Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

[PERSON] у вересні 2021 року через свого представника адвоката Олешко Т.О. звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути на його користь із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі ПрАТ «СК «Брокбізнес») 32875,90 грн. страхового відшкодування та із [PERSON] 40941,45 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.05.2021 року на вул.Богданівській, 1А у м.Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW 524», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Chevrolet Lacetti», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Залізничного районного суду м.Львова від 08.06.2021 року у справі № 462/3686/21, винуватцем такої ДТП було визнано [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Брокбізнес» відповідно до полісу №202404691 від 04.01.2021 року. На звернення [PERSON] , як потерпілої особи, із заявою від 24.05.2021 року про виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК Брокбізнес» 13.07.2021 року провело виплату страхового відшкодування в сумі 66228,90 грн. та 1100 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу. Проте, згідно висновку № 102 судової автотоварознавчої експертизи від 26.07.2021 року, підготовленого для подання до суду згідно з ч.5 ст.106 ЦПК України, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак [NUMBER] , без врахування ПДВ, становить 130045 грн. 25 коп., вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, без врахування ПДВ, становить 89104,80 грн. За проведення експертного дослідження та складання висновку експерта №102 позивачем сплачено 3000 грн. 02.08.2021 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК\~Брокбізнес»із заявою про перегляд розміру страхового відшкодування надіславши копію висновку експерта №102, проте останнє листом №1433-11 від 17.08.2021 року відмовило позивачу у задоволенні викладених у заяві вимог про перегляд розміру страхового відшкодування. Позивач вказує, що оскільки вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу, що розрахована судовим експертом, відрізняється від розміру проведеного страхового відшкодування, то це порушує його право на отримання страхового відшкодування в повному обсязі. Вважає, що за вказаних обставин страховою компанією не було доплачено страхове відшкодування в розмірі 40703,02 грн., тобто різниця між вартістю відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та фактично виплаченим страховим відшкодуванням. Також зазначає, що оскільки вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , перевищує розмір страхового відшкодування, то на підставі ст.1194 ЦК України із винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу) та страховим відшкодуванням, що складає 40940,45 грн. Крім того, просив стягнути з відповідачів судові витрати у справі, що складаються із судового збору в розмірі 908 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., а також витрат за проведення експертизи в розмірі 3000 грн. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.03.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзивів на позовну заяву. У вказаний строк відповідачем [PERSON] подано 03.11.2021 року суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить заявлені до нього позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність таких, оскільки загальна сума за договором № 007-136635/05ДЦВ добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту від 04.01.2021 року і полісом № ЕР-202404691 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.01.2021 року, в межах якої ПрАТ «СК «Брокбізнес» здійснює компенсацію за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 230000 грн., тому заявлена позивачем сума повинна повністю покриватися страховиком. Відповідачем ПрАТ «СК «Брокбізнес» 11.01.2022 року подано відзив, в якому просить відмовити в задоволенні заявлених до товариства позовних вимог, посилаючись на те, що страховою компанією у десятиденний строк після отримання повідомлення про настання страхового випадку відповідно до п.34.2 ст.34\~Закону України № 1961 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~було проведено 28.05.2021 року огляд пошкодженого автомобіля позивача, за результатами якого складено звіт № 892/21/а від 23.06.2021 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Chevrolet Lacetti», номерний знак [NUMBER] , складає 61913,08 грн. з ПДВ. 01.07.2021 року ПрАТ «СК «Брокбізнес» складено страховий акт № 96277/1 та 13.07.2021 року здійснено виплату на користь позивача 57328,90 грн., що включає 56228,90 грн. розміру матеріального збитку, визначеного на підставі вказаного звіту від 23.06.2021 року шляхом зменшення розміру оціненої шкоди на суму ПДВ відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV та 1100 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу. Факт і зазначений розмір виплати позивачем не заперечується. Щодо наданого позивачем суду висновку № 102 від 26.07.2021 року, то такий не може бути належним та допустимим доказом розміру збитку, оскільки не є висновком експерта в розумінні ЦПК України, так як в ньому не зазначено, що експерт попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та що висновок підготовлений для подання до суду. Крім цього, у висновку № 102 від 26.07.2021 року в порівнянні зі звітом № 892/21/а від 23.06.2021 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт завищено на 8968 грн., а складових частин, що підлягають заміні, - на 24895,41 грн. Також вартість однієї нормогодини у висновку становить 370 грн., тоді як у звіті 320 грн., значення коефіцієнта фізичного зносу у висновку складає 0,54, натомість у звіті 0,6652. Зазначені фактори спричинили завищення розміру матеріального збитку у висновку № 102 від 26.07.2021 року. Відтак сплачене позивачу на підставі страхового акта страхове відшкодування розраховано та виплачено вірно, відповідно до вимог\~Закону № 1961-IV, тому підстав для перерахунку та доплати страхового відшкодування немає. У поданій 21.01.2021 року відповіді на відзив представник позивача вказує, зокрема, на те, що всупереч положенням чинного законодавства, зокрема п.32.2. ст.32 Закону № 1961-IV ПрАТ «СК «Брокбізнес» не погоджувала з [PERSON] розміру страхового відшкодування, що призвело до порушення права позивача на отримання належного розміру відшкодування. Фактично єдиним правовим механізмом, який визначений законодавством, що дозволяє спростувати визначений страховиком розмір страхового відшкодування, є судова автотоварознавча експертиза. Стороною позивача надано суду висновок № 102 судової автотоварознавчої експертизи від 26.07.2021 року, який складено експертом Галамаєм Я.І., який має свідоцтво судового експерта-автотоварознавця. Такий висновок складено відповідно до вимог ЦПК України та Закону України «Про судову експертизу». Відмічає, що доводи відповідача про неналежність і недопустимість такого доказу є необґрунтованими. Ухвалою суду від 20.01.2022 року постановлено для повного та об`єктивного з`ясування обставин розгляд даної справи проводити з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача адвокат Васечко Ю.А. позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти заявленого до нього позову заперечив, посилаючи на мотиви, викладені у відзиві. Відповідач ПрАТ «СК «Брокбізнес», будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, не забезпечив явку у судове засідання свого уповноваженого представника, про причини неявки такого суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача [PERSON] , експерта Галамай Б.І., дослідивши зібрані у\~справі докази,\~з`ясувавши дійсні\~обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22.05.2021 року на вул.Богданівській, 1А у м.Львові сталася дорожньо-транспортна пригода\~за участю\~автомобіля «BMW\~524»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] \~та автомобіля\~«Chevrolet\~Lacetti»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~яким керував\~та якийналежить на праві власності позивачу [PERSON] . Внаслідок цієї ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 08.06.2021 року було встановлено вину водія [PERSON] у вчиненні даної ДТП та притягнуто його до адміністративної відповідальності за\~ст.124\~КУпАП (а.с. 10). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Суд вважає, що позивачем надані належні, допустимі та достатні докази, які підтверджують факт спричинення шкоди позивачу, як власнику транспортного засобу, протиправність дій водія [PERSON] , наявність його вини, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями водія автомобіля «BMW 524», номерний знак [NUMBER] , та наслідками у виді шкоди. Разом з\~тим,\~з матеріалів\~справи вбачається,\~що цивільно-правова\~відповідальність водія\~ [PERSON] на момент ДТП була застрахована згідно полісу № ЕР-202404691 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.01.2021 року в ПрАТ «СК «Брокбізнес» (а.с.62). Згідно даного полісу ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, було встановлено в розмірі 130000 грн., франшиза - 0 грн. 24.05.2021 року [PERSON] звернувся до вказаної страхової компанії з повідомленням про настання страхового випадку з участю забезпеченого за полісом автомобіля «BMW\~524»,\~номерний знак\~ [NUMBER] , (а.с. 11) та із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.12). Згідно даних звіту № 892/21/а про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 23.06.2021 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] за замовленням страхової компанії, вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, включаючи ПДВ на запасні частини і матеріали фарбування, визначена в сумі 61913,08 грн. (а.с. 87-89зв.). 08.07.2021 року позивач звернувся до судового експерта Галамай Я.І. (а.с. 37-42) для визначення вартості завданого йому матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу під час ДТП, що мала місце 22.05.2021 року. Згідно висновку № 102\~судової автотоварознавчої\~експертизи від\~26.07.2021\~року (а.с.\~14-36) вартість відновлювального ремонту автомобіля «Chevrolet\~Lacetti»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~в цінах\~на дату\~обстеження 08.07.2021\~року,\~без врахування\~ПДВ,\~становить 130045,25\~грн.,\~аз урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових без урахування ПДВ 89104,80 грн. Як встановлено, 02.08.2021 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК\~Брокбізнес»із заявою про перегляд розміру страхового відшкодування, надіславши копію висновку експерта №102, проте останнє листом №1433-11 від 17.08.2021 року відмовило позивачу у задоволенні викладених у заяві вимог про перегляд розміру страхового відшкодування (а.с. 45). На підставі страхового акта № 96277/1 від 01.07.2021 року позивачу сплачене страхове відшкодування в сумі 57328,90 грн., яке включає вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з врахуванням зносу без ПДВ згідно звіту № 892/21/а 56228,90 грн. і 1100 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу (а.с. 44, 100-104). Дані обставини не заперечуються сторонами. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ст.979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст.980 ЦК України). Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України випливає, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком. Розрізняють добровільну та обов?язкову форми страхування (ст.5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім законом може бути встановлений обов?язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров?я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов?язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пунктом 9 частини першої цієї статті віднесено страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, за яким обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст.5 Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу . Статтею 9 цього ж Закону встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Пунктом 22.1\~ст. 22 Закону України № 1961-IV\~визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29\~Закону України №1961-IV\~встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Пунктом 33.3\~ст. 33 Закону\~передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Згідно п.п. 34.2, 34.3, 34.4\~ст. 34 цього Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до п.п. 36.1, 36.2\~ст.36 Закону України №1961-IV\~встановлено, що страховик,

Outcome: approved