Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

25 березня 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Селидівського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою судді Селидівського міського суду Донецької області від 30 березня 2021 року справу передано за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. 29 червня 2021 року справа надійшла до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухалою від 05 липня 2021 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 19 липня 2021 року надійшла уточнена позовна заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Заявлені позовні вимоги про звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору № 7900 від 31 травня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , а саме будівлі та земельну ділянку, розташовані за адресою [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 3974 перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» у загальному розмірі 896 247 грн 06 коп. Ухвалою від 20 липня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. 16 грудня 2021 року на адресу суду надійшли відомості з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (ЄІБД ВПО), за якими станом на 06 грудня 2021 року відсутня інформація про [PERSON] та [PERSON] . У судове засідання учасники справи не з`явились. Згідно поданої письмової заяви представник позивача просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] , останнє відоме місце проживання яких знаходиться у місті Донецьк, викликалися у судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином відповідач та третя особа вважаються повідомленими про дату, час та місце розгляду справи згідно з положеннями частини 1 статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Причину неявки відповідач не повідомив, відзиву на позов не надійшло. Позивач згідно поданої заяви не заперечує проти заочного розгляду справи. Тому суд проводить заочний розгляд справи відповідно до положень статті 280 ЦПК України. Позивач посилається на те, що 31 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір №3974, за умовами якого [PERSON] було надано кредит готівкою одноразово з кредитного рахунку № [NUMBER] в сумі 450 000 грн. Станом на 11 березня 2021 року заборгованість за кредитним договором складає 896 247 грн 06 коп, у тому числі: - 329 908 грн 47 коп - прострочена заборгованість за основним боргом, - 207 345 грн 20 коп - прострочена заборгованість за відсотками, - 167 960 грн 40 коп - втрати від інфляції на суму простроченого кредиту, - 115 327 грн 55 коп - втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, - 45 656 грн 30 коп - три відсотки річних на суму простроченого кредиту, - 30 049 грн 14 коп - три відсотки річних на суму нарахованих та несплачених процентів. З метою забезпечення виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором 31 травня 2013 року був укладений іпотечний договір № 7900 між позивачем та [PERSON] , за умовами якого було передано в іпотеку нерухоме майно - будівлі та земельна ділянка, розташовані за адресою [ADDRESS] . Згідно з пунктом 1.4 іпотечного договору сторони домовились, що для цілей даного договору вартість предмета іпотеки станом на 28 травня 2013 року становить 910 000 грн. Оскільки позичальник за кредитним договором не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 3974 перед АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» у загальному розмірі 896 247 грн 06 коп звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. З матеріалів справи видно, що за умовами кредитного договору № 3974 від 31 травня 2013 року, укладеного між позивачем та [PERSON] , позичальнику був наданий кредит в сумі 450 000 грн на споживчі цілі на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 30 травня 2018 року (а.с.10-12). З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором № 3974 від 31 травня 2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений іпотечний договір № 7900 від 31 травня 2013 року, за змістом якого передано в іпотеку нерухоме майно - будівлі та земельна ділянка за адресою [ADDRESS] (а.с.16-19). Згідно з пунктом 9.1 іпотечного договору, цей договір діє до виконання зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі. За змістом статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Як передбачено частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем заявлено вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах відповідно до статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку». Станом на день розгляду справи є чинним Закон України від 16 липня 2021 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо усунення розбіжностей та осучаснення реалізації майна в іпотеці та виконавчому провадженні». Зазначеним Законом внесено зміни до Закону України «Про іпотеку», зокрема виключено статті 43-46 цього Закону, якими визначався порядок проведення прилюдних торгів. Частину 1 статті 41 Закону України «Про іпотеку» викладено в такій редакції: реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Статтями 47-48 Закону України «Про іпотеку» визначено порядок оформлення результатів електронного аукціону з реалізації предмета іпотеки, оскарження результатів електронного аукціону. За змістом статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається зокрема спосіб реалізації предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Таким чином діючим на час розгляду справи законодавством не передбачено такого способу реалізації предмета іпотеки, як просить позивач. Як передбачено частиною 3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. За змістом статей 39-48 Закону України «Про іпотеку», в редакції, чинній на день розгляду справи судом, звернення стягнення на предмет іпотеки в межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій можливе лише у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону. Позивач просить визначити у рішенні суду спосіб реалізації предмета іпотеки (шляхом продажу на прилюдних торгах), не передбачений діючим законодавством. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19). Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволенню не підлягають, тому судові витрати на сплату судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed