними органами, тобто на підставі Постанови про закриття кримінального провадження від 27.12.2013р. За даним позовом та позовом що подавався 05.11.2014р. предмет оспорювання, сторони по справі є такими самими, однак підставами оспорювання Висновку форми Т-1 про аварію, катастрофу (подію) на транспорті, що сталася 12.11.2012р. о 8год.50хв. з працівником товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» від 24.07.2014р. є факт скасування Постанови про закриття кримінального провадження від 27.12.2013р. - постановою про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження 26.03.2020р., а тому в позові який розглядався по справі №129/3019/14-ц та в даному позові, підстава позову не є однією і тією ж, оскільки з`явилися нові юридичні факти у підставі позову - скасована Постанова про закриття справи, з чого випливає, що вони не є тотожними і до заявлених ним вимог не може бути застосовані вимоги п.3 ч.1 ст. 255 ППК України. В обґрунтування обставин, якими обґрунтовуються заявлені вимоги зазначив, що відповідно до своїх посадових обов`язків, як агронома ТОВ «ПК «Зоря Поділля», [PERSON] , мав здійснювати функції по чергуванню на полі (згідно графіку чергування) при вивезенні цукрових буряків, а тому о 8год.50хв. 12.11.2012року рухався до свого місця роботи в м. Гайсин Вінницької області біля виїзду на трасу, що веде до м. Умань Черкаської області, неподалік АЗС «ВЕСТА» водій [PERSON] , керуючи автопоїздом в складі автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом д.н.з. [NUMBER] виконуючи маневр заїзду на АЗС, розпочав рух з правого узбіччя і при виконанні маневру спочатку перетнув одну смугу руху та почав перетинати смугу зустрічного руху, однак всупереч вимогам п.п.10.1., 10.2. Правилам дорожнього руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення з мотоциклом «Ява-350» д.н..з. [NUMBER] (який перебував в оренді ТОВ «ПК «Зоря Поділля») під керуванням [PERSON] , під час його руху до місця роботи, в напрямку до м. Умань по зустрічній смузі руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження, а [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, а також отримав трудове каліцтво і визначено третю групу інвалідності. За Актом проведення розслідування нещасного випадку, що стався 12.11.2012р. складеного за формою Н-1 та Н-5 від 05.03.2013р. визнано, що нещасний випадок пов`язаний з виробництвом відповідно до п.15.6. Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011р. №1232. За Висновком про аварію, катастрофу, пригоду (подію) на транспорті, що сталася 12.11.2012р. за формою Т-1 складеного 24.07.2014р. причиною настання пригоди (події) на транспорті визнано порушення [PERSON] Правил дорожнього руху, а саме вимог п.12.3. Постановою №0210/274/274/11 від 18.06.2013. Відділення ВД ФССНВ у Гайсинському районі (в подальшому реорганізовано у Гайсинське відділення Управління Виконавчої дирекції фонду у Вінницькій області Фонду соціального страхування України) «Про призначення потерпілому одноразової допомоги у разі стійкої втрати професійної працездатності» [PERSON] призначено та виплачено одноразову допомогу в сумі 38998грн. Одноразова допомога у відповідності до Розрахунку зменшена внаслідок порушення потерпілим нормативних актів про охорону праці на 50%. Постановою Жовтневого районного суду м.Кривий Ріг від 09.09.2014р. винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП (справа №212/9293/14-п) визнано водія автопоїзда в складі автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом д.н.з. [NUMBER] [PERSON] . Рішенням Гайсинського районного суду від 20.11.2018р. по справі № 129/1356/15-ц, яке набрало законної сили 19.03.2019р. у відповідності до Ухвали Вінницького апеляційного суду, встановлено, що відповідно до Висновку експерта №1616/1617/16-21 від 07.12.2016 р. за результатами проведення комплексної транспортно-трасологічної, автотехнічної експертизи, дії водія [PERSON] знаходились в причинному зв`язку з виникненням розвитку події дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12.11.2012р., даним рішенням суду фактично спростовано обставини ДТП, які відображенні у Висновку про аварію, катастрофу, пригоду ( подію) на транспорті, що сталася 12.11.2012р. за формою Т-1 складеного 24.07.2014р. та встановлено, що причиною ДТП стало порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху, а саме вимог п.10.1 та п.10.2., у зв`язку із зазначеними судовими висновками 01.04.2019року ним було подано через Гайсинське відділення УВД у Вінницькій області Фонду соціального страхування України заяву про призначення та проведення доплати - 50% одноразової допомоги в зв`язку із стійкою втратою професійної працездатності, в зв`язку із встановленням відсутності його вини в ДТП, яка сталась 12.11.2012р., однак листом №01-629 від 10.04.2019 Управління виконавчої дирекції фонду у Вінницькій області йому повідомило, що вони позбавлені можливості здійснити виплату одноразової допомоги у повному обсязі і рекомендували звернутися до суду. 07.05.2019р. [PERSON] звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з вимогами: «Про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії», та у задоволенні вимог рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.05.2019р. йому відмовлено. Підставою відмови суд зазначив, що документом, на підставі якого здійснюється призначення та виплата допомоги, є акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 12.11.2012 у ТОВ "ПК "Зоря Поділля" за формою Н-1, а також висновок від 24.07.2014 за формою Т-1, який в даному випадку є невід`ємною частиною акта форми Н-1. Даний акт форми Н-1 та висновок від 24.07.2014 за формою Т-1 є чинними та не скасовувались а ні в судовому порядку, а ні іншими уповноваженими на те органами, в подальшому рішення Вінницького окружного суду від 07.05.2019р. - 13.11.2019р. за Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду залишено без змін. Висновок форми Т-1 про аварію, катастрофу (подію) на транспорті, що сталася 12.11.2012р. о 8год.50хв. з працівником товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» від 24.07.2014р. складений на підставі матеріалів Гайсинського РВ УМВС України у Вінницькій області, а саме Постанови про закриття кримінального провадження від 27.12.2013р., яка станом на 26.03.2020р. скасована, таким чином, на даний час обставини ДТП, що сталась12.11.2013р. за [PERSON] участі та участі [PERSON] встановлені, Постановою Жовтневого районного суду м.Кривий Ріг по справі №212/9293/14-п, за якою [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та підтверджується матеріалами цивільної справи №129/1356/15-ц, в тому числі і Висновком судової транспортно-трасологічної, автотехнічної експертизи №1616/1617/16-21 від 07.12.2016р., що фактично виключає в повному обсязі вину [PERSON] в скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди і тому вважає що Висновок форми Т-1 про аварію, катастрофу (подію) на транспорті, що сталася 12.11.2012р. о 8год.50хв. з [PERSON] - працівником товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» від 24.07.2014р. є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає до скасування. 28.08.2020р. ухвалою судді Гайсинського районного суду Вінницької області Швидкого О.В., задоволено самовідвід головуючого у справі Швидкого О.В., автоматизованою системою документообігу суду головуючим у справі визначено Капуша І.С. 09.09.2020р. відкрито загальне позовне провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. 17.11.2020р. від представника ТОВ «ПК «Зоря Поділля» надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позивач стверджує: «Рішенням суду від 20.11.2018 № 129/1356/16-ц фактично спростовано обставини ДТП, які відображені у Висновку про аварію, катастрофу пригоду (подію) на транспорті, що сталася 12.12.2012 р за формою Т-1 складеного 24.07.2014 та встановлено, що причиною ДТП стало порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху, а саме вимог п. 10.1. та п. 10.2.», однак дане твердження є безпідставним та таким, що суперечить фактичним обставинам справи. На думку позивача, підставою для такого твердження є постанова Жовтневого суду м. Кривий ріг від 09.09.2014 №212/9293/14-п та рішення Гайсинського районного суду від 20.11.2018 № 129/1356/16-ц, в основу якого покладено висновок експерта № 1616/1617/16-21 від 07.12.2016 складеного за результатами проведення комплексної транспортно-трасологічної, автотехнічної експертизи. Вказаними судовими рішеннями встановлено тільки факт наявності вини в діях іншого учасника ДТП - водія [PERSON] , проте вищезгаданими документами не спростовано вину [PERSON] у скоєнні ДТП та ним не надано жодного доказу, які б підтверджували відсутність в діях позивача вини в скоєнні ДТП. Звернув увагу на те, що позивач свідомо ігнорує ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2015 по справі № 6 11231 св 15, відповідно до якої: «Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення апеляційний суд виходив із того, що згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 27.12.2013 року відносно [PERSON] , учасника ДТП в якій позивач зазнав тілесних ушкоджень, кримінальне провадження за ч. 2 ст. 286 КК України було закрито, оскільки допущені ним порушення ПДР України не знаходились у причинному зв`язку із отриманими [PERSON] , тілесними ушкодженнями. В той же час слідчі органи, приймаючи до уваги висновки автотехнічної експертизи від 19.11.2013 року № 425А дійшли висновку про те, що [PERSON] при дотриманні вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України мав би технічну можливість попередження зіткнення з автомобілем «Мерседес-Бенц» під управлінням [PERSON] ». Також у висновку зазначено (абз 4 стор. 6), що в умовах даної пригоди Sa и So визначаються рівними, відповідно: 115,7-140,9 метрів та 44 метрів. Порівняння даних величин дають підстави прийти до висновку, що водій [PERSON] мав технічну можливість зупинити керований ним мотоцикл, до смуги автомобіля зіткнення шляхом термінового гальмування при виконанні ним технічних норм вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху, отже, якби позивач, виконав вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, він уникнув би ДТП, а тому подія ДТП відбулось за наявності в його діях порушень правил дорожнього руху. Підтвердити перебування дій позивача в причинному зв`язку з даною подією ДТП може автотехнічна експертиза. Таким чином, в діях позивача та водія [PERSON] наявна змішана форма вини, за яку відповідальність мають понести обидва учасники ДТП. Тому у відповідача відсутні підстави для визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом за відсутністю вини позивача та відповідно складання нового акту за формою Н-5 або Н-1 і висновку Т-1. Відповідно до п.31 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 р. №1232 (далі-Порядок) нещасний випадок, що стався з водієм під час перебування в рейсі внаслідок катастрофи, аварії чи пригоди (події на транспорті, розслідується відповідно до цього Порядку з використанням матеріалів розслідування такої катастрофи, аварії чи пригоди (події) на транспорті, підготовлених відповідними органами. Після отримання роботодавцем відомостей про обставини і причини катастрофи аварії та пригоди (події) на транспорті, а також осіб, які допустили порушення вимог законодавства, ним складається висновок за формою Т-1 згідно з додатком 9. Підставою для складання оспорюваного висновку стала постанова старшого слідчого Гайсинського РВ УМВС України у Вінницькій області Паридухи В. В. від 27.11.2013 про закриття кримінального провадження № 1201010120001025 (далі постанова). Вказана постанова скасована 26.03.2020р., проте, позивачем не надано жодного процесуального рішення за результатами розгляду кримінального провадження № 1201010120001025, яке б спростовувало порушення ним Правил дорожнього руху. Таким чином, позовні вимоги не доведені належними та достатніми доказами, щодо відсутності вини [PERSON] в порушенні Правил дорожнього руху. Крім того, позивачем не правильно обрано спосіб захисту, в позові заявлено вимогу наступного змісту: «Зобов`язати відповідача ТОВ «ПК «Зоря Поділля» провести повторне розслідування нещасного випадку на транспорті (ДТП) що сталося 12.11.2012 року о 08 год. 50 хв. з працівником ТОВ «ПК «Зоря Поділля» м. Гайсин [PERSON] та переглянути затверджені акти за формою Н-5 або Н-1 та Т-1 та визнати нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом за відсутністю вини потерпілого та скласти про це відповідні акти за формою акти за формо Н-5 або Н-1 та Т-1», однак відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому спосіб захисту цивільних прав та інтересів особа обирає самостійно при зверненні з позовною заявою до суду. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено такого способу захисту як зобов`язання відповідача провести повторне розслідування нещасного випадку та визнати нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом за відсутністю вини потерпілого та скласти про це відповідні акти за формо Н-5 або Н-1 та Т-1, а сама вимога не відповідає матеріально-правовим способам захисту права. Виходячи з вказаних вище правових висновків формулювання позивачем позовних вимог: «зобов`язання відповідача провести повторне розслідування нещасного випадку та визнати нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом за відсутністю вини потерпілого та скласти про це відповідні акти за формо Н-5 або Н-1 та Т-1» виключають можливість з боку відповідача ТОВ «ПК «Зоря Поділля» вільного неупередженого, всебічного розслідування нещасного випадку з урахуванням обставин такого нещасного випадку (ДТП), в межах та у спосіб визначений законодавством. Фактично взагалі намагається позбавити відповідача ТОВ «ПК «Зоря Поділля» (комісію) можливості проведення розслідування, позбавляє його дискреційних повноважень щодо проведення такого розслідування, наперед визначає результати такого розслідування (виключаючи етап самого дослідження оцінки, аналізу, в тому числі з урахуванням приюдицій встановлених у відповідних процесуальних документах), тобто позивач фактично перебирає на себе функції комісії з розслідування нещасних випадків, оскільки визначає кінцевий результат розслідування комісії, тим самим ігнорує завдання цивільного судочинства щодо справедливого розгляду цивільних справ. Враховуючи вище наведене, позивач звернувся за захистом своїх порушених (відновлених) прав у спосіб не передбачений законом; що виключає можливість застосування завдання цивільного судочинства щодо справедливого розгляду справи судом. За таких обставин, відповідач ТОВ «ПК «Зоря Поділля» вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. 24.11.2020р. від Управління виконавчої дирекції фонду у Вінницькій області Фонду соціального страхування України надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказав, що [PERSON] в своїй позовній заяві просить визнати незаконним та скасувати висновок форми Т-1 від 24.07.2014 року про аварію, катастрофу, пригоду (подію) на транспорті, що сталася 12.11.2012 о 08 год. 50 хв. з працівником ТОВ «ПК «Зоря Поділля», однак відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 05.03.2015 у справі №129/3019/14-ц [PERSON] відмовлено в задоволенні позову до ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля», за участю третіх осіб, без самостійних вимог на предмет спору: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Гайсинському районі (правонаступником якого є управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області) та територіального управління держгірпромнагляду у Вінницькій області (правонаступником якого є Управління Держпраці у Вінницькій області) про визнання висновку форми Т-1 від 24.07.2014 року незаконним та його скасування. Крім того, в позовній заяві [PERSON] зазначає, що подані ним позовні заяви 2014 та 2020 років про той самий предмет спору містять різні підстави