Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 19 грудня 2018 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3429. Після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] . Судовий збір в розмірі 992,40 грн просить стягнути з відповідача. Позов обґрунтовано тим, що з 19.12.2018 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні характери та погляди на життя. Відповідач не розуміє позивачку, як дружину, не поважає її, як жінку, не рахується з її думкою та не переймається проблеми сім`ї. Після народження дитини сторони спільно не проживали, припинили будь-які стосунки та спілкування, спільного бюджету та господарства не ведуть. Почуття любові та поваги у сторін зникло. Подальше подружнє життя між ними неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам спільної дитини та позивача. Заради дитини позивачка намагалася зберегти сім`ю, однак примирення сторін неможливе, тому шлюб просила розірвати. Ухвалою від 12.04.2022 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні може бути призначено за його клопотанням. 12.04.2022 відповідач [PERSON] в телефонному режимі був повідомлений про відкриття провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та про призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, і висловив згоду на розірвання шлюбу. З урахуванням положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд прийняв визнання позову відповідачем та вирішив розглянути справу з ухвалення рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] вбачається, що 19 грудня 2018 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №3429. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.4). Копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] свідчить про те, що [INFO] в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області народилася [PERSON] . Батько дитини [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.5). 24.10.2019\~згідно рішення\~Переяслав-Хмельницького\~міськрайонного суду\~Київської області\~позов [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів задоволено\~та ухвалено\~стягувати з\~ [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 серпня 2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи встановлені обставини, що відповідач не має заперечень проти позову та також бажає розірвати шлюб і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, якою передбачено, що у випадку визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд при ухваленні рішення вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Решту частину судового збору, суд у відповідності зі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved