Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції учасників справи. Заявник звернувся 05.04.2022 до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ДП № 034350 від 15.12.1999. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що внаслідок описки, а саме зазначення прізвища « [PERSON] » замість « [PERSON] », позбавляє можливості заявника-спадкоємця розпоряджатися спадщиною. ІІ. Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 07.04.2022 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду. \~ \~ \~ \~Заявник, заінтересована особа повідомлялася про день та час місце розгляду справи у встановленому законом порядку, однак до суду не з`явилися, в заяві заявник просив проводити розгляд справи за його відсутності. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] , [INFO] , уродженка сщ Єйченчейм Старокозачівського району Ізмаїльської області, померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб. [PERSON] бабуся заявника по лінії батька, що підтверджується свідоцтвом про народження заявника, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження батька заявника. В додатку 1 до протоколу затвердження результатів жеребкування та погодження меж суміжними землекористувачами КСП «Калинівський» Широківського району зазначене ім`я [PERSON] (порядковий номер 349), що підтверджується довідкою від 19.10.2017, копією додатку, сертифікатом на право на земельну частку (пай). На ім`я [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІІ-ДП № 034350, зареєстрований 15.12.1999 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Шр № 413/2546. Як випливає з експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 13.05.2019, прізвище « [PERSON] » і « [PERSON] » є ідентичними прізвищами, в яких варіанти фонем (е) та (а) пов`язані з фонетичними говірковими особливостями ареалу, де зроблено відповідні записи. Постановою державного нотаріуса від 28.09.2021 заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку через відсутність збігу прізвища спадкодавця та власника земельної ділянки. Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права на розпорядження земельною ділянкою в порядку спадкування. ІV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права, оцінка суду. Відповідно до ст.\~17\~Закону України\~від 23.02.2006\~N\~3477-IV\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Приписами ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як випливає з п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України,\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, судом встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІІ-ДП № 034350, зареєстрований 15.12.1999 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Шр № 413/2546, належить [PERSON] , [INFO] , уродженці сщ Єйченчейм Старокозачівського району Ізмаїльської області, яка померла [INFO] . V. Розподіл судових витрат. \~ \~ \~ \~При зверненні до суду заявником сплачено судовий збір в сумі 496,20 грн. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати не підлягають розподілу. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Враховуючи викладене,

Outcome: approved