Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який був включений у списки громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, що додається до державного акту на право колективної власності на землю серії КВ зареєстрованого за № 8 від 16.12.1995. Проте, згідно книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) реєстрація сертифіката на [PERSON] не здійснювалась, тобто, були порушені його права як члена КСП "Росія" на участь у розпаюванні майна підприємства. Посилаючись на Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995, позивач просить задовольнити його вимоги та визнати за ним право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Росія» с. Ромашки Рокитнянського району Київської області. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 25.03.2022 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та витребувано у нотаріуса спадкову справу № 1177/2010. Підготовче судове засідання призначено на 09 годину 30 хвилин 26.04.2022. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду, не прибув. Однак, через канцелярію суду, подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Рокитнянська селищна рада Білоцерківського району Київської області свого представника в судове засідання не направила. На електронну адресу суду представником відповідача М.В. Мосейчук надіслано клопотання про розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів справи за відсутності представника. Позовні вимоги у справі визнають та щодо їх задоволення не заперечують. Суд, дослідивши письмові докази надані позивачем, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Ромашківської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 24.03.2010. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого Ромашківською сільською радою Рокитнянського району Київської області від 10.07.1995. Відповідно до свідоцтва про народження позивача, серія [NUMBER] виданого Ромашківською сільською радою Рокитнянського району Київської області від 21.11.1980, вбачається що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] є батьком позивача. Позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Київській області з заявою про надання відомостей про те чи його батько [PERSON] був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) в КСП «Росія» с. Ромашки Рокитнянського району Київської області та чи видано на його ім`я сертифікат. 30.07.2021 отримав відповідь, що КСП «Росія» с. Ромашки Рокитнянського району Київської області отримало державний акт на право колективної власності на землю 16.12.1995, серія КВ зареєстрованого за № 8, в списках громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства до державного акта [PERSON] обліковується за порядковим номером 66. Також, зазначено в довідці згідно з наявних Книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) реєстрація сертифіката на [PERSON] не здійснювалося. Позивач звернувся до держаного нотаріуса Рокитнянської районної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л.Б. для оформлення спадщини після померлого батька [PERSON] . У відповідь на звернення позивачем отримано 26.08.2021 № 472/02-14 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де зазначено, що після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася. Після померлої [INFO] , [PERSON] , дружини [PERSON] , заведена спадкова справа за номером 177/2010. Спадщину прийняв та оформив син [PERSON] . У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначено, що [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] , даний факт підтверджується довідкою виданою Ромашківською сільською радою Рокитнянського району Київської області від 12.10.2010 за № 680, але не оформила своїх спадкових справ на вищевказану земельну ділянку. Також дану обставину, а саме що [PERSON] , 1960 року народження, проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , по [ADDRESS] , до дня його смерті, підтверджено довідкою Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 28.05.2021 № 132. Позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з підстав відсутності правовстановлюючого документа. Позивачем було отримано у державного нотаріуса після смерті матері [PERSON] свідоцтва на право власності на спадщину за заповітом від 03.11.2010 зареєстровані в реєстрі за № 4679, 4681 на земельні ділянки, що належали їй на праві приватної власності. Згідно з ч. 1ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому закон одавством порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). Пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно роз`яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п." а" ч. 3 ст. 152 ЗК України). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. В силу положення ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Пунктом 3.5 Листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16.05.2013року № 24-753/0/4-13 визначено, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В ході судового розгляду встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за заповітом після [PERSON] , яка помела [INFO] . Позивач у встановленому законом порядку спадщину прийняв та його спадкові права ніким не оспроюються. [PERSON] у свою чергу є спадкоємицею свого чоловіка [PERSON] , який був членом КСП "Росія" с. Ромашки Рокитнянського району Київської області та отримав право на земельну частку (пай) шляхом включення його у списки громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства до державного акта на право колективної власності на землю 16.12.1995 року, серія КВ зареєстрованого за № 8, де обліковується за порядковим номером 66. Проте, реєстрація сертифіката на право на земельну частку (пай) на гр. [PERSON] не здійснювалася. Позивач не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса та його спадкові права мають бути захищені шляхом визнання за ним, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , права на земельну частку (пай). Враховуючи вище зазначене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) в землях колективної власності КСП "Росія" с. Ромашки Рокитнянського району Київської області в умовних кадастрових гектарах у розмірі передбачених для членів вказаного КСП за рахунок земель на території Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області. Згідно з вимогами частин 3, 4 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Подана відповідачем заява, якою він заявлені позивачем позовні вимоги визнає враховується судом при прийнятті рішення. Зважаючи на те, що відповідачем Рокитнянською селищною радою Білоцерківського району Київської області заявою від 19.04.2022 визнано позовні вимоги в повному обсязі та у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо добровільності їх визнання, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved