Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-09 00:00:00

18 лютого 2022 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача\~про стягнення на його користь заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову, представник позивача зазначив, що 25 лютого 2020 року між ТОВ "КРЕДИТСЕРВІС" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 200225-001, за умовами якого позивач надав останньому кредит у розмірі 29000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та зробити оплату за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Відповідно до п.4.2 Договору плата за користування кредитом складає 5,9% в місяць від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів, стягується разовий процент у розмірі 5,9% від загального розміру кредиту, який стягується у день перерахування кредиту на банківський рахунок відповідача. Відповідно до п.2.2 Договору відповідач зобов`язаний повернути кредит та здійснити плату за його користування до 25 лютого 2021 року. Позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти у передбаченому договором розмірі, що підтверджується платіжним дорученням № 88 від 02.03.2020 року. Відповідач належним чином не виконує зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість перед TOB «Кредитсервіс» за кредитним договором № 200225-001 від 25 лютого 2020 р. в розмірі 50644,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 29000,00 грн.; заборгованості за відсотками 21644,00 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача, просив суд стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором № 200225-001 від 25.02.2020 в розмірі 50644,00 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи без виклику сторін. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, відзив на позов, заява про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 25 лютого 2020 року між ТОВ "КРЕДИТСЕРВІС" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 200225-001, за умовами якого позивач надав останньому кредит у розмірі 29000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та зробити оплату за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Відповідно до п.2.2 Договору відповідач зобов`язаний повернути кредит та здійснити плату за його користування до 25 лютого 2021 року. Відповідно до п.4.2 Договору плата за користування кредитом складає 5,9% в місяць від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів, стягується разовий процент у розмірі 5,9% від загального розміру кредиту, який стягується у день перерахування кредиту на банківський рахунок відповідача (а.с.5-7). Як вбачається з платіжного доручення № 88 від 02.03.2020 року, ТОВ "КРЕДИТСЕРВІС" перерахував кредитні кошти в сумі 27289,00 грн. на рахунок [PERSON] , який зазначено в кредитному договорі (а.с.8). Відповідно до Виписки з особового рахунку за кредитним договором № 200225-001 від 07.02.2022 року [PERSON] , заборгованість останнього за кредитним договором станом на 07.02.2022 року включно становить 50644,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 29000,00 грн.; заборгованості за відсотками 21644,00 грн. (а.с.11). Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи те, що відповідач отримав від позивача грошові кошти (кредит), які в добровільному порядку не повернув, суд дійшов висновку, що вимоги банку про стягнення з відповідача на його користь заборгованості станом на 07.02.2022 в розмірі 50644,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 29000,00 грн.; заборгованості за відсотками 21644,00 грн. є законними, обґрунтованими та підтвердженими належними доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved