Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.11.2013 року у розмірі 13 035,51 грн, а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що між сторонами було укладено договір, відповідно до якого відповідачем отримано кредитні кошти. Проте, відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 69). Відповідач в судові засідання не з`являвся, судові повістки повернулись на адресу суду з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву від відповідача не надходило. При цьому, про час та місце розгляду справи відповідач був обізнаний, що слідує із заяви [PERSON] про відкладення розгляду справи від 11.02.2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.11.2013 року [PERSON] підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, в якій зазначено, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 12). Згідно довідки (а.с. 11) [PERSON] на підставі підписаної заяви, було видано, загалом, дві кредитні картки. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] максимальний кредитний ліміт за карткою становить 6 000,00 грн (а.с. 10). Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до частин 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Зі змісту наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 12.11.2013 року, станом на 11.07.2021 року заборгованість [PERSON] становить 13 035,51 грн, з яких: заборгованість за тілом кредита становить 11 042,97 грн, за простроченими відсотками - 1992,54 грн (а.с. 11). Долучена до матеріалів справи виписка з рахунку свідчить про те, що [PERSON] здійснив активацію кредитних карток, користувався кредитними коштами з власної ініціативи (а.с. 58-65). Як вже встановлено судом, максимальний кредитний ліміт за карткою, оформленої на [PERSON] , становить 6 000,00 грн (а.с. 10). Разом з тим, у розрахунку визначає розмір заборгованості за тілом кредиту у сумі 11 042,97 грн, тобто який перевищує кредитний ліміт встановлений банком, матеріали справи не містять доказів збільшення кредитного ліміту до 11 042,97 грн, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн, що належно підтверджено матеріалами справи. Щодо стягнення з відповідача нарахованої суми відсотків у розмірі 1992,54 грн, суд зазначає наступне. Встановлено, що у Анкеті-заяві від 12.11.2013 року, підписаної [PERSON] сторонами не погоджено усі умови договору, зокрема розмір та порядок сплати відсотків за користування кредитними коштами. Долучений до позову Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містить підпису [PERSON] 03.07.2019 року Великою Палатою Верховного Суду в справі №342/180/17 зроблено висновок про те, що, зокрема, що витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. На підставі чого, суд дійшов висновку, що позивачем належним чином не доведено правомірність нарахування відсотків за користування [PERSON] кредитом, у розмірі 1992,54 грн, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення. За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе з зобов`язань, суд прийшов до висновку про стягнення з його заборгованості за кредитним договором у виді заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі 1044,65 грн.

Outcome: approved