Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

В листопада 2021 року позивач звернулася із вказаним позовом до суду, вказавши, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно. З метою оформлення спадщини [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Деражнянського нотаріального округу Бас Л.Й., яка повідомила, що не може видати свідоцтво про спадщину, оскільки на день смерті [PERSON] разом з ним за однією адресою були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які вважаються такими, що прийняли спадщину. Проте, позивачка стверджує, що відповідачі з ними не проживають, тому просить визнати їх такими, що не прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Ухвалою судді від 29.11.2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідачі у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надали, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явилася, натомість, як вбачається з наявної в матеріалах справи заяви останньої, розгляд справи просить проводити за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, натомість, від останніх надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності із визнанням позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Разом з тим, у статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Крім того, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] в с. Коржівці Деражнянського району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . На момент смерті спадкодавця [PERSON] за адресою його проживання: [ADDRESS] , було зареєстровано місце проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, зареєстрованого Коржівецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис №2, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, та отримали прізвища " [PERSON] " та " [PERSON] " відповідно. Так, із довідки №476 від 12.10.2021 року, виданої в.о. завідувачем ВНАП Деражнянської міської ради Інною Масловською, підтверджується факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою. Проте, позивач стверджує, що відповідачі за вказаною адресою не проживають. Відповідний факт відповідачами не спростовано. Прийняття спадщини або відмова у прийнятті спадщини - це дія спадкоємця, яка засвідчує про його згоду або незгоду вступити в спадкові права. Враховуючи викладене, також те, що наявність реєстрації місця проживання відповідачів за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вони постійно проживали зі спадкодавцем, оскільки сама по собі така реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємці проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, спростовуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом, а тому суд задовольняє позов повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved