Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на ті обставини, що з 01.06.2021 р. є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , у якій зареєстрований відповідач, який не проживає у ній без поважних причин тривалий час, більше десяти років. 09.07.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 12.07.2021 року позивачем усунуто недоліки позову та надана уточнена позовна заява, в якій позивач просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою та зняти його з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.08.2021 р. у справі відкрито провадження. Представник позивача [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву (вх. 3721 від 21.01.2022 року) про розгляд справи без участі позивача та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до [PERSON] з до суду не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач 01.06.2021 р. зареєстрував право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01 червня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Бутенко Н.П. У зазначеній квартирі зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який не проживає у ній тривалий час без поважних причин, чим створює перешкоди позивачу у володінні та користуванні квартирою. Згідно довідки кооперативу «Учитель 8», від 17 серпня 2021 року № 6-21, [PERSON] , 1986 року народження, із слів матері, [PERSON] , та сусідів з 2012 року не мешкає в квартирі за адресою: [ADDRESS] . За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.» Відповідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; реєстр територіальної громади - база даних, призначена для зберігання, обробки, використання визначеної цим Законом інформації, що створюється, ведеться та адмініструється органом реєстрації для обліку осіб, які проживають на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці; Відповідно до абз.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: «Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.». З системного аналізу зазначених норм вбачається, що реєстрація місця проживання сама по собі здійснюється з метою обліку і не може породжувати жодного права, в тому числі права користування. І навпаки, лише наявне право користування майном може бути підставою для наявності реєстрації місця проживання чи перебування в цьому майні. А тому, наявна реєстрація Відповідача не свідчить про наявне в відповідача право користування зазначеним майном. Відповідно до п.26 Постанови Кабінету міністрів No207 від 02.03.2016 року Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає у вказаній квартирі з 2012 року та своєю реєстрацією створює перешкоди власнику у володінні та користуванні квартирою, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved