Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-25 00:00:00

23.12.2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Полтавської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Смоковенко Тетяна Олексіївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, який обґрунтовує тим, що вона була законною дружиною [PERSON] . [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Позивач є єдиною спадкоємицею померлого. Після смерті чоловіка позивач звернулася до нотаріуса та дізналася, що нею попущено термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Зазначила, що нею пропущено строк для звернення з заявою до нотаріуса у зв`язку з тим, що незадовго до смерті чоловіка вона стала потерпілою у дорожньо транспортній пригоді та отримала численні травми ноги, в які було встановлено спиці. Через короткий час трагічно загинула її єдина 14-річна донька . В травні - червні 2021 року в неї почали загострюватися болі та набрякла нога та вона екстренно потребувала допомоги психолога, лікарями було прописано сильні заспокійливі ліки, оскільки смерть близьких людей сильно вплинула на фізичний та психологічний стан. Після смерті чоловіка проходила курс лікування у психолога у м.Харкові та там і доліковувала травмовану ногу, у зв`язку з чим і пропустила строк звернення з заявою до нотаріуса. 05.12.2021 року їй стало відомо про існування постанови про відкриття виконавчого провадження за Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Поліщук та інші проти України» за заявою №6648/14 від 16 вересня 2021 року де спадкодавець був заявником ще у 2014 році та не дожив до вказаного рішення. Листом від 10.12.2021 року за №315/01-16 нотаріусом відмовлено у відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском 6 місячного строку. У зв`язку з цим, [PERSON] уточнивши позовні вимоги, які були прийняті судом, прохала суд визначити додатковий строк для подачі нею до нотаріальних органів заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили. Визнати за [PERSON] право власності на 15 000 євро згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Поліщук та інші проти України» за заявою №6648/14 від 16 вересня 2021 року, які в якості компенсації призначені [PERSON] . Таким чином, оформлення спадкових прав позивача після смерті чоловіка можливе виключно за умови визначення їй рішенням суду додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 23.12.2021 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження по справі. 11.01.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Полтавської міської ради О. Дзюби в якому прохала суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки на їх переконання позивач мала можливість реалізувати своє право, але не скористалася жодним з способів реалізації свого права та пропустила встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини, не надала належних доказів неможливості звернення до нотаріуса в межах визначеного строку. Позивач та його представник адвокат Беспала Т.С. в судове засідання не з`явилися, подавши заяви до суду про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги прохали задовольнити. Представник позивача адвокат Беспала Т.С. подала заяву до суду від 26.04.2022 року в якій прохала не стягувати судові витрати. Представник відповідача Територіальної громади Полтавської міської ради в судове засідання не з`явився, скористався своїм правом на подачу відзиву в якому прохав у задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Смоковенко Т.О. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що при вирішення справи покладається на розсуд суду. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши думки учасників справи, викладені у поданих до суду письмових заявах, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.08.2017 року [PERSON] був чоловіком [PERSON] . Відповідно до листа №315/01-16 від 10.12.2021 року Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Смоковенко Т.О. роз`яснено, що у зв`язку із пропуском 6 місячного строку для прийняття спадщини та відсутністю інформації про останнє місце проживання (прописки) померлого із зазначенням тих осіб, що проживали та були прописані з ним на час відкриття спадщини - прийняти та розглянути заяву [PERSON] немає правових підстав. Як встановлено в процесі розгляду справи, позивач пропустила строк на подачу заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через те, що через смерть чоловіка, доньки та перенесеної травми ноги перебувала на стаціонарному лікуванні в Медичному центрі «Ареміт» з 07.06.2021 року по 22.07.2021 року, що підтверджується довідкою від 22.07.2021 року. 05.12.2021 року [PERSON] дізналася про рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Поліщук та інші проти України» за заявою №6648/14 від 16.09.2021 року за яким спадкодавцеві призначена сатисфакція у розмірі 15 000 євро. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що сума відшкодування, яка знаходиться на депозитному рахунку державної виконавчої служби перераховується на рахунок Спадкоємців Стягувача - фізичні особи після подання ними належним чином оформлених документів, які дають їм право на оформлення спадщини. Листом від 11.11.2021 року старшого державного виконавця був повідомлений юрист, який представляв інтереси [PERSON] в Європейському Суді з прав людини про зазначену виплату. У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У постанові Верховного суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 332/3796/19 (провадження № 61-10896св21) вказано, що «вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з б`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового мана; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строкові службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємці про наявність заповіту тощо. Зважаючи на те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність визначається у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Частиною третьою статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 494/498/16-ц зроблено висновок, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд зобов`язаний дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 332/1434/15-ц зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Обставин, на які посилається відповідач як на заперечення щодо заявлених вимог позивача, ним не конкретизовано, зводиться до необґрунтованого посилання на судову практику, яка в даному випадку за наявності конкретних обставин справи не може бути застосованою, відповідних доказів не надано. Враховуючи вищезазначене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення позову частково та можливості визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Суд вважає необхідним надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном один місяць з дня набрання рішенням законної сили, вважаючи, що саме такий термін достатній для звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Щодо вимоги позивача про визнання права власності на 15 000 євро згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Поліщук та інші проти України» за заявою №6648/14 від 16 вересня 2021 року, які в якості компенсації призначені [PERSON] , суддя вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у зв`язку з пропуском строку подачі заяви на прийняття спадщини. Оформлення спадщини через визнання права власності судом допускається тільки за умови, якщо це право не можна захистити в нотаріальному порядку. Відповідну правову позицію Верховний Суд висловив у постанові від 22 вересня 2021 року у справі №227/3750/19. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження існування перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, окрім того, нотаріусом не було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з інших причин, окрім пропуску строку зверненян до нотаріуса. На підставі викладеного, суддя приходить до вичновку про задоволення позовних вимог частково.

Outcome: partial