Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-18 00:00:00

У вересні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 14.06.2002 між сторонами по справі було зареєстровано шлюб. У спільному шлюбі у сторін народилась дитина: син - [PERSON] , [INFO] . У квітні 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Наразі дитина є повнолітньою та навчається у Київському національному університеті будівництва і архітектури на денній формі навчання. Так, плата за навчання становить 17200,00 грн. за один навчальний рік. Окрім цього, син потребує кошти на проїзд, придбання навчально-методичних посібників, підручників тощо, проте у зв`язку із навчанням не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач працює та одержує заробітну плату, у зв`язку з цим має змогу надавати матеріальну допомогу сину, однак добровільно цього не робить. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до припинення навчання або до досягнення [PERSON] , [INFO] , двадцяти трьох років. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.10.2021 відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 11.02.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що вимога позивача про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) є необґрунтовано великою та не враховує його реального матеріального положення. Наразі відповідач перебуває в шлюбі з іншою громадянкою України, щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг, придбання харчових продуктів, сезонного одягу та лікування, оскільки має хронічне захворювання. У зв`язку з цим відповідач не заперечує про стягнення з нього аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, але у розмірі 1/10 частки з усіх видів заробітку (доходу). 16.02.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вона наголошує, що у відповідача у новому шлюбі немає дітей та непрацездатної дружини, яка б перебувала на його утриманні. Зазначила, що жодних доказів, які б свідчили про непрацездатність (обмежену працездатність) відповідача до відзиву на позовну заяву не додані. Наголосила, що до позовної заяви не надано доказів про розмір стипендії сина, у зв`язку з тим, що він навчається на платній (контрактовій) основі і не має право на отримання стипендії. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 14.06.2002 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві 14.06.2002, про що зроблено відповідний актовий запис №418. Від шлюбу сторони мають дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві 25.01.2003, про що зроблено відповідний актовий запис №109. Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.04.2013 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , зареєстровний за адресою: [ADDRESS] ) навчається на другому курсі денної форми навчання будівельно-технічного факультету Київського національного університету будівництва і архітектури, про що свідчить довідка, видана 13.09.2021 Київським національним університетом будівництва і архітектури №236. Також зазначено, що навчання закінчується 30.06.2024. Загальна вартість навчання за один навчальний рік становить 17200,00 грн., що підтверджується укладеним 02.09.2020 між [PERSON] та Київським національним університетом будівництва і архітектури, в особі ректора Кулікова Петра Мусійовича, договором № Маркет-1617. [PERSON] працює у Клінічній лікарні «Феофанія» Державного управління справами, за період з липня 2021 року - грудня 2021 року отримав заробітну плату з урахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору у загальному розмірі 97905,80 грн., що підтверджується виданою 31.01.2022 Клінічною лікарнею «Феофанія» Державного управління справами довідкою про доходи №15. Згідно з ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дочки, сина, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Судом достовірно встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем. Разом з цим, судом встановлено, що відповідач є працездатним та має можливість отримувати дохід, інших дітей та непрацездатних осіб на утримані не має. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання спільного сина сторін - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь держави. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved