Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що в 23.02.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з позивача, зареєстровано в реєстрі за №2626. Згідно вищевказаного виконавчого напису було звернуто стягнення заборгованості з позивача, за кредитним договором, №739523-А від 18.12.2019, укладеним з ТзОВ «СС ЛОУН», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав Вимоги за кредитними договорами 40071779-38 від 19.02.2020 р. є товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», у розмірі 37 195,90 грн. Позивач дізнався про існування оскаржуваного виконавчого напису одночасно з тим, як дізнався про існування виконавчого провадження № 64699893 відкритого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. за заявою відповідача на виконання оскаржуваного виконавчого напису. Позивач не підписував Кредитного договору із ТОВ «СС ЛОУН» ні електронним, ні електронним цифровим підписом та не володіє такими підписами взагалі, не вчиняв жодного підпису одноразовим ідентифікатором, та не накладав аналога власноручного підпису на Кредитному договорі. Окрім того, позивачу відомо, що існує мінімум ще один виконавчий напис вчинений на підставі того ж Кредитного договору, оскільки така ж сума заборгованості 37 195,90 грн. на користь ТОВ «Фінфорс» вже була зазначена в іншому виконавчому написі, вчиненому іншим нотаріусом, який передавався на виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л.- виконавчий напис №4750 від 26.11.2020, вчинений державним нотаріусом Першої черкаської нотаріальної контори Починок Ю.В. на виконання якого відкрилось виконавче провадження №63994346. Існування факту вчинення двох виконавчих написів на підставі нібито існування однієї і тієї ж заборгованості свідчить про те, що Кредитні договори, які надаються нотаріусам не є оригіналами, не містять і не можуть містити факту підтвердження їх підписання Позивачем. Окрім того, наявна спірна заборгованість, яка зазначена у оспорюваному виконавчому написі, а саме: прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 14 800,80 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями у розмірі 7 445,10 грн. нараховані за 1 день 19.02.2020 р., а не за період користування кредитом визначений у договорі, чи період нібито прострочення виконання позивачем нібито існуючих зобов`язань після спливу строку користування кредитними коштами. Розмір процентів за 1 день користування коштами визначений п.2.2. Кредитного договору та складає 1,65% в день -14 950*1,65%=246,67 грн., проте аж ніяк не 14 800, 80 грн. розмір штрафної санкції за 1 день прострочення визначений п.8.2. Кредитного договору та складає 1,66% несплаченої суми в день -14 950*1,66%=248,17 грн., проте аж ніяк не 7 445,10 грн. Вищенаведене свідчить про спірність заборгованості, яка зазначена у оспорюваному виконавчому написі. Просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Просив стягнути сплачені судові витрати. Позивач подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю просив позов задоволити повністю . Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", в судове засідання не з`явився. Третя особа: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, подала до суду заяву, в якій зазначила, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю "СС ЛОУН", в судове засідання не з`явилася. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд прийшов до такого висновку по наступних міркуваннях: З договору про споживчий кредит №739523-А, від 18/12/2019 слідує, що ТзОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] уклали договір споживчого кредиту. Строк на який накладається кредит - 30 календарних днів. Плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою та складає 1, 65 % в день. Загальний розмір наданого кредиту 14 950,00 грн. Відповідно до виконавчого напису від 23.02.2021 р. вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області звернено стягнення з [PERSON] за кредитним договором 739523-А від 18.12.2019 р. стягнення заборгованості проводиться за період з 19.02.2020 р. по 19.02.2020 р. за сумою кредиту 14 950 грн. З постанови від 03.03.2021 р. № ВП №64699893, слідує, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження по виконавчому напису №2626 виданому 23.02.2021 р. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно до ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у ст.89 Закону України «Про нотаріат». Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, відповідно до якого «нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України). Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сферу спірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення . Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 березня 2015 року у справі № 6-141 цс 14, від 20 травня 2015 року у справі № 6458цс15, від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі 3 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс 18). від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс 19). Так, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості га можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не мас можливості подані нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св 18). Усі ці обставини нотаріусом не враховувались. Таким чином нотаріусом не враховано тієї обставини, що сума присуджена до стягнення та виконавчий напис вчинений нотаріусом на підставі одного і того ж Кредитного договору №739523-А від 18.12.2019 р. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, а саме 908 грн. на оплату судового збору за подання позовної заяви, 454 грн. на оплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову та 8 775 грн. на правову допомогу, а всього 10137 грн. .

Outcome: approved