Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В позовній заяві посилається на те, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.07.2012 є власником квартири [ADDRESS] . В 2011 році з її дозволу в даній квартирі був прописаний відповідач [PERSON] . З моменту прописки по теперішній час відповідач ніколи не проживав та не з`являвся в квартирі, його особистих речей в квартирі немає. Витрати,які пов`язані на утримання майна, несе виключно позивач. Із-за небажання добровільно виписатись з займаного житлового приміщення, порушено права позивача, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 квітня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.07.2012 є власником квартири [ADDRESS] . В 2011 році з її дозволу в даній квартирі був прописаний відповідач [PERSON] . З моменту прописки по теперішній час відповідач ніколи не проживав та не з`являвся в квартирі, його особистих речей в квартирі немає, що підтверджується Довідкою № 39 Квартального комітету №8 Фортечного району м. Кропивницького від 09.02.2022. Згідно актів від 03.05.2019,10.08.2020,09.10.2021 підписаними свідками та головою квартального комітету, відповідач [PERSON] в квартири [ADDRESS] , не проживає з 02.07.2011, ніяких його особистих речей, в тому числі одягу, меблі та інших предметів в квартирі не знаходиться. Оскільки за\~вищезазначеною адресою\~зареєстрований відповідач,\~позивач не\~може в\~повній мірі\~реалізувати своє\~право на\~вільне володіння,\~користування та\~розпорядження вказаним\~майном, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, що об`єктивно порушують права власника будинку. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вимогами ст.\~71\~Житлового кодексу\~України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців.\~\~ Згідно до ст.\~72\~ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач вселилась у спірну квартиру в якості члена сім`ї власника житлового будинку і набула право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідач спільним побутом із позивачами не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч.2 ст. 406 ЦК України. Згідно із ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (Постанова №702/101/18 від 14.08.2019). Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18). З таких підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 386, 391, 393, 405 ЦК України,

Outcome: approved