Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. За життя [PERSON] склала заповіт, у якому належні їй земельні ділянки заповіла позивачу у справі. Спадкоємцями за законом після смерті останньої є позивач та відповідачі по справі, як діти спадкодавця. Позивач право на спадкування не реалізував, оскільки відповідач [PERSON] , який є сином спадкодавця, стверджував, що є спадкоємцем за заповітом і буде приймати спадщину після смерті матері, у зв`язку з чим він у шестимісячний строк нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері не подавав. У листопаді 2021 року при огляді належних матері документів він виявив заповіт від 02 жовтня 2014 року, яким остання заповіла йому земельні ділянки, а також оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Вказуючи, що зазначена причина є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, просив визначити йому додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить розглядати справу без його участі (а. с. 38). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , представник відповідача Турійської селищної ради у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені (а. с. 43, 44, 46), про причини неявки суд не повідомляли, відзив на позов не подавали. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 07 квітня 2022 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до часини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 Цивільного кодексу України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 9) в місті Стара Любовня Словацької Республіки і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідно до довідки адміністрації общини Подгорани № 34/2021 від 06 липня 2021 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала розом із дітьми [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12). Якщо спадкодавець, якому належало майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону України «Про міжнародне приватне право». Статтею 71 Закону України «Пр о міжнародне приватне право» передбачено, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. За життя [PERSON] 02 жовтня 2014 року склала заповіт, відповідно до якого три земельні ділянки: площею 0,8082 га з кадастровим номером 0725582200:05:001:1210, площею 1,3543 га з кадастровим номером 0725582200:05:001:0596, площею 1,6458 га з кадастровим номером 0725582200:05:001:0904, які роташовані на території Купичівської сільської ради Турійського району Волинської області, заповіла синові [PERSON] , [INFO] (а. с. 15). Належність вищевказаних земельних ділянок спадкодавцеві [PERSON] підтверджується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно (а. с. 16, 17, 18). Заповіт не змінювався і є чинним, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 35, 36-37). Позивач є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а. с. 13), та належить до спадкоємців за заповітом. Приватний нотаріус 06 січня 2021 року відмовив позивачу в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 19). На час смерті спадкодавця позивач із нею не проживав, а тому для прийняття спадщини після її смерті відповідно до вимог статей 1269, 1270 Цивільного кодексу України у шестимісячний строк зобов`язаний був подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликався на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є наявність інформації про те, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, та необізнаність із наявністю заповіту, складеного покійною матір`ю на його ім`я, у зв`язку з чим він з об`єктивних причин не подавав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини та реалізацію ним передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Такі правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] - три місяці після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. У відповідності до вимог частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів у рівних частинах на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок - по 330 гривень 80 копійок з кожного. На підставі викладеного, статей 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» та

Outcome: approved