Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-11 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 листопада 2015 року у Рожищенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 164. Позов обґрунтовується тим, що 19 листопада 2015 року сторони уклали шлюб, мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З грудня 2021 року сімейне життя припинено, спільного господарства не ведуть. У подружжя протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Згоди щодо місця проживання дітей не досягнуто. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, та на його думку, є неможливим, тому й заявлено позов до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, давав пояснення близькі за змістом до обгрунтувань позову. Крім того з його пояснень слідує, що причиною фактичного припинення шлюбних відносин стала подружня зрада зі сторони відповідача. Від родичів [PERSON] йому стало відомо, що в теперішній час дружина разом з дітьми виїхала за кордон, де планує утворити нову сім`ю з іншим чоловіком. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник відповідача [PERSON] зазначала про визнання позовної вимоги про розірвання шлюбу та пояснила, що дійсно сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного і мають стосунки з іншими особами. Вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечень інтересам як позивача так і відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов такого висновку. Судом із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 19 листопада 2015 року сторони уклали шлюб. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Нормою ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 55 СК дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до частин 3, 4 ст. 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбне життя сторін не склалося і обоє вказують про необхідінсть розірванні шлюбу. Положенням ч. 2 ст. 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд приймає визнання позовних вимог відповідачем та вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам сторін. Відповідач [PERSON] не висловила своєї позиції щодо зміни прізвища, тому їй слід залишити теперішнє прізвище « [PERSON] ». Згідно із клопотанням [PERSON] судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved