Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

У вересні 2021 року від представника Моторного (транспортне) страхове бюро України засобами поштового зв`язку до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] суму сплачено майнового відшкодування в розмірі 39 781,40 грн. та 2 270 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог наведено, що 20.07.2019 року близько 08 год. 00 хв. на перехресті вул. Шевченка та вул. Павліченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля ВАЗ державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2019 року по справі № 357/10186/19 відповідача визнано винним в настанні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не була застрахована. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована відповідно до полісу № АО/5539195, у зв`язку з чим позивачем сплачено на користь потерпілого збитки в розмірі 38 865,40 грн. та 916 грн. за послуги аварійного комісара. Посилаючись на понесені витрати, позивач звернувся до суду для їх відшкодування. 01.09.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 08.10.2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. 26.04.2022 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відзив на позов суду не надав, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 20.07.2019 року близько 08 години 00 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки ГАЗ 2705-14 державний номерний знак [NUMBER] , в м. Біла Церква на перехресті вул. Шевченка та Павліченка, рухаючись по вул. Шевченка, не виконав вимог забороняючого червоного сигналу світлофору, не зупинився у визначеному місці та виїхав на перехрестя, де трапилось зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107 державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2019 року у справі № 357/10186/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 21074 державний номерний знак [NUMBER] була застрахована відповідно до полісу № АО/5539195 від 21.06.2019 року. Власником ВАЗ 21074 державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 05.02.2004 року, від імені якого діяв [PERSON] за довіреністю від 19.05.2020 року. 31.03.2020 року потерпілий [PERSON] звернувся до Моторного (транспортне) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою від 24.06.2020 року, в якій просив здійснити відшкодування оціненої шкоди та заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20.07.2019 року. Відповідно до висновку судового експерта Петрушака В.Ф. № 114 від 25.07.2019 року, матеріальний збиток нанесений власнику КТЗ ВАЗ 21074 реєстраційний № [NUMBER] від пошкоджень отриманих внаслідок ДТП, складає 41 846,40 грн., при цьому вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 39 065,80 грн. Згідно з довідкою № 1 від 07.07.2020 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих Моторно (транспортне) страхового бюро України, визначена сума до оплати за шкоду майну в розмірі 38 865,40 грн., в тому числі: 36 705,40 грн. - підтверджена шкода майну; 1 800 грн. - витрати на евакуатор; 360 грн. - витрати на стоянку. 10.07.2020 року МТСБУ здійснено виплату згідно з наказом № 7186 від 09.07.2020 року на рахунок [PERSON] в розмірі 38 865,40 грн., що підтверджується копією платіжного доручення АТ "Укрексімбанк" від 10.07.2020 року № 1480116. Згідно з актом виконаних робіт до замовлення МТСБУ від 07.04.2020 року по справі № 67155, ФОП [PERSON] проведено роботу по огляду ТЗ, що є підставою для проведення розрахунку. Згідно з копією рахунка-фактури ФОП [PERSON] , за надані послуги з огляду транспортного засобу ВАЗ 21074 № [NUMBER] , МТСБУ виставлено суму до оплати в розмірі 916 грн. Вказані кошти перераховані позивачем ФОП [PERSON] платіжним дорученням АТ "Укрексімбанк" від 21.05.2020 року № 1478789. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав для виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком вважається дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Положеннями ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З матеріалів справи вбачається про сплату позивачем на користь потерпілого оціненої шкоди, що заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на загальну суму в розмірі 39 781,40 грн., оскільки на момент заподіяння шкоди відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з п. «а» ст. 41.1 вказаного Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 40.3 цього Закону, МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (ст. 38.2.1 вказаного Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається про доведеність вини відповідача у дорожньо-транспортній пригоді та здійснення позивачем страхових відшкодувань у вказаних розмірах, внаслідок чого останній набув право регресної вимоги до відповідача про сплату вказаних сум. У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків наявності підстав звільнення від доказування. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Outcome: approved