Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-17 00:00:00

06 грудня 2021 року представник позивача адвокат Ковпак О.В. звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до Національного природного парку "Тузловські лимани", в якому просить: визнати незаконним та скасувати наказ № 38-К від 18 листопада 2021 року Національного природного парку "Тузловські лимани" про звільнення [PERSON] з посади інспектора І категорії Шаганського природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку "Тузловські лимани"; поновити на роботі [PERSON] на посаді інспектора І категорії Шаганського природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку "Тузловські лимани"; стягнути з Національного природного парку "Тузловські лимани" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтував тим, що наказом НПП "Тузловські лимани" № 28-К від 20 вересня 2021 року позивача [PERSON] було прийнято на посаду інспектора І категорії Шаганського природно-заповідного науково-дослідного відділення Національного природного парку "Тузловські лимани", з випробувальним терміном два місяці. На підставі наказу в.о. директора НПП "Тузловськи лимани" Вихристюк І.М. № 38-К від 18 листопада 2021 року [PERSON] було звільнено з посади 19 листопада 2021 року у зв`язку з встановленням його невідповідності займаній посаді, на яку його прийнято, протягом строку випробування, відповідно до п. 11 ст.40 КЗпП України. Про своє звільнення позивач дізнався у день отримання наказу про звільнення, а саме 24 листопада 2021 року, з яким у той же день був ознайомлений. Представник позивача зазначає, що строк випробування у два місяці фактично закінчився 21 листопада 2021 року, але [PERSON] 22 та 23 листопада 2021 року перебував на роботі в ПЗФ НПП "Тузловські лимани", про що свідчить реєстрація та підпис останнього у Журналі обліку робочого часу. Вважає, що оскільки строк випробування закінчився, а [PERSON] продовжував працювати, то він вважається таким, що витримав випробування. У такому разі розірвання трудового договору допускається лише на загальних підставах. Представник позивача посилається також на те, що керівництво НПП "Тузловські лимани" не направило позивачу за три дні письмового повідомлення про звільнення та видало незаконний наказ заднім числом, що не відповідає вимогам закону та змушує позивача звернутись до суду за захистом своїх конституційних прав. 25 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до відділення №2 Білгород- Дністровського відділу ГУНП в Одеській області із заявою про незаконне звільнення та неповернення документів, а саме трудової книжки. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 07 грудня 2021 року було задоволено заяву судді Тимошенка С.В. про самовідвід від участі у розгляді даної справи (а.с. 31-32). Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 24 грудня 2021 року зазначена цивільна справа в порядку п.2 ч.1 ст.31 ЦПК України передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області (а.с.34). Справа надійшла до Саратського районного суду 10 січня 2022 року (а.с.36). Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 11 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, підготовче засідання призначено на 15 лютого 2022 року (а.с. 38). Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 15 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.58). В судовому засіданні представник позивача адвокат Ковпак О.В. погодився на заочний розгляд справи. Позов підтримав у повному обсязі, просив скасувати наказ про звільнення позивача [PERSON] з роботи, поновити його на посаді інспектора І категорії Шаганського природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку "Тузловські лимани" та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Судовий виклик на 14 березня 2022 року на 10:00 годину представник відповідача Вихристюк І.М. отримала особисто в суді 15.02.2022 року, про що свідчить розписка (а.с.59). Судовий виклик на 18 квітня 2022 року на 10:00 годину було направлено поштою та вручено представнику відповідача, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.69). Отже, представник відповідача був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзиву, а представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевказані положення ЦПК України та обставини справи, суд дійшов висновку про наявність умов для заочного розгляду справи та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши докази суд приходить до наступних висновків. Наказом в.о. директора Національного природного парку "Тузловські лимани" № 28-К від 20 вересня 2021 року [PERSON] з 21 вересня 2021 року було прийнято на посаду інспектора з охорони природно-заповідного фонду І категорії Шаганського природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку "Тузловські лимани", з окладом згідно штатного розпису з випробувальним терміном два місяці. Встановлено [PERSON] гнучкий режим робочого часу зі складовими робочого часу: робочий тиждень - п`ятиденний, тривалість робочого дня - 8 годин (а.с.6). Наказом в.о. директора Національного природного парку "Тузловські лимани" № 29-П від 01 листопада 2021 року за підсумками роботи під час виконання природоохоронного заходу, за ефективність виконання покладених на них завдань, працівникам Національного природного парку "Тузловські лимани" була виплачена разова премія у листопаді 2021 року, у тому числі, інспектору з охорони ПЗФ 1 категорії [PERSON] у сумі 1000 гривень (а.с.12). Наказом № 38-К від 18 листопада 2021 року в.о. директора Національного природного парку "Тузловські лимани" [PERSON] був звільнений 19 листопада 2021 року з посади інспектора І категорії Шаганського природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку "Тузловські лимани" у зв`язку з встановленням його невідповідності займаній посаді, на яку його прийнято, протягом строку випробування, відповідно до п. 11 ст.40 КЗпП України (а.с.6). 24.11.2021 року [PERSON] був ознайомлений з наказом про звільнення від 18.11.2021 року, що підтверджується його особистим підписом (а.с.7). В тексті наказу про звільнення позивача з роботи не зазначені документи, які слугували підставою для видання такого наказу (рапорти, акти службового розслідування, тощо). Наказ не містить інформації про письмове попередження [PERSON] за три дні про майбутнє звільнення за п.11 ст.40 КЗпП. Згідно з ст.43 Конституції України, кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. За частинами 1, 2 статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За змістом частини першої статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. У відповідності до частин 1, 2 ст.26 КЗпП України при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю. За положеннями частин 1, 2, 3 ст.27 КЗпП України строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, - шести місяців. Строк випробування при прийнятті на роботу робітників не може перевищувати одного місяця. До строку випробування не зараховуються дні, коли працівник фактично не працював, незалежно від причини. У відповідності до частин 1, 2 ст. 28 КЗпП України, коли строк випробування закінчився, а працівник продовжує працювати, то він вважається таким, що витримав випробування, і наступне розірвання трудового договору допускається лише на загальних підставах. У разі встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника, письмово попередивши його про це за три дні. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення. Пунктом 11 ст.40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: встановлення невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі протягом строку випробування. Звільнення на підставі пункту 11 статті 40 КЗпП України з урахуванням частини другої статті 28 КЗпП України має відбуватися за наступних умов: 1) встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі; 2) письмове попередження працівника про звільнення за три дні; 3) звільнення проводиться протягом строку випробування. Суд критично оцінює рапорт від 15 листопада 2021 року начальника відділу державної охорони ПЗФ НПП "Тузловські лимани" Дімова В.В. про те, що [PERSON] не пройшов випробувальний термін і не може працювати на посаді інспектора з охорони ПЗФ (а.с. 9), а також характеристику позивача, надану в.о. директора НПП "Тузловськи лимани" Вихристюк І.М. (а.с.8) При цьому суд враховує, що відповідно до пункту 1.1 Посадової інструкції інспектора з охорони природно-заповідного фонду 1 категорії природоохоронного науково-дослідного відділення національного природного парку "Тузловські лимани", яка затверджена наказом в.о. директора НПП "Тузловські лимани" за № 14-ОД від 14.07.2017 р., інспектор з охорони природно-заповідного фонду 1 категорії ПЗФ призначається на посаду так звільняється з посади наказом директора НПП "Тузловськи лимани" і безпосередньо підпорядковується начальнику природоохоронного науково-дослідного відділення (а.с.18-21). Окрім того, наведена у рапорті та характеристиці інформація спростовується наказом в.о. директора Національного природного парку "Тузловські лимани" № 29-П від 01 листопада 2021 року, відповідно до якого за підсумками роботи під час виконання природоохоронного заходу, за ефективність виконання покладених завдань, інспектору з охорони ПЗФ 1 категорії [PERSON] була виплачена разова премія у листопаді 2021 року у сумі 1000 гривень (а.с.12). Суд встановив, що в порушення положень частини 2 ст. 28 КЗпП позивач не був письмово попереджений за три дні про майбутнє звільнення на підставі пункту 11 статті 40 КЗпП України. Враховуючи зміст вищевказаних норм права і беручи до уваги надані сторонами докази, суд погоджується з доводами представника позивача про те, що звільнення позивача відбулось з порушенням норм чинного трудового законодавства. Суд вважає безпідставними посилання представника позивача на те, що звільнення позивача проведено після закінчення строку випробування, тому що наказ № 38-К про звільнення позивача було видано відповідачем 18.11.2021 року. Журнал обліку робочого часу НПП "Тузловські лимани" за 23, 24 листопада 2021 року з власноручними підписами [PERSON] суд вважає неналежним та недопустимим доказом з наступних підстав. Згідно частини 2 статті 30 Закону України "Про оплату праці" роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується наказом Держкомстату України від 05.12.2008 N 489 "Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці". У табелі обліку використання робочого часу (типова форма N п-5) робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, у тому числі надурочні, вечірні, нічні години роботи та ін., а також інші відхилення від нормальних умов роботи. Крім того, листом Міністерства праці та соціальної політики України "Про роз`яснення деяких питань законодавства" від 13.05.2010 N 140/13/116-10 зазначено, що ведення табеля обліку використання робочого часу для підприємств є обов`язковим. Проте представник позивача не надав суду Табель обліку використання робочого часу НПП "Тузловські лимани" за листопад 2021 року. Частинами 1, 2 ст. 235 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Оскільки позивач був звільнений з роботи без законної підстави, з порушенням встановленого порядку, позов належить задовольнити, наказ Національного природного парку "Тузловські лимани" № 38-К від 18 листопада 2021 року про звільнення [PERSON] визнати незаконним та скасувати; поновити позивача на посаді інспектора І категорії Шаганського природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку "Тузловські лимани" з 19 листопада 2021 року та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу [PERSON] звільнений з роботи 19.11.2021 року, тому розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу належить здійснити, починаючи з 19.11.2021 року. В пункті 6 постанови Пленума Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз`яснено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (далі- Порядок). Відповідно до пункту 5 розділу IV зазначеного Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Згідно з довідкою НПП "Тузловські лимани" за № 585/01/29-21 від 26.11.2021 року заробітна плата позивача за жовтень-листопад 2021 року сукупно становила 15592,66 грн. (жовтень 2021 р. - 8 544,89 грн., листопад 2021 р. - 7 047,77 грн.) (а.с.22). Довідка НПП "Тузловські лимани" за № 585/01/29-21 від 30.11.2021 року підтверджує, що з 21.09.2021 р. по 19.11.2021 р. позивачем було відпрацьовано 35 днів (жовтень 2021 р. - 20, листопад 2021 р. - 15) (а.с.23). Отже, середньоденна заробітна плата позивача за вказаний період становила 445,50 грн. Час вимушеного прогулу позивача складає: у листопаді 2021 року, починаючи з 19 листопада 2021 року - 7 робочих днів; у грудні 2021 року - 22 робочих дні, у січні 2022 року - 19 робочих днів, у лютому 2022 року - 20 робочих днів, у березні 2022 року - 22 робочі дні, у квітні 2022 року станом на 18 квітня 2022 року - 11 робочих днів, а разом 101 робочий день. Таким чином, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить: 44995,50 грн. (445,50 грн. х 101 день). З відповідача на користь позивача належить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 листопада 2021 року по 18 квітня 2022 року у загальній сумі 44995,50 гривень. За положеннями частини 6 ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Пунктами 2, 4 частини 1 ст. 430 ЦПК України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягнення на його користь з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. Відповідно до підпункту 1 пункту 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. За ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку з чим, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 1816 гривень (908 грн.+ 908 грн.).

Outcome: approved