Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

03.12.2021 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначила, що з березня 1989 року вона разом із померлим [INFO] [PERSON] , по день його смерті проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, опікувалися одним одним, мали спільний бюджет та спільно розпоряджалися ним. Попри ту обставину, що за час спільного проживання шлюб у органах РАЦСу вони не зареєстрували, між нею та померлим фактично склалися шлюбні відносини. Крім того, починаючи з 2002 року вона постійно хворіє, у зв`язку з чим перебувала на утриманні [PERSON] . Після смерті цивільного чоловіка вона звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою щодо надання інформації про проведення перерахунку моєї пенсії, а саме перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, однак у її вимогах було відмовлено по причині відсутності документів, які підтверджують її родинні стосунки із [PERSON] . Враховуючи наведене, просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу із [PERSON] , який помер [INFO] , починаючи з 01.01.2004 року по [INFO], а також її перебування на утриманні останнього. До початку судового засідання від заявниці надійшло клопотання з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить її задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, незаборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню, це: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки. Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 року № 5-рп/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 30.10.2019 року у справі № 643/6799/17 зазначив, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що доводити такий факт слід документами та доказами того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні відносини - свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 18.10.2021 року ВДРАЦС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів). Як вбачається із будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS] , 15.07.1995 року у вказаному житлі було зареєстровано місце проживання [PERSON] . Вищевказана квартира належить на праві спільної сумісної власності заявниці [PERSON] та її сину [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 31.08.1994 року. Місце проживання заявниці у вказаному житлі зареєстроване з 11.11.1984 року. Із наведеного слідує, що померлий [INFO] [PERSON] та заявниця [PERSON] спільно проживали за однією адресою понад 20 років. Судом також встановлено, що з 06.09.2014 року [PERSON] перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за віком згідно ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 - IV від 09.07.2003 року. Також, заявниця є собою з інвалідністю II групи з 02.08.2021 року довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 12ААВ № 498389 від 08.09.2021 року. Згідно довідки про доходи № 0338 8231 3880 3318/6142 від 02.12.2021 року за період з червня по листопад 2021 року, розмір щомісячної пенсії [PERSON] за віком становив 1965 грн. 56 коп. Згідно листа ГУ ПФУ у Волинській області № 13657-13465/С-02/8-0300/21 від 17.11.2021 року розмір пенсійної виплати [PERSON] станом на грудень поточного року становить 2041 грн. 26 коп. У зв`язку зі станом здоров`я з 12.08.2002 року заявниця не працює, що підтверджується її трудовою книжкою [NUMBER] від 21.12.1976 року. У свою чергу, [PERSON] перебував на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по інвалідності з 25.03.2014 року, а з 04.04.2018 року переведений на пенсію за віком. Згідно довідки про доходи від 02.12.2021 року № 0300-0210-8/49846 за період з травня по жовтень 2021 року [PERSON] , який помер [INFO] , отримував щомісячно пенсію у розмірі 6382 грн. 18 коп. Також, [PERSON] постійно працював, що підтверджується його трудовою книжкою [NUMBER] від 26.11.1980 року, а саме по день смерті працював на посаді інженера - електроніка першої категорії в комплексній лабораторії вимірювальних приладів та електроніки Приватного акціонерного товариства "СКФ Україна". Той факт, що [PERSON] та [PERSON] в період часу з 01.01.2004 року по [INFO] проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, а також факт перебування заявниці на утриманні померлого підтвердили в ході розгляду справи свідки [PERSON] та [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст.ст. 384, 385 КК України, що підтверджується їх підписами, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази. Згідно ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням всіх досліджених доказів в їх сукупності, суд вважає доведеним те, що заявниця [PERSON] та померлий [INFO] [PERSON] з 01.01.2004 року по день смерті останнього, проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. Вони підтримували фактичні сімейно-шлюбні відносини, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Крім того, [PERSON] перебувала на утриманні чоловіка. Як встановлено судом, встановлення факту перебування на утриманні та проживання однією сім`єю без шлюбу з [PERSON] необхідно заявниці для реалізації права на проведення перерахунку її пенсії, а саме: перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника після смерті [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] , заінтересована особа: ГУ ПФУ у Волинській області, про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved