Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

У вересні 2021 року Акціонерне товариство "Універсал Банк" (надалі АТ "Універсал Банк") звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування посилались на те, що у жовтні 2017 року АТ "Універсал Банк" запустив новий проект "monobank", в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки "monobank". Після перевірки кредитної історії на платіжних картках "monobank" за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний ліміт. Відповідно до Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк" (далі Умови) мобільний додаток сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнту банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку (далі Мобільний додаток). Ліміт кредитування та строк його дії встановлюються відповідно умов, зазначених в цьому Договорі та відповідному Додатку до нього і розраховується та встановлюється Банком, виходячи з внутрішніх процедур Банку та зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або в інший спосіб з використанням каналів дистанційного обслуговування. Сторони погодилися, що Банк має право на власний розсуд переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту. Відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим 15.10.2019 року підписав Анкету-Заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг (далі Договір). Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищевказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 17 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . АТ "Універсал Банк" свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У зв`язку із порушенням із порушенням умов Договору про надання банківський послуг від 15.10.2019 року зі сторони відповідача виникла заборгованість, розмір якої станом на 24.05.2021 року становить 35839,20 грн., в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом у розмірі 35839,20 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом, яку просили стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати по справі, які складається зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. Ухвалою суду від 28 вересня 2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач скористався правом надання відзиву на позовну заяву в якому зазначив, що в Анкеті-заяві від 15.10.2019 року на яку посилається позивач не зазначений розмір кредитного ліміту, строк дії кредитного договору, а також термін дії кредитної картки, яку було видано відповідачу. Також, вказана Анкета-заява не містить конкретизованого тексту тієї редакції Умов та Правил надання банківських послуг, яка погоджена споживачем, а доданий до позову Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, затверджених рішенням правління банку від 27.09.2017 року не підписаний відповідачем. Позивачем не доведено наявність заборгованості за тілом кредиту, оскільки доданий до позовної заяви розрахунок не є фінансовим або бухгалтерським документом та підписаний особою, яка не має повноважень на підписання таких документів, згідно довіреності, яка долучена до матеріалів позовної заяви. Крім того, Анкета-заява не містить домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, а надані Умови та Тарифи не доводять, що сторонами було досягнуто всіх істотних умов кредитного договору. У зв`язку із наведеним просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою суду 03 лютого 2022 року за клопотанням відповідача витребувано з АТ "Універсал Банк" письмові докази. 08 лютого 2022 року на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення у яких зазначено, що п.3 Анкети-заяви встановлює, що підписанням договору боржник підтверджує, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, а також підтвердив, що вказані документи не потребують додаткового тлумачення. Пунктом 7 Умов та правил передбачено, що при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, які містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту) зміни вносяться за згодою сторін. При цьому під згодою сторін розуміється направлення банком клієнту за допомого мобільного додатку повідомлення (пропозиції) про зміни розділів (положень) Договору. Акцепт змін клієнтом може бути здійснено в один із способів в тому числі шляхом продовження користування послугами банку (використання кредитного ліміту). У разі якщо клієнт не погоджується із запропонованими змінами він має право розірвати Договор в односторонньому порядку. В свою чергу, боржник не звертався до погодження через незгоду про зміни Умов та правил надання банківських послуг, продовжував користуватися картою, а отже погодився з ними. Також, в анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису, пройшовши процедуру ідентифікації, 15.10.2019 року підписав анкету-заяву і підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 15.10.2019 року. Сума заборгованості підтверджується випискою про рух коштів по картці, яка є належним доказом. 15 лютого 2022 року на виконання ухвали суду, представником позивача надані витребувані судом документи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи мається письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримає в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи особисто під розписку, що мається у матеріалах справи, а також шляхом направлення СМС-повідомлень на номер телефону власноруч вказаному ним у своїй заяві про згоду на отримання СМС інформування, заяв про відкладення розгляду справи або заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав у зв`язку із чим на підставі ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.10.2019 року [PERSON] звернувся із Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг, у якій просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану до у додатку відповідно до умов Договору та наведених у Анкеті-Заяві умов (а.с.10). Також, у цій Анкеті-заяві [PERSON] підтвердив, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтвердила і зобов`язалася виконувати його умови (пункт 2 Анкети-заяви). У пункті 3 Анкети-заяви Відповідач зазначив, що підписанням цього Договору підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, він беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. У пункті 6 Анкети-заяви зазначено, що відповідач просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/ електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, або будуть відкриті йому в Банку. Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положеннями ч.1 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з наданих позивачем доказів, відповідач [PERSON] , пройшовши процедуру ідентифікації з використанням власного смартфону, 15.10.2019 року підписав анкету-заяву і підтвердив прийняття відповідних умов та правил надання кредиту за допомогою власного електронного цифрового підпису, що не суперечить вимогам Закону України "Про електронну комерцію" та Закону України "Про електронний цифровий підпис" (а.с.74-76). Із довідки АТ "Універсал Банк" вбачається, що на виконання укладеного між сторонами кредитного договору, через мобільний за стосунок за Договором про надання банківських послуг "Monobank" від 29.05.2019 року відповідачу [PERSON] було оформлено та видано кредитну карту № [NUMBER] з терміном дії до липня 2024 року (а.с.83). Крім того, згідно наданої АТ "Універсал Банк" довідки, за виданою карткою № [NUMBER] було встановлено наступні кредитні ліміти: з 15.10.2019 року у розмірі 10000 грн., з 01.01.2020 року у розмірі 17000 грн., з 29.03.2020 року у розмірі 15800 грн. (а.с.84). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15.10.2019 року, укладеного між АТ "Універсал банк" та [PERSON] , а також інформації про рух коштів по картковому рахунку також вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, починаючи з 20.10.2019 року, здійснюючи розрахунки за товари у магазинах та аптеках, а також періодично сплачував заборгованість, шляхом поповнення картки (а.с.8-9). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, суд відхиляє посилання відповідача на недоведеність факту укладення кредитного договору та неотримання ним кредитних коштів у АТ "Універсал Банк", а отже вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими. Проте, вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за кредитом, що підлягає стягненню з відповідача, суд вважає за необхідне стягнути суму боргу за тілом кредиту в межах максимального розміру встановленого кредитного ліміту по картці відповідача, що дорівнює 17000 грн., оскільки розмір заборгованості за тілом кредиту саме в сумі 35839, 20 грн. не доведений позивачем жодними належними та допустимими доказами. Доказів того, що кредитний ліміт по кредитній карті відповідача було збільшено до визначеної суми заборгованості позивачем по справі не надано. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1076,75 грн. витрат зі сплати судового збору у пропорційному розміру від заявленої ціни позову 35839,20 грн. до задоволених позовних вимог з такого розрахунку (17000*2270/35839,20).

Outcome: partial