позову. Водночас [PERSON] зазначає, що в позовній заяві, яка була подана ним у 2014 році підставою позову було встановлення факту вини [PERSON] в скоєнні ДТП, що обґрунтовувалося постановою Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг від 09.09.2014 р. та, на думку Позивача, відсутність вини самого [PERSON] , а підставою для подання позову у даній справі стала постанова від 26.03.2020р. про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 27.12.2013р., з чого, на думку [PERSON] , випливає відсутність його вини у порушенні правил дорожнього руху. У висновку форма Т-1 про аварію, катастрофу (подію) на транспорті, який є предметом оскарження, зазначено, що [PERSON] допустив порушення правил дорожнього руху, а саме при виникненні небезпеки для руху та перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. У причинному зв`язку допущене порушення правил дорожнього руху [PERSON] пов`язане і отриманими ним травмами та нещасним випадком на виробництві, а сам висновок форми Т-1 став причиною для зменшення [PERSON] одноразової допомоги у зв`язку з нещасним випадком на виробництві на 50%, таким чином, підставою для подання позову про визнання незаконним та скасування висновку форма Т-1 про аварію, катастрофу (подію) на транспорті що сталася 12.11.2012р. саме відсутність вини [PERSON] у порушенні п. 12.3 Правил дорожнього руху та доведення неможливості уникнути зіткнення, однак, додані до позовної заяви документи жодним чином не доводять відсутність вини [PERSON] у порушенні правил дорожнього руху, а саме по собі скасування постанови від 27.12.2013 про закриття кримінального провадження не встановлює відсутність вини [PERSON] та не спростовує висновків авто-технічної експертизи №425А від 19.11.2013 (на яку йде посилання у скасованій постанові від 27.12.2013р.), в якій зазначено що [PERSON] мав технічну можливість попередити зіткнення шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху. На даний висновок автотехнічної експертизи №425А від 19.11.2013р. також був взятий до уваги апеляційним судом Вінницької області при прийнятті рішення від 05.03.2015р. у справі №129/3019/14-ц. Крім того, в постанові Немирівської місцевої прокуратури від 26.03.2020 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження зазначено, матеріали досудового розслідування №12013010120001025 від 04.11.2013р. направити начальнику СВ Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області для організації подальшого досудового розслідування. Доказів завершення досудового розслідування №12013010120001025 від 04.11.2013р. [PERSON] до суду не надано. Доданий до позовної заяви висновок експерта за результатами проведення комплексної транспортно-трасологічної, автотехнічної експертизи також не може прийматись судом як належний доказ у даній справі, адже на вирішення даної експертизи були поставлені лише питання відповідності дій водія [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху, а питання відповідності дій водія [PERSON] не перед експертами не порушувалися, отже, у даній справі, як і у справі №129/3019/14-ц, [PERSON] лише доводить вину [PERSON] у порушення Правил дорожнього руху, однак жодним чином не доводить своєї невинуватості при порушенні п.12.3 Правил дорожнього руху, а також не доводить відсутності у нього технічної можливості уникнути зіткнення при дотриманні ПДР та не спростовує висновків авто-технічної експертизи №425А від 19.11.2013р., а тому враховуючи вищенаведене даний спір є спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а провадження у справі №129/2168/20 підлягає закриттю відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку із цим управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області просило відмовити [PERSON] у задоволенні його позовних вимог. 21.01.2021р. ухвалю Гайсинського районного суду Вінницької області про витребування доказів, клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів з Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області задоволено повністю. 25.10.2021р. представник відповідача ТОВ «ПК «Зоря Поділля» подав до суду письмові пояснення в яких пояснив, що в діях позивача наявна вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки відповідно до п.31 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 р. №1232, нещасний випадок, що стався з водієм під час перебування в рейсі внаслідок катастрофи, аварії чи пригоди (події на транспорті, розслідується відповідно до цього Порядку з використанням матеріалів розслідування такої катастрофи, аварії чи пригоди (події) на транспорті, підготовлених відповідними органами. Після отримання роботодавцем відомостей про обставини і причини катастрофи аварії та пригоди (події) на транспорті, а також осіб, які допустили порушення вимог законодавства, ним складається висновок за формою Т-1 згідно з додатком 9. Підставою для складання оспорюваного висновку стала постанова старшого слідчого Гайсинського РВ УМВС України у Вінницькій області Паридухи В.В. від 27.11.2013 про закриття кримінального провадження №1201010120001025. Вказана постанова скасована 26.03.2020р. Постановою слідчого Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області Погребного В.В. від 17.12.2020 закрито кримінальне провадження №12013010120001025, однак ухвалою судді Гайсинського районного суду Капуша І.С. від 09.03.2021р. по справі №129/365/21 постанову про закриття кримінального провадження визнано законною та обґрунтованою а в задоволенні скарги [PERSON] відмовлено. Підставою для закриття кримінального провадження №12013010120001025 та винесення постанови про закриття кримінального провадження став висновок комплексної судової автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи №18462/20-52/32625/20-52 у кримінальному провадженні №12013010120001025, відповідно до якого (висновку експерта) зазначено, що місце первинного зіткнення мотоцикла ЯВА 350 д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом д.н.з. [NUMBER] , який буксирував автомобіль МЕРСЕДЕС д.н.з. [NUMBER] знаходилося в поздовжньому напрямку у зустрічній смузі руху в місці розташування осипу ґрунту та пошкодженню на асфальті, в даній дорожній ситуації водій автомобіля МЕРСЕДЕС д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , з технічної точки зору, повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1. і п.1.1 Розділу 34 Правил дорожнього руху, в дорожній ситуації, що склалася водій мотоцикла ЯВА 350 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] з технічної точки зору, повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3. ПДР України, з технічної точки зору, водій мотоцикла ЯВА 350 д.н.з. [NUMBER] мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до лінії руху автомобіля МЕРСЕДЕС д.н.з. [NUMBER] , що буксирував напівпричіп д.н.з. [NUMBER] та тим самим уникнути контактування шляхом застосування своєчасного гальмування з моменту виявлення небезпеки для свого руху, тобто шляхом виконання вимог п.12.3 ПДР, з причин викладених у дослідницькій частині, в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій [PERSON] не мав технічної можливості уникнути пригоди, в діях водія автомобіля МЕРСЕДЕС д.н.з. [NUMBER] , що буксирував напівпричіп д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] вбачати невідповідності вимогам ПДР, які, з технічної точки зору, могли знаходитися в причинному зв`язку з настанням зазначеної пригоди, немає підстав, в діях водія мотоцикла ЯВА 350 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 ПДР, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою. Таким чином, в діях [PERSON] наявна вина даній дорожньо-транспортній пригоді, його дії знаходяться в причинному зв`язку із настанням даного ДТП. Відтак, у ТОВ «ПК «Зоря Поділля» відсутні підстави для визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом за відсутністю вини [PERSON] та відповідно складання нового акту за формою Н-5 або Н-1 і висновку Т-1, за таких обставин, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити; справу просив розглядати у відсутність представника ТОВ «ПК «Зоря Поділля» (а.с.155). 25.10.2021р. від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому вказав, що аргументи Відповідача ТОВ «ПК «Зоря Поділля» викладені у відзиві на позовну заяву зводяться до неможливості задоволення позову у зв`язку з відсутністю спростування його вини у скоєнні ДТП, відсутністю процесуального рішення за результатами розгляду кримінального провадження №12013010120001025, а також неправильно обраного ним способу захисту, однак з такою позицією він не погоджується і пояснив, що ТОВ «ПК «Зоря Поділля» було складено Висновок про аварію, катастрофу пригоду (подію) на транспорті, що сталася 12.11.2012 за формою Т-1 від 24.07.2014, в якій причиною настання пригоди (події) на транспорті визнано порушення ним ПДР, а саме вимог п.12.3. однак відповідачем ТОВ «ПК «Зоря Поділля» не надано жодного доказу, який би підтверджував вину позивача у скоєнні ДТП, а висновок відповідача про наявність в діях [PERSON] та водія [PERSON] змішаної форми вини, за яку мають понести відповідальність обидва учасники ДТП є припущенням, натомість постановою Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг від 09.09.2014 у справі №212/9293/14-п, винним у скоєнні ДТП визнано водія автопоїзда в складі автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом д.н.з [NUMBER] [PERSON] , а рішенням Гайсинського районного суду від 20.11.2018 по справі №129/1356/15-ц, за результатами проведення комплексної транспортно-трасологічної, автотехнічної експертизи, дії водія [PERSON] знаходились в причинному зв`язку з виникненням розвиту події ДТП, що сталася 12.11.2012р. Крім того, ТОВ «ПК «Зоря Поділля» стверджує, що рішення суду на які посилається [PERSON] не спростовують відсутність в діях останнього вини в скоєнні ДТП. однак, відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до п. 31 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 №1232, на який посилається сам представник ТОВ «ПК «Зоря Поділля», відомості про обставини і причини катастрофи, аварії чи пригоди (події) на транспорті, що призвела до настання нещасного випадку, а також осіб, які допустили порушення вимог законодавства, незалежно від початку досудового розслідування передаються у 10-денний строк після закінчення розслідування відповідними органами підприємству, працівником якого є потерпілий, разом з цим, представник ТОВ «ПК «Зоря Поділля» вимагає від Позивача надання процесуального рішення за результатами розгляду кримінального провадження №12013010120001025, що не являється обов`язком позивача, тому твердження представника ТОВ «ПК «Зоря Поділля» про не доведення належними та достатніми доказами, щодо відсутності вини [PERSON] в порушенні ПДР є хибним. Крім того в обґрунтування аргументів представника ТОВ «ПК «Зоря Поділля» про неправильно обраний спосіб захисту позивачем спростовується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, відповідно до якої особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення, пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо, а тому просив його позовні вимоги задовільнити, визнати незаконним та скасувати висновок форми Т-1 від 24.07.2014 про аварію, катастрофу, пригоду (подію) на транспорті, що сталася 12.11.2012р. о 08 год. 50 хв. з працівником ТОВ «ПК «Зоря Поділля» [PERSON] та зобов`язати відповідача ТОВ «ПК «Зоря Поділля» провести повторне розслідування нещасного випадку на транспорті що сталася 12.11.2012р. о 08 год. 50 хв. з працівником ТОВ «ПІК «Зоря Поділля» [PERSON] та переглянути затверджені акти за формою Н-5 або Н-1 і Т-1 та визнати нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом за відсутності вини потерпілого та скласти про це відповідні акти за формою Н-5 або Н-1 і T-1. 22.07.2021р. ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позову підтримав, просив їх задовільнити, свою позицію викладену у відповіді на відзив на позовну заяву від 25.10.2021р. підтримав. Представник відповідача адвокат Сірук О.В. в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. Представник відповідача Управління Виконавчої дирекції фонду у Вінницькій області Фонду Соціального страхування України Лещенко В.П., в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву від 24.11.2020р. Представник Управління Держпраці у Вінницькій області Савелова М.М. в судове засідання не з`явилася, письмово справу просила розглядати у відсутність представника Управління Держпраці у Вінницькій області за наявними у справі доказами (а.с.80). З урахуванням позицій учасників справи, дослідження доказів та вимог закону суд визнає за необхідне у задоволені позовних вимог [PERSON] відмовити з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12.11.2012р. о 8год.50хв. в м. Гайсині Вінницької області біля виїзду на трасу, що веде до м. Умань Черкаської області, неподалік АЗС «ВЕСТА» водій [PERSON] , керуючи автопоїздом в складі автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом д.н.з. [NUMBER] виконуючи маневр заїзду на АЗС, розпочав рух з правого узбіччя і при виконанні маневру спочатку перетнув одну смугу руху та почав перетинати смугу зустрічного руху, однак всупереч вимогам п.п.10.1., 10.2. ПДР України не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення з мотоциклом «ЯВА-350» д.н.з. [NUMBER] (який перебував в оренді ТОВ «ПК «Зоря Поділля») під керуванням [PERSON] , під час руху в напрямку до м. Умань Черкаської області по зустрічній смузі руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження, [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломом кісток черепа, а також отримав трудове каліцтво і йому визначено третю групу інвалідності. 19.11.2012р. інспектором ВДАІ Гайсинського РВ УМВС України у Вінницькій області Бондарєвим С.О., відмовлено в порушенні кримінальної справи по факту дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 12.11.2012р. близько 8 год. 50 хв. в м. Гайсині Вінницької області, біля виїзду до м.Умань Черкаської області, між автомобілем МЕРСЕДЕС д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що буксирував напівпричіп д.н.з. [NUMBER] та мотоциклом ЯВА 350 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , на підставі ст. 6 п.2 КПК України, за відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України. 30.05.2013р. постановою судді Гайсинського районного суду Вінницької області скасовано постанову інспектора ВДАІ Гайсинського РВ У MB С України у Вінницькій області Бондарєва С.О. про відмову в порушенні кримінальної справи від 19.11.2012 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.11.2012 року приблизно о 08 год. 50 хв. в м. Гайсині з участю [PERSON] , який керував мотоциклом ЯВА-350 реєстраційний № [NUMBER] , та [PERSON] , який керував автомобілем Мерседес Бенц реєстраційний № [NUMBER] з напівпричепом реєстраційний № [NUMBER] . 21.08.2013р. [PERSON] допитано в якості потерпілого. 04.11.2013р. проведено судово-медичну експертизу, на підставі матеріалів досудового розслідування за № 12013010120001025 від 04.11.2013р., даних судово-медичного освідування гр. [PERSON] , [INFO] , даних медичної карти №8232/1036 стаціонарного хворого травматологічного відділення Гайсинської ЦРЛ, даних медичної карти № 12009 лікарні ім. акад. О.І.Ющенка нейрохірургічного відділення на ім`я [PERSON] , рентгенологічних даних на ім`я [PERSON] , приймаючи до уваги обставини випадку, експерт прийшов до висновку, що на момент судово-медичного освідування у гр. [PERSON] було виявлено рубець в лобній ділянці справа; рубець в ділянці правого плечового суглобу; рубець в ділянці правої вушної раковини, які виникли на місці загоювання ушкодження якими могли бути рани, із записів медичної карти даних медичної карти №8232/1036 стаціонарного хворого травматологічного відділення Гайсинської ЦРЛ, даних медичної карти № 12009 лікарні ім. акад. О.І. Ющенка нейрохірургічного відділення слідує, що у [PERSON] мали місце ушкодження у вигляді саден м`яких тканин правої половини обличчя, набряк, субкон`юктивальний крововилив правого ока, садна правого плеча, забійна рана правої вушної раковини, крововилив в ділянці лівого, правого ока, перелому кісток основи черепа, забою головного мозку, дані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого-их, твердого-их предмета-ів або співудару об нього-их, можливо в термін та при обставинах, які вказані в описовій частині даної постанови, тобто 12.11.2012 року; ушкодження у вигляді саден м`яких тканин правої половини обличчя, набряк субкон`юктивальний крововилив правого ока, садна правого плеча забійна рана правої вушної раковини, крововилив лівого, правого ока відносяться до легких тілесних ушкоджень; ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми яка супроводжувалась переломом кісток основи черепа, забоєм головного мозку, субарахноїдальним крововиливом, оскільки в момент виникнення мали небезпечні явища для життя тому відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. 19.11.2013р. проведено судову автотехнічну експертизу, висновком експерта №425а, зроблено висновки, що а даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Мерседес-Бенц держ.номер [NUMBER] [PERSON] з технічної точки зору регламентувались вимогами п.10.1 Правил дорожнього руху та вимогою дорожньої розмітки 1.1, яку перетинати заборонено; в даній дорожній обстановці дії водія мотоцикла ЯВА-350 держ.номер [NUMBER] [PERSON] з технічної точки зору регламентувались вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху; в ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, можливість попередження зіткнення від дій водія автомобіля Мерседес-Бенц [PERSON] з технічної точки зору не залежала; в ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, водій мотоцикла ЯВА-350 [PERSON] мав технічну можливість попередити зіткнення шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху. 27.12.2013р. постановою ст.слідчого Гайсинського РВ УМВС України у Вінницькій області Паридухи В.В. кримінальне провадження №12013010120001025 від 04.11.2013р. закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 07.12.2016р. проведено комплексну транспортно-трасологічну, авто технічну експертизу №1616/1617/16-21, за висновком якої, якщо при умові, що на час початку руху з місця водія водій [PERSON] міг виявити на проїзній частині-дороги рухаючийся мотоцикл - на розрахунковій відстані, згідно матеріалів кримінального провадження - 115,7....140,9 метрів, в діях даного водія буде вбачатись невідповідність технічним нормам вимог п. 10,1 10,2 Правил дорожнього руху України, так як перед початком розвитку події пригоди автопоїзд МЕРСЕДЕС, державний номерний знак [NUMBER] знаходився на правому узбіччі, при чому смуги руху транспортних засобів не перетинались і даний перетин став можливим із-за дій водія [PERSON] , в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, при умові, що на час початку руху з місця водія водій [PERSON] міг виявити на проїзній частині дороги рухаючийся мотоцикл на розрахунковій відстані згідно матеріалів кримінального провадження - 115,7...140,9 метрів, дії водія [PERSON] знаходились у причинному зв`язку з виникненням розвитку події даної дорожньо-транспортної пригоди. 26.03.2020р. постановою прокурора Гайсинського відділу Немирівської місцевої прокуратури Драча Д.М. постанову слідчого від 27.12.2013р. про закриття кримінального провадження скасовано, матеріали досудового розслідування №12013010120001025 від 04.11.2013р. направлено начальнику СВ Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області для організації подальшого досудового розслідування. 04.12.2020р. за результатами проведення судової комплексної автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи №18462/20-52/32625/20-52 у кримінальному провадженні №12013010120001025, висновком якого є місце первинного зіткнення мотоцикла ЯВА 350 д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом д.н.з. [NUMBER] , який буксирував автомобіль МЕРСЕДЕС д.н.з. [NUMBER] знаходилося в поздовжньому напрямку у зустрічній смузі руху в місці розташування осипу ґрунту та пошкодженню на асфальті; в даній дорожній ситуації водій автомобіля МЕРСЕДЕС д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , з технічної точки зору, повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1. і п. 1.1 Розділу 34 ПДР України, в дорожній ситуації, що склалася водій мотоцикла ЯВА 350 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] з технічної точки зору, повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3. ПДР України, з технічної точки зору, водій мотоцикла ЯВА 350 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до лінії руху автомобіля МЕРСЕДЕС д.н.з. [NUMBER] , що буксирував напівпричіп д.н.з. [NUMBER] та тим самим уникнути контактування шляхом застосування своєчасного гальмування з моменту виявлення небезпеки для свого руху, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3. ПДР України; з причин викладених у дослідницькій частині, в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій [PERSON] не мав технічної можливості уникнути пригоди, в діях водія автомобіля МЕРСЕДЕС д.н.з. [NUMBER] , що буксирував напівпричіп д.н.з. [NUMBER] [PERSON] вбачати невідповідності вимогам ПДР України, які, з технічної точки зору, могли знаходитися в причинному зв`язку з настанням зазначеної пригоди, немає підстав; в діях водія мотоцикла ЯВА 350 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 ПДР України, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою. 17.12.2020р. слідчим СВ Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області ст.лейтенантом поліції В.В. Погребним кримінальне провадження № 12013010120001025 від 04.11.2013р., за результатами проведення досудового розслідування, після усунення слідчим СВ Гайсинського ВП ГУПН у Вінницькій області недоліків неповноти досудового розслідування вказівок, про які було наголошено слідчому процесуальним керівником та судом слідчим 17.12.2020 року кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Виходячи з викладеного, суд встановив, що відповідачем було задоволено звернення позивача щодо проведення розслідування та складено відповідні акти, а тому вимоги [PERSON] щодо визнання незаконним та скасування висновку форми Т-1 від 24.07.2014 року про аварію, катастрофу, пригоду (подію) на транспорті, що сталася 12.11.2012 року о 08 год. 50 хв. з працівником ТОВ "Продовольча компанія Зоря Поділля" м. Гайсин [PERSON] та зобов`язання відповідача ТОВ ПК «Зоря Поділля» провести повторне розслідування нещасного випадку на транспорті (ДТП) що сталася 12.11.2012 року о 08 год. 50 хв. з працівником ТОВ "Продовольча компанія Зоря Поділля" м. Гайсин [PERSON] та переглянути затверджені акти за формою Н-5 або Н-1 та Т-1 та визнати нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом за відсутністю вини потерпілого та скласти про це відповідні акти за формою Н-5 або Н-1 та Т-1, є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, відповідно до ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів міститься в статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля», Управління Держпраці у Вінницькій області, Управління виконавчої дирекції фонду у Вінницькій області Фонду соціального страхування України про визнання висновку форми Т-1 про аварію, катастрофу (подію) на транспорті незаконним та його скасування, зобов`язання проведення повторного розслідування нещасного випадку та перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1 і Т-1, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом за відсутністю вини потерпілого, складання акта за формою Н-5 або Н-1 і Т-1, необхідно відмовити, оскільки правових підстав для їх задоволення немає. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог з урахуванням обраного позивачем способу захисту права, суд враховує встановлений діючим законодавством порядок захисту прав особи у разі її незгоди зі змістом акту щодо нещасного випадку на виробництві. Відповідно до ст. 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен розслідувати та вести облік нещасних випадків на виробництві відповідно до порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 16 Закону України «Про охорону праці`на підприємстві з метою забезпечення пропорційної участі працівників у вирішенні будь-яких питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища за рішенням трудового колективу може створюватися комісія з питань охорони праці, рішення якої носять рекомендаційний характер. Крім того, відповідно до ст.22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку. Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1112 «Про деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві». Відповідно до п. 37 вказаного Порядку, контроль за своєчасністю і об`єктивністю розслідування нещасних випадків, їх документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції. Громадський контроль здійснюють профспілки через свої виборні органи і представників, а також уповноважені найманими працівниками особи з питань охорони праці. Зазначені органи та особи мають право вимагати у межах своєї компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта форми Н-5, визнання нещасного випадку пов`язаним з виробництвом і складення акта форми Н-1, якщо ними виявлено порушення вимог цього Порядку чи інших нормативно-правових актів з охорони праці. Відповідно до п.7 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1112 «Про деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», зокрема, у разі смерті працівника на підприємстві проводиться розслідування. Відповідно до п.10 Порядку, роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний негайно, зокрема, утворити наказом комісію з розслідування нещасного випадку у складі не менше ніж три особи та організувати розслідування. Пунктом 13 Порядку встановлено перелік дій, які має виконати комісія в ході розслідування нещасного випадку. Статтею 171 КЗпП України передбачено, що проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві повинен власник, або уповноважений ним орган, відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. У той же час, пунктом 106 вищевказаного Порядку встановлено, що на органи державного управління охороною праці та органи державного нагляду за охороною праці покладається контроль та нагляд за своєчасним і об`єктивним розслідуванням, документальним оформленням та обліком аварій, виконанням заходів щодо усуненням їх причин. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed