Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 1. Виклад позиції позивача. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який до дня смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 67,00 кв.м, житловою площею 40,40 кв. м, належна йому на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 12.08.2003 приватним нотаріусом Тростянецького нотаріального округу Вихватнюк Л.А. за № 1907, а також на 19/100 частки комплексу будівель та споруд, загальна площа 2861,3 кв.м, розташованих за адресою: [ADDRESS] , що належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10.03.2006 приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Вихватнюк Л.А. за № 452, договору купівлі-продажу, посвідченого 29.04.2004 приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Вихватнюк Л.А. за № 833, акт прийняття-передачі 29.04.2004, акт прийняття передачі 13.03.2006. Батько за життя заповіту або спадкового договору не склав. 06 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області із заявою про прийняття спадщини після померлого батька. Також із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася дружина покійного батька - [PERSON] від свого імені, та від імені неповнолітнього [PERSON] , як його законний представник. Однак, 20 серпня 2019 року державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Також вказала на те, що у неї із батьком були теплі сімейні стосунки, за життя батько цікавився її життям, допомагав їй. І навпаки, із [PERSON] щонайменш три роки проживали окремо, не мали спільного бюджету, [PERSON] зневажливо ставилася до нього, і не раз вчиняла конфліктні ситуації та своєю поведінкою провокувала його. Так, зокрема, за її зверненням, за нецензурну лайку батька було притягнуто до адміністративної відповідальності. Окрім того, за позовом [PERSON] з її батька стягувалися аліменти на утримання [PERSON] , присуджені на підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 10.03.2017 у розмірі 1 500 грн із 24.01.2017. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Враховуючи те, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті батька, вчасно подала заяву про прийняття спадщини, тому просить суду визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 67,00 кв.м, житловою площею 40,40 кв.м у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а також на 19/300 частин комплексу будівель та спору, загальна площа яких 2861,3 кв.м, розташованих за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті батька. Відповідачі відзиву на позовну заяву не подали. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи Представник третьої особи,\~яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без їх участі. ІІІ. Пояснення сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, а саме визнав позов в частині визнання за позивачем права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 67,00 кв.м, житловою площею 40,40 кв.м у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки дана квартира придбана спадкодавцем до шлюбу, є його особистою приватною власністю, яка підлягає поділу між всіма спадкоємцями першої черги в рівних частках. Проте, в частині визнання права власності на 19/300 частин комплексу будівель та спору, загальна площа яких 2861,3 кв.м, розташованих за адресою: [ADDRESS] визнав лише на 19/600 частин вказаного комплексу будівель та споруд. На обґрунтування своєї позиції вказав на те, що вказане нерухоме майно було придбано спадкодавцем під час шлюбу із [PERSON] , тому є спільним сумісним майном подружжя, і до спадкової маси відноситься тільки та частина, яка могла належати покійному за життя. Тобто, це половина 19/100 частини комплексу будівель та споруд, оскільки інша належить дружині померлого [PERSON] . ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом установлено, що з 12.12.2003 і по день смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією\~свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис № 206 (а.с.152, том 1). У період шлюбу із [PERSON] , 10.03.2006, на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] придбав 19/100 комплексу, будівель та споруд, загальна площа яких 2861,3 кв.м, розташованих за адресою: [ADDRESS] . 12.08.2003 на підставі договору дарування [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 67,0 кв.м, житловою площею 40,4 кв.м. Вказані вище обставини підтверджуються Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06.02.2019 з якої видно, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 67,0 кв.м, житловою площею 40,4 кв.м належить [PERSON] на праві приватної власності, підстава виникнення права власності: договір дарування, ВАМ985788, посвідчений 12.08.2003 приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Вихватнюк Л.А. за Р№1907 (а.с.24), а на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] належить 19/100 комплексу, будівель та споруд, загальна площа яких 2861,3 кв.м, розташованих за адресою: [ADDRESS] , підстава виникнення договір купівлі-продажу, ВСР 126383, посвідчений 10.03.2006 приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Вихватнюк Л.А. за Р№452; підстава виникнення договір купівлі-продажу, ВВС 187187, посвідчений 10.03.2006 приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Вихватнюк Л.А. за Р№833; акт прийняття-передачі 29.04.2004; акт прийняття-передачі 13.03.2006; договір купівлі-продажу ВВС 187187 29.04.2004 посвідчений приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Вихватнюк Л.А. за Р№833; акт прийняття-передачі 29.04.2004 (а.с.25, том 1). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 07 серпня 2019 року, актовий запис 16 (а.с. 36, том 1). Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилася спадщина\~за законом,\~яка складається,\~в тому\~числі з квартири [ADDRESS] , загальною площею 67,00 кв.м, житловою площею 40,40 кв.м, а також на частину комплексу будівель та спору, загальна площа яких 2861,3 кв.м, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією спадкової справи № 10/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , після смерті останнього його діти, позивач [PERSON] та [PERSON] , а також дружина [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с. 78-88, том 1). Родинні відносини між позивачем [PERSON] , відповідачем [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджуються копіями свідоцтв про народження позивача серії [NUMBER] , виданого повторно 30 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ладижинського управління юстиції Вінницької області та відповідача [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 18.08.2005 Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, де батьком записаний [PERSON] (а.с. 35, 152, том 1). Відповідно до постанови завідувача Другої тростянецької Державної нотаріальної контори Кощеєвої Г.С. від 20 серпня 2019 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з тим, що вона не надала документи, що підтверджують право власності на будь-яке майно (а.с. 13). У повідомленні завідувача Другої тростянецької Державної нотаріальної контори Кощеєвої Г.С. від 24.05.2019 № 342/02-14, яке направлене [PERSON] зазначено, що від дружини померлого [INFO] [PERSON] [PERSON] було подану заяву про прийняття спадщини, в якій вона вказала, що претендує на Ѕ частку в спільному майні подружжя, у тому числі і на частину майнового комплексу, що знаходиться в [ADDRESS] . Дане майно є об`єктом права спільної сумісної власності, як таке, що набувалося ними під час перебування у шлюбі, зареєстрованому Ладижинським відділом РАГС Вінницької області 12 грудня 2003 року. У разі оспорювання майнових прав [PERSON] вона має право звернутися до суду. Якщо до 24 липня 2019 року від неї не буде отримана відповідь про звернення до суду, свідоцтво про право власності на Ѕ частку в спільному майні подружжя буде видано дружині (а.с.88). V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцевих положень» Сімейного кодексу України (далі СК України), зазначений кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом, тобто з 01 січня 2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції), норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню як норми Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі КпШС України) так і норми СК України. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Згідно зі статтею 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, померлий [INFO] [PERSON] 12.08.2003 на підставі договору дарування набув право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 67,0 кв.м, житловою площею 40,4 кв.м. Враховуючи, що спірна квартира придбана до набрання чинності\~СК України, тому вирішуючи спір в цій частині позовних вимог суд застосовує до спірних правовідносин положення\~КпШС України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин. Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або у порядку спадкування, згідно з положеннями\~статті 24 КпШС України\~є власністю кожного з них (роздільним майном). Аналогічні положення закріплено у пунктах 1, 2 частини першої\~статті 57 СК України. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 67,0 кв.м, житловою площею 40,4 кв.м. є обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці першої черги за законом мають право на 1/3 частки кожному у спадковому майні. Позовні вимоги в цій частині визнаються відповідачами та неоспорюються. Судом також встановлено, що у період шлюбу із [PERSON] , 10.03.2006, на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] придбав 19/100 комплексу, будівель та споруд, загальна площа яких 2861,3 кв.м, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Установивши, що спірне нерухоме майно, а саме 19/100 часток комплексу, будівель та споруд було придбано за час перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, а позивач [PERSON] не спростувала презумпцію спільності майна подружжя, суд дійшов висновку\~про те, що вказане нерухоме майно є спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та \~ [PERSON] , частки у майні подружжя є рівними відповідно положення ч.1 ст.70 СК України, а тому суд, вважає, що підлягає поділу спадкове майно після смерті [PERSON] у вигляді 1/2 частки цього майна між спадкоємцями. За таких обставин, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності по 19/600 часток комплексу, будівель та споруд, що перебували у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] та \~ [PERSON] . В інших вимогах позову [PERSON] відмовити.

Outcome: partial