Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

20.08.2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , в житловому будинку по [ADDRESS] на час відкриття спадщини. В обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] помер дядько заявниці - [PERSON] , який на час смерті проживав в житловому будинку [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове нерухоме майно, в тому числі і земельна ділянка у розмірі 2,26 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ №114719, виданим 14.07.2003 року. Бажаючи прийняти спадщину після смерті дядька, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори, проте нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду, оскільки неможливо встановити факт прийняття нею спадщини відповідно до ст.1268 Цивільного кодексу України. Заявниця вказує, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала із спадкодавцем, оскільки у зв`язку із похилим віком, тяжкою хворобою [PERSON] не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. Той факт, що заявниця дійсно постійно проживала з рідним дядьком [PERSON] , допомагала йому по господарству за його життя, надавала матеріальну допомогу у зв`язку з його лікуванням в Хмельницькому обласному госпіталі ветеранів війни, приймала участь в організації та проведенні його поховання, можуть підтвердити свідки [PERSON] та [PERSON] . У передбачений ст. 1270 ЦК України строк [PERSON] не змогла вчасно звернутись із заявою у нотаріальну контору через те, що постійно хворіла, у зв`язку з чим знаходилась на лікуванні, що підтверджується відповідними медичними довідками, та на даний час є інвалідом другої групи загальної форми захворювання. Крім того, враховуючи постійне проживання заявниці із спадкодавцем, вона вважала, що прийняла спадщину. Враховуючи викладене, [PERSON] змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, заявниця подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у ній та просила справу розглянути без її участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.10.2009 року, виданого Шмирківською сільською радою Волочиського району Хмельницької області. [PERSON] на час смерті був зареєстрований та проживав у житловому будинку [ADDRESS] , що підтверджується даними довідки №1 від 05.01.2016 року, виданої виконкомом Шмирківської сільської ради Волочиського району Хмельницької області. Після смерті останнього відкрилась спадщина та залишилося спадкове нерухоме майно, до складу якого входить земельна ділянка у розмірі 2,26 га, що підтверджується даними державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №114719, виданого 14.07.2003 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з даних заяви від 15.06.2017 року, поданої нотаріусу Красилівської державної нотаріальної контори Возній В.Б. Приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Твердохліб В.П. відмовив заявниці у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у звязку із тим, що нею було пропущено строк для прийняття спадщини, що підтверджується даними листа приватного нотаріуса ХРНО Твердохліба В.П. №102/01-16 від 29.07.2021 року. Заінтересованою особою [PERSON] визнається факт постійного проживання заявниці [PERSON] з [PERSON] , який помер [INFO] , а тому вказана обставина не підлягає доказуванню. Із роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вбачається, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку, суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, чинної на момент відкриття спадщини, - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Також, згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Частина третя статті 1168 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Також, відповідно до правової позиції Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі №204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Згідно зі статтею 1258\~Цивільного кодексу\~України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 1264\~Цивільного кодексу\~України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт спільного проживання [PERSON] разом із [PERSON] однією сім`єю на час відкриття спадщини знайшов підтвердження в ході судового розгляду та підлягає задоволенню, оскільки вимоги заявника є обґрунтованими. На підставі наведеного та

Outcome: approved