Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 13.06.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., зареєстрований в реєстрі за № 4728, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 70405,25 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що у січні 2022 року позивачу стало відомо про існування ВП №59662363 про стягнення з нього на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № Z06.00501.003925511 від 08.05.2018 у сумі 70405,25 грн. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису від 13.06.2019 №4728 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. Вважає, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Ухвалою суду від 07.02.2022 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У своїй позовній заяві прохав розгляд справи проводити у його відсутність, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився, про день час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Натомість, 18.03.2022 відповідачем направлено відзив на позовну заяву, в якому відповідач прохає відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] у повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу було подано передбачені законом документи в оригіналі, та які цілком підтверджували наявність та безспірність кредитної заборгованості та були достатньою правовою підставою для вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису. Треті особи приватний нотаріус Горішньоплавнівський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., до суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 13.06.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4728 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» невиплачених в строк грошових коштів на підставі кредитного договору №Z06.00501.003925511 від 08.05.2018, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 08.10.2018. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.11.2019 по 03.05.2019 включно у розмірі 70405,25 грн, з яких 30221,58 грн - строковий основний договір; 6230,81 грн - прострочений основний борг; 5312,16 грн - прострочені проценти; 548,45 грн - строкові проценти; 981,01 грн - строкова плата за обслуговування кредиту; 9216,08 грн - прострочена плата за обслуговування кредиту; 15995,16 грн - пеня; 1900 грн - плата за вчинення виконавчого напису (зворотній бік а.с.6). Головним державним виконавцем Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лепчанським В.В. 31.07.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №59662363 з примусового виконання виконавчого напису № 4728 від 13.06.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. (а.с.6). Згідно зі ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб) строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили ; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22.02.2017, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Суд наголошує, що відповідачем в обґрунтування своїх заперечень не подано до суду нотаріально посвідченого кредитного договору № Z06.00501.003925511 від 08.05.2018. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 06.06.2019 в справі № 750/1627/18, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, з точки зору ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 по справі №310/9293/15. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 по справі № 6-887цс17. Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому відповідачем нотаріусу кредитному договору та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має кредитор при зверненні до нотаріуса. З огляду на викладене, доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву про законність вчиненого нотаріусом виконавчого напису є необґрунтованими та неспроможними. Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірності заборгованості позивача перед відповідачем, не спростованої останнім, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved