Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

Заявники звернулися до суду в порядку окремого провадження зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтували тим, що 06 листопада 2010 року між ними зареєстровано шлюб. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Між заявниками сімейне життя не склалось, стосунки погіршились, відносини фактично припинені та спільне господарство не ведеться. Заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у вихованні та утриманні спільної дитини, що засвідчено нотаріально посвідченою угодою. За таких обставин, просили шлюб, укладений між ними, розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02 лютого 2022 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду на 16 березня 2022 року. В судовому засіданні кожний зі заявників підтримали подану заяву. Пояснили, що збереження родини суперечить їх інтересам та наполягали на її задоволенні. Спільно не проживають за твердженням заявника з листопада 2020 року, за твердженням заявниці восени 2021 року, оскільки деякий час мали намір зберігати родину. Заявниця [PERSON] повідомила, що поки має намір залишити прізвище [PERSON] . Заслухавши пояснення заявників, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 36, 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. В силу ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до вимог ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 листопада 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1826, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Cторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Згідно договору, укладеного між батьками про участь у вихованні та утриманні дитини від 14.05.2021, сторони досягли згоди стосовно визначення місця проживання дитини, участі у спілкуванні та вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо, та розміру аліментів на дитину. Враховуючи викладене вище, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним. Після розірвання шлюбу заявниці залишити прізвище [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved