Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-21 00:00:00

14.06.2021 року до Березівського районного суду Одеської області звернулося Моторне (транспортне) страхове бюро України" з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу. Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 14.06.2021 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області [PERSON] Відповідно до розпорядження №332 від 10.12.2021 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ вбачається, що вказана справа підлягає повторному розподілу між суддями у зв`язку з відставкою судді [PERSON] На підставі викладеного 10.12.2021 року канцелярією суду проведено повторний автоматизований розподіл даної судової справи та визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 08.06.2019 року трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи тавтомобілем марки «Mitsubishi Carisma» д/н [NUMBER] на регульованому перехресті вул. Добровольського та вул. Ак. Заболотного, при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «Tayota» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку прямо, та скоїв з ним зіткнення. Постановою Березівського районного суду Одеської області від 29.08.2019 року відповідача визнано винним у ДТП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП не була застрахована, позивачем було сплачено на користь потерпілої особа в ДТП страхове відшкодування у розмірі 102 000 грн., яке було зроблено на підставі заяви про виплату страхового відшкодування та позивач набув право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування, тому МТСБУ звернулося до суду. Відповідно до наказу Березівського районного суду Одеської області №10 -ОД від 28.03.2022 року( з подальшими змінами), постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), Постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( з подальшими змінам) та відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 12.03.2020 року до 31.05.2022 року на усій території України карантин. Згідно з рекомендаціями МОЗ України громадянам серед інших заходів запропоновано залишатися вдома, тримати дистанцію, дбати про власну безпеку. Також указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан , який продовжено на даний час. В судові засідання 22.02.2022 року, 15.03.2022 року та 22.04.2022 року представник позивача не з`явився. Одночасно, від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутності. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Також зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує(а.с.61). Відповідач відзив або заперечення на позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до суду не надавав та в судові засідання 22.02.2022 року, 15.03.2022 року та 22.04.2022 року не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв. Згідно довідки завідувача Березівського РС ГУДМ в Одеській області Буюклі Є.Б. зареєстрований з 20.07.2017 року за адресою: [ADDRESS] . (а.с.41) Судом направлялись на адресу відповідача повістки про виклик до суду (а.с.55,64,69), але конверт повернувся з відміткою про неможливість вручення судової повістки через відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.57,65) , також виклик здійснювався через оголошення на веб сайті (а.с 68). а тому на підставі ст.128-130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), особа вважається такою, що належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи. Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у спра\-ві «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». За таких обставин, у зв`язку з оголошенням карантину та воєнного стану на території України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за їх відсутності та відсутністю відповідача, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами. В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Врахувавши думку представника позивача, викладену ним в його письмовій заяві, відсутність відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.06.2019 року трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи тавтомобілем марки «Mitsubishi Carisma» д/н [NUMBER] на регульованому перехресті вул. Добровольського та вул. Ак. Заболотного, при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «Tayota» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку прямо, та скоїв з ним зіткнення. Постановою Березівського районного суду Одеської області від 29.08.2019 року відповідача визнано винним у ДТП. Вищезазначена постанова набрала законної сили 09.09.2019 року (а.с.4-5) Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно висновку експерта №134-19 від 12.08.2019 року визначена вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Tоyota» д/н [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 08.06.2019 року. (а.с.7-33). 04.12.2019 року [PERSON] звернувся із заявою до МТСБУ про отримання страхового відшкодування. (а.с. 6). Згідно вказаного [PERSON] сплачено 102 000 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується і платіжним дорученням № 1042824 від 18.02.2020 року (а.с.34). Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту в тому числі є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, який завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду; захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована на момент дорожньо - транспортної пригоди, то Моторне (транспортне) страхове бюро України набуло право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування. Відповідач не сплатив страхове відшкодування в добровільному порядку, тому Моторне (транспортне) страхове бюро змушене звернутися за захистом своїх порушених прав до суду. Відповідно до змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовну заяву МТСБУ задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved