Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

18 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про зобов`язання зняти арешт з майна. В позові зазначив, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 31.10.2007 року за №5943325 та 12.06.2009 року за №8799614 був накладений арешт на квартиру [ADDRESS] , яка є власністю позивача. На поточний час квартира продовжує перебувати під арештом. Представник позивача за довіреністю Трач Н.О. звернулася до Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому для отримання інформації щодо наявності виконавчих проваджень, відкритих стосовно [PERSON] . Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25.11.2021 року відкрито провадження у даній справі, та призначено її до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 09.02.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 15.04.2022 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відділу ДВС. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №255761699 від 07.05.2021 року. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.05.2021 року вбачається, що постановою державного виконавця міського відділу ДВС ХМРУЮ Бублясь А.А. б/н від 23.10.2007 року було накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 5943325). Також, постановою головного державного виконавця міського відділу ДВС ХМРУЮ Перепелюк О.П. №1047/3-09 від 12.06.2009 року було накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 8799614). Зі змісту листа Другого відділу ДВС м. Хмельницький ЦЗМУЮ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 15.11.2021 року №74074 вбачається, що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні відсутні будь-які виконавчі провадження, де стороною є [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , а тому у державного виконавця були відсутні підстави для зняття арешту з вказаного майна. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також: особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що позивач позбавлений права вільно розпоряджатися власним майном, оскільки відсутні підстави для скасування накладеного арешту в позасудовому порядку, оскільки матеріали виконавчого провадження, згідно яких був накладений арешт на квартиру [ADDRESS] , відсутні. Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Суд вважає\~дії відповідача\~такими,\~що суперечать\~вимогам діючого\~законодавства та\~порушують права позивача на розпорядження його квартирою. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про скасування арешту на квартиру [ADDRESS] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині скасування арешту з вказаного майна. При подачі позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., що підтверджується дублікатом чека ПриватБанк, квитанція №0.0.2344547149.2 від 17.11.2021 року. Суд вважає, що позивачу слід повернути сплачений ним судовий збір відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки [PERSON] є інвалідом 1-ї групи згідно посвідчення серії [NUMBER] . Також, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає стягненню на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). На підставі викладеного,

Outcome: partial