Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-14 00:00:00

02.08.2021р. [PERSON] та [PERSON] звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до КП «Дніпровська міська студія телебачення» Дніпровської міської ради, [PERSON] , [PERSON] про визнання інформації недостовірною, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, заборону розповсюдження недостовірної інформації (а.с. 1-14). 03.08.2021р. судом направлений запит щодо встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідачів і згідно з відповіддю, яка надійшла до суду 19.08.2021р., відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою на території Соборного району м. Дніпра, відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою на території Бабушкінського району м. Дніпра (а.с. 55-56). Ухвалою судді Наумової О.С. від 24.08.2021р. позовну заяву залишено без руху і позивачам наданий строк на усунення її недоліків (а.с. 57). Ухвалою судді Наумової О.С. від 23.11.2021р. відкрито провадження по справі та розгляд справи відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 64). В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 30.07.2020р. будівельники сусідів [PERSON] і [PERSON] по [ADDRESS] почали ламати дерев`яну конструкцію, розташовану на даху господарської будівлі домоволодіння по [ADDRESS] , що належить [PERSON] , не реагуючи на зауваження позивачів. Пояснили, що після крадіжки в сусідів, позивачі поставили захисну дерев`яну огорожу на даху своєї господарської будівлі. З сусідської будівлі-сараю на позивачі була спрямована відеокамера, відеозйомка велася без дозволу, без логотипів телеканалу «Дніпро TV». Під час зйомки робітники відповідачів [PERSON] і [PERSON] нищили майно позивача, монтували дах сараю над ділянкою позивачів. Журналіст і оператор телеканалу «Дніпро TV» проігнорували заборону позивачів на зйомку приватної території. 05.08.2020р. [PERSON] дізнався про розміщення [INFO] телеканалом «Дніпро TV» у мережі Інтернет відзнятого 30.07.2020р. відео-сюжету під назвою «[INFO] » за рядом посилань: [INFO] ; [INFO] ; [INFO] / [INFO] /; [INFO] ; [INFO] ; [INFO] Звернення позивачів і сусідів до телеканалу «Дніпро TV» з листом «Про спростування недостовірної інформації» з вимогою заборони поширення сюжету проігноровані, листи не отримані. Зазначив, що директором телеканалу «Дніпро TV» є [PERSON] , яка є родичкою [PERSON] , що видно з соціальній мережі Facebook. 25.03.2021р. позивач звернувся до Комісії з журналістської етики зі скаргою на сюжет каналу «Дніпро TV» «[INFO] ». За результатами розгляду скарги Комісією з журналістської етики визначені порушення у сюжеті вимог пунктів 3, 6, 9, 13 Кодексу етики українського журналіста, висловлено телеканалу «Дніпро TV» публічний осуд. Вважав, що висвітлена у сюжеті інформація є недостовірною, а зйомка без дозволу є втручанням у особисте життя, адже журналістами не висвітлювалося суспільно важливої події. У сюжеті викладено недостовірну інформацію про те, що позивачі заважають відповідачам [PERSON] і [PERSON] здійснювати реконструкцію сараю, на що в останніх є відповідні дозвільні документи. Наявний лише будівельний паспорт, виданий ще 22.03.2019р. № 16/28-54 [PERSON] (доньці [PERSON] ) і повідомлення про початок будівельних робіт від жовтня 2019 року. Будівельний паспорт і повідомлення про початок будівельних робіт [PERSON] не видавалися. Стосовно поданої в сюжеті інформації про те, що позивачі заважають відповідачам у будівництві сараю, пояснив, що спір виник не з причин будівництва сараю, а з причин його законності, недодержання санітарно-будівельних і пожежних норм. У сюжеті не відображено позиції позивачів, сусідів суміжних ділянок з цього приводу, а журналістами не вивчено досконало питання спору, не запрошено відповідних спеціалістів, не зібрано доказів, внаслідок чого викривлено інформацію. [PERSON] у сюжеті вказує, що розміщена між нашими сусідськими ділянками цегляна споруда є парканом, що вказує на незаконність прибудови сараю до паркану. [PERSON] в сюжеті зазначає, що «земля его и воздух оказывается его». З чого слідує, що сусіди прибудували незаконно сарай до паркану й винесли за його межі дах, зі скатом на ділянку позивачів, що є порушенням будівельних, санітарних і пожежних норм. Також порушені права інших сусідів збудуванням впритул до іншої сусідської будівлі сараю. Проте сюжет містить перекручені і неправдиві відомості про правомірність будівництва сараю-будівлі. Поширена в сюжеті інформація містить фактичні твердження, що підтверджено Експертним лінгвістичним висновком Інституту української мови НАН України. Стосовно висвітленої інформації про те, що позивач «зажадав за автограф одну тисячу доларів» за надання згоди на приватизацію сусідської ділянки, пояснив, що не був і не є власником суміжної ділянки з [PERSON] і [PERSON] , а є лише правокористувачем, він ніколи не був запрошений на комісію по земельним спорам, підтвердженням чого є виклик на розгляд земельного спору власника домоволодіння і земельної ділянки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за заявою [PERSON] . Ніколи не виступав проти приватизації [PERSON] і [PERSON] їхньої земельної ділянки, тому й не міг надавати дозвіл на приватизацію. Інформація про те, що позивач «погрожував життю і здоров`ю родичів [PERSON] і її сину, зокрема, «накинувся на нього з кувалдою», а ті «знімали побої у лікарні [PERSON] », і коментар будівельника Михайла Глеби про те, що позивач «погрожував визвати судових приставів аби знести сарай» нічим не підтверджена, відповідного кримінального провадження не існує. Сюжет висвітлює недостовірні факти про позивача і його сім`ю, що паплюжить його честь, гідність і ділову репутацію, оскільки, відомості, що містяться в репортажі, давали підстави стверджувати особам, які переглянули цей сюжет, про вчинення позивачем правопорушення, виставили його перед суспільством та колегами у вкрай негативному світлі, зважаючи на професійну діяльність позивача як адвоката. Висловлювання журналіста із посиланням на професійну діяльності позивача (адвокат) принижена ділова репутація. На підставі вищевикладеного, просили суд: визнати недостовірною та такою, що кривдять [PERSON] та [PERSON] , гідність, честь та недоторканість ділової репутації, подану КП «Дніпровська міська студія телебачення» Дніпровської міської ради [INFO] в сюжеті «[INFO] » в мережі Інтернет, зокрема: «камінь спотикання - сарай, адвокат Юрій Ільєнко заважає реконструювати його пенсіонерці [PERSON] та її сусідці [PERSON] »; «чоловік зажадав тисячу доларів за автограф»; «три года назад он с кувалдой накинулся на моего сына»; «за словами [PERSON] така поведінка вже норма для адвоката та його дружини»; «вони усіляко намагаються завадити закінчити ремонт сараю»; «взяв кувалду огромну і говорить я все поб`ю, визову яких то приставів, що ви тут не робили, короче вас тут пов`яжуть». Зобов`язати КП «Дніпровська міська студія телебачення» Дніпровської міської ради протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену [INFO] в сюжеті «[INFO] » відносно [PERSON] та [PERSON] , шляхом опублікування на веб-сторінці КП «Дніпровська міська студія телебачення» Дніпровської міської ради в мережі Інтернет https://dnipro.tv статті під заголовком «Спростування недостовірної інформації щодо [PERSON] та [PERSON] » з посиланням на рішення суду наступного змісту: «Інформація поширена КП «Дніпровська міська студія телебачення» Дніпровської міської ради (Телеканал «Дніпро TV») [INFO] в сюжеті під назвою «[INFO] » в мережі Інтернет є недостовірною, оскільки ґрунтувалася на неперевірених фактах, які в свою чергу, порушують права [PERSON] та [PERSON] на повагу до її гідності, честі та недоторканість ділової репутації. Зокрема, подана в сюжеті інформація: «камінь спотикання - сарай, адвокат Юрій Ільєнко заважає реконструювати його пенсіонерці [PERSON] та її сусідці [PERSON] »; «чоловік зажадав тисячу доларів за автограф»; «три года назад он с кувалдой накинулся на моего сына»; «за словами [PERSON] така поведінка вже норма для адвоката та його дружини»; «вони усіляко намагаються завадити закінчити ремонт сараю»; «взяв кувалду огромну і говорить я все поб`ю, визову яких то приставів, що ви тут не робили, короче вас тут пов`яжуть», є необґрунтовано та такою, що не відповідає дійсності. Враховуючи вищевикладене, КП «Дніпровська міська студія телебачення» Дніпровської міської ради (Телеканал "Дніпро TV") приносить свої вибачення за завдані незручності та сподівається на Ваше взаєморозуміння». Зобов`язати [PERSON] спростувати поширену відносно [PERSON] та [PERSON] недостовірну інформацію, шляхом вручення позивачам листа наступного змісту: «Подана мною інформація під час інтерв`ю в сюжеті під назвою «[INFO] » в мережі Інтернет є недостовірною, в зв`язку з цим я прошу вибачення за створені Вам з мого боку незручності та сподіваюся на Ваше взаєморозуміння». Зобов`язати КП «Дніпровська міська студія телебачення» Дніпровської міської ради (Телеканал «Дніпро TV») вилучити поширений [INFO] в мережі Інтернет сюжет під назвою «[INFO] » за наступними посиланнями: - [INFO] ; - [INFO] - [INFO] - [INFO] - [INFO] - [INFO] а також на усіх інформаційних ресурсах, телеканалів та соціальній мережі, які позивачам невідомі, поширену через мережу Інтернет КП «Дніпровська міська студія телебачення» Дніпровської міської ради в сюжеті «[INFO] ». Заборонити КП «Дніпровська міська студія телебачення» Дніпровської міської ради, [PERSON] і [PERSON] використовувати, розповсюджувати будь-яким чином (по телебаченню, в пресі, по радіо, в мережі Інтернет, зовнішній рекламі, в місцях публічного розповсюдження інформації, в інтерв`ю, в розмовах з будь-якими особами тощо) негативну та недостовірну інформацію відзняту 30.07.2020р. і поширену [INFO] в сюжеті «[INFO] » відносно [PERSON] та [PERSON] , зокрема: «камінь спотикання - сарай, адвокат Юрій Ільєнко заважає реконструювати його пенсіонерці [PERSON] та її сусідці [PERSON] »; «чоловік зажадав тисячу доларів за автограф»; «три года назад он с кувалдой накинулся на моего сына»; «за словами [PERSON] така поведінка вже норма для адвоката та його дружини»; «вони усіляко намагаються завадити закінчити ремонт сараю»; «взяв кувалду огромну і говорить я все поб`ю, визову яких то приставів, що ви тут не робили, короче вас тут пов`яжуть». Також просив компенсувати за рахунок КП «Дніпровська міська студія телебачення» Дніпровської міської ради судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу. Відповідач - КП «Дніпровська міська студія телебачення «Дніпровської міської ради (телеканал «Дніпро TV») позовні вимоги не визнав. 12.01.2022р. представник відповідача - адвокат Вороновська О.В. (діє на підставі ордеру від 22.12.2021р. - а.с. 74) надав відзив на позовну заяву (а.с. 80 - 88), у якому вважав вимоги позивачів необґрунтованими та безпідставними. В сюжеті телеканалу «Дніпро TV» «[INFO] », який опубліковано [INFO], доступному за посиланням [INFO], журналісти КП «Дніпровська міська студія телебачення» ДМР висвітлювали суспільно важливу тему, яка становить широкий інтерес для громадськості, а саме, протистояння з сусідами. Дискусія на зазначену тему є актуальною для багатьох мешканців не тільки міста Дніпра, але й інших міст України. В сюжеті висвітлений конфлікт між мешканцями будинків за адресою: [ADDRESS] [PERSON] і [PERSON] та їх сусідами - [PERSON] та [PERSON] , який виник через побудову господарських приміщень, які територіально займають повітряний простір над ділянкою позивачів. В сюжеті журналістом надається можливість висловити свою точку зору на ситуацію всім сторонам конфлікту, будівельнику [PERSON] , який працює на будівництві за адресою: [ADDRESS] , поліцейським, що з`явилися на виклик позивача [PERSON] , які вважають, що у [PERSON] не має бути проблем з добудовою сараю. Жодних правопорушень з боку журналістів КП «Дніпровська міська студія телебачення», поліцейськими зафіксовано не було. В сюжеті висвітлені дії будівельника [PERSON] та позивачки [PERSON] щодо руйнування дерев`яних конструкцій та залізного огородження на даху сараю [PERSON] . В сюжеті відповідачі розповідають про історію конфлікту, в тому числі про побої зі сторони [PERSON] сина [PERSON] : «три года назад он с кувалдой накинулся на моего сына» тощо. Позивач [PERSON] у розмові з журналістом також висловив своє бачення ситуації про те, що забудова відбувається на його території. Виходячи з рішення комісії з журналістської етики від 30.04.2022р., [PERSON] була надана змога пояснити свою позицію і поведінку, що засвідчується присутністю його позиції у сюжеті і тезами про те, що сусідські будівельники руйнують його майно та працюють на його території. За словами будівельника [PERSON] : «я достатньо довго працюю в будинку та весь час є конфлікти з сусідом. Перший раз він наїхав на зварювальників, взяв кувалду огромну і говорить я все поб`ю, визову яких то приставів що ви тут не робили, короче вас тут пов`яжуть». Сюжет закінчується коментарем юристки [PERSON] щодо шляхів вирішення подібних конфліктних ситуацій. У сюжеті журналісти КП «Дніпровська міська студія телебачення» ДМР поширили інформацію, що стосується певних фізичних осіб, вказана інформація є достовірною, тобто такою, яка відповідає дійсності. Вважав, що позивачем не надано належних доказів, які підтверджують недостовірність висвітленої у сюжеті інформації. Натомість журналісти надавали інформацію на підставі доказів, що свідчили про очевидну достовірність висвітленої інформації. За своїм характером спірна поширена інформація містить достовірні відомості, що підтверджується офіційним документами (листом Комісії з питань розгляду земельних спорів від 22.04.2016р. № 0-6(15), будівельним паспортом реконструкції індивідуального житлового будинку та господарських будівель і споруд [ADDRESS] від 22.03.2019р., іншою отриманою від учасників конфлікту та інших осіб інформацією, які не є працівниками каналу. Вважав, що журналістами надана об`єктивна оцінка дій всіх сторін конфлікту, що є оціночними судженнями. Будь-яке з висловлювань, авторство яких належить безпосередньо журналісту КП «Дніпровська міська студія телебачення» у вказаному сюжеті не може сприйматись інакше, ніж як власна оцінка реальних подій, висловлювань інших осіб з питань, що становили на момент виходу сюжету предмет жвавого суспільного інтересу, і така оцінка не може бути перевірена на предмет її достовірності/недостовірності, оскільки йдеться про висловлення журналістом власної точки зору. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала. 01.03.2022р. надала відзив на позовну заяву (а.с. 123 - 126), у якому вказала, що вважала себе неналежним відповідачем. Зазначила, що не створювала, не монтувала і не розміщувала у мережі Інтернету жодних сюжетів. Розміщений на каналі « Ютуб » сюжет має форму нарізки окремих епізодів. Епізод з нею вирваний з контексту, оскільки у ньому не поставлені журналістом запитання, а є лише її відповідь із займенником «він». Тому не зрозуміло, на яке саме запитання вона відповідала і стосовно кого висловлювалася. Зазначила, що вони з сусідкою неодноразово давали інтерв`ю журналістам з приводу різних побутових і суспільних подій, однак стосовно позивачів ніколи не висловлювалися. Твердження позивачів про те, що хтось накинувся з кувалдою їх не стосується, все є припущеннями і домислами. Просила відмовити у задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] також позовні вимоги не визнала. 09.03.2022р. надала відзив на позовну заяву (а.с. 127 - 129), у якому вказала, що не висловлювалася стосовно позивачів у сюжеті жодним чином, не зазначала про них негативну або недостовірну інформацію. Вважала, що позивачами обрано невірний спосіб захисту права. Позивачі надали відповіді на відзив КП «Дніпровська міська студія телебачення «Дніпровської міської ради (а.с. 97 - 120), у яких наполягали на здоровленні позову і не погодилися з доводами телеканалу. Станом на день розгляду справи, відповідачі правом на надання заперечень на відповіді на відзив не скористалися. Враховуючи категорію спору, надані при первісному розгляді справи сторонами відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь, з яких вбачаються позиції сторін щодо спору, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) відповідно до положень ч.ч. 1, 3, 4 ст. 274 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України). При розгляді справи встановлені такі обставини справи і відповідні ним правовідносини. Оглядом офіційного сайта телеканалу «Дніпро TV» за посиланням [INFO] та відеохостингової системи «YouTube» установлено, що дійсно [INFO] о 16 год. 23 хв. телеканалом «Дніпро TV» розміщено відео-сюжет, знятий 30.07.2020р. під назвою « [INFO] ». Указаній сюжет розміщений також за рядом інших посилань (https://www.facebook.com/dniprotv/; https://t.me/dniprotv ; https://www. іnstagram.com /dniprotv/; [INFO] ; [INFO] ; [INFO] ). Оглядом відео встановлено, що відео починається із того, що [PERSON] скидує будівельні матеріали з будівлі. Потім [PERSON] , знімаючи на телефон зазначає «Вы не имеете право, журналисты, это делать». Потім позивач Ілієнко Ю.В. скидує будівельні матеріли з будівлі і сперечається із будівельниками. Надалі слідує коментар журналіста за кадром «Сварки погрози та залякування на [ADDRESS] , у приватному секторі сім років не вщухає конфлікт між сусідами. Камінь спотикання - сарай. Адвокат Юрій Ільєнко заважає реконструювати його пенсіонерці [PERSON] та її сусідці [PERSON] ». Потім [PERSON] (мешкає по [ADDRESS] ) коментує « [PERSON] -то там вышла крыша на его територию, там земля его и воздух, оказывается его, все не так, чтоб не делали - все не так, все против». Далі коментар журналіста «Конфлікт розпочався задовго до перебудови сараю, з приватизації, коли мешканці вулиці почали збирати для цього підписи, чоловік зажадав для цього 1000 доларів за автограф. Сусіди відмовилися годити чоловіку. Після цього відносини зіпсувалися». Далі [PERSON] (мешкає по [ADDRESS] ) прокоментувала на камеру «Три года назад он с кувалдой накинулся на моего сына, ма снимали побои в больнице [PERSON] ». Далі коментар журналіста « [PERSON] пройшли безліч комісій аби приватизувати землю і в результаті їм це вдалося без участі сусіда, але на цьому проблеми не закінчилися. Реконструкції потребував сарай. Отримавши дозвіл на перебудову, вони стали мішенню для сусіда [PERSON] та його дружини [PERSON] ». Далі [PERSON] (мешкає по [ADDRESS] ) говорить « [PERSON] мы уехали в командировку, то наш начатый в ремонте забор забит частоколом, то есть это полностью не дает нам физически возможность перекрыть крышу». Далі коментар журналіста «За словами [PERSON] , така поведінка - вже норма для адвоката та його дружини, вони усіляко намагаються завадити закінчити ремонт сараю». На відео [PERSON] , знаходячись на будівлі, сперечається із будівельником « [INFO] ». Далі слідує коментар журналіста «Під гарячу руку сусіда [PERSON] , окрім її сина, потрапили її родичі із [PERSON] , які допомагають відремонтувати сарай». Далі [PERSON] (будівельник) коментує «Просто давно тут працюю і все время скандали у нас з сусідами. Перший раз він наїхав на сварних, прямо взяв кувалду огромну і говорив - я все побью, щоб ви тут нічого не робили, вас тут пов`яжуть .. Далі коментар журналіста «Тільки-но будівельники приступають до роботи, відразу з`являється сусід, якій їм заважає» (відповідно відео, де [PERSON] відкидає будівельні матеріали з будівлі). Далі [PERSON] дає коментар журналісту «за мое право, он лазит по моей територии, он рушит все, ламает … я хочу строить третий этаж, в три этажа сарай. Это узаконено». На питання журналіста «покажите документы», [PERSON] відповідає «кто вы такой, чтоб я вам показывал». У цей час [PERSON] , знімаючи на свій мобільний телефон, звертається до журналістів, про те, що вони без дозволу знімають на її території. Далі коментар журналіста «Відмовившись спілкуватися із журналістами, пан [PERSON] зателефонував до поліції. Прибувши на виклик правоохоронці поспілкувалися із пані [PERSON] (на відео [PERSON] із двома поліцейськими) та перевірили дозвільні документи». Далі слідує коментар поліцейського, який, звертаючись до [PERSON] , зазначає «Ви якось приїдете, просто покажете документи, я думаю вопросов не будет, потому что я вижу как находиться это здание, у вас в документах указано, что здесь было ранее». Далі на відео [PERSON] і коментар журналіста «Писати зустрічну позику на сусідів ані [PERSON] , ані пані [PERSON] не захотіли. Вони лише хочуть аби подружжя залишило їх у спокої. Юристи також радять вирішити все мирним шляхом». Потім на відео [PERSON] (юристка) коментує «Це у нас буде розглядатися районним судом, тому є дуже висока вірогідність, що це може бути затягнено на роки. Перш за все треба сісти, обговорити і вийти із цього конфлікту самім, якщо це, звичайно можливо». Далі журналіст зазначає « [PERSON] , [PERSON] , Дніпро сьогодні». Сюжет завершується заставкою «Дніпро сьогодні». Позивачами долучені до позову колективні запити мешканців до телеканалу «Дніпро TV» щодо замовників зйомки, на які відповіді не надано (а.с. 17-19). На скаргу позивача [PERSON] від 25.03.2021р. до Комісії з журналістської етики на сюжет каналу «Дніпро TV» «Через що сваряться сусіди на [ADDRESS] », Комісією з журналістської етики ухвалене рішення про порушення у сюжеті вимог п. 3, 6, 9, 13 Кодексу етики українського журналіста, висловлено телеканалу «Дніпро TV» публічний осуд (а.с. 23 - 26). Позивачі стверджують, що поширена відповідачами вищенаведена інформація не відповідає дійсності, є недостовірною й порочить честь і гідність, ділову репутацію позивачів, а відеозйомка без їх дозволу є порушенням права на приватне життя. До позову долучено в копії відповідь на адвокатський запит адвоката Дивляш О.В. Департамента по роботі з активами Головного архітектурно-планувального управління від 21.04.2021р. № 121/19-138, яким повідомлено, що згідно даних інформаційної бази містобудівного кадастру містобудівні умови і обмеження, а також будівельний паспорт на забудову земельної ділянки по [ADDRESS] , [PERSON] управлінням не вдавались (а.с. 28). Також до позову долучено в копії відповідь на адвокатський запит адвоката Дивляш О.В. Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур від 27.04.2021р. № 5/5-95 про те, що відповідно до даних, що містяться у Віртуальному офісі, гр. [PERSON] для отримання адміністративної послуги «Надання будівельного паспорта забудови земельної ділянки та внесення змін до нього», яка надається Головним архітектурно-планувальним управлінням департамента по роботі з активами Дніпровської міської ради до ЦНАП не зверталася. Також позивачами долучено в копії адресований гр. [PERSON] (за адресою: [ADDRESS] ) виклик Комісії з питань розгляду земельних спорів від 22.04.2016р. № 0-6/15/, яким [PERSON] сповіщається про проведення засідання комісії з питань розгляду земельних спорів для розгляду спору з приводу з приводу суміжного землекористування (звернення гр. [PERSON] з приводу не підписання акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки в натурі (на і місцевості) та акту приймання - передачі межових знаків на зберігання між [PERSON] , [PERSON] ( [ADDRESS] ), з одного боку та власниками домоволодінь та земельних ділянок [ADDRESS] з іншого боку), яке відбудеться 12.05.2016р. о 16 год. 00 хв. (а.с. 35). Також позивачами надана копія першої сторінки Будівельного паспорта «Реконструкція індивідуального житлового будинку та господарських будівель і споруд (назва об`єкта будівництва) по [ADDRESS] , виданого [PERSON] 22.03.2019р. Головним архітектурно-планувальним управлінням департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, в якому зазначено, що документом, що засвідчує право власності або користування земельною пінкою, або договір суперфіцію є: рішення міської ради від 23.05.2018р. № 126/32 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам у м. Дніпрі» (додаток 7, п. п. 1, 2), витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.06.2018р. індексний номер витягу 127236669, згода співвласника земельної ділянки та домоволодіння [PERSON] на реконструкцію житлового будинку та господарських будівель і споруд від 13.03.2019р. зареєстровано в реєстрі за №459 (а.с. 37). Позивачами долучена до позову відповідь Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 03.08.2020р. за № 45.5/є-0-8-27165 на звернення [PERSON] , з якої видно, що сектором превенції Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано його звернення до ЖЄО № 27165 від 30.07.2020р. щодо вжиття заходів до гр. [PERSON] , будівельники якої 30.07.2020р. приблизно о 13:00 год., за адресою: [ADDRESS] , зробили реконструкцію сараю без дозвільних документів, внаслідок чого порушили межу між будинками по [ADDRESS] та [ADDRESS] , а також під час реконструкції здійснили пошкодження майна (огорожі) яка була встановлена на території [PERSON] після крадіжки майна у сусідки гр. Драп [PERSON] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] , з проникненням на її територію з території домоволодіння гр. [PERSON] ) В ході відпрацювання матеріалу здійснювався виїзд за вище вказаною адресою де був встановлений будівельник гр. [PERSON] , де його було опитано на письмове пояснення, який 30.07.2020р., проводив реконструкцію сараю, в подальшому була встановлена свідок події гр. [PERSON] , яка надала письмове пояснення. Через деякий час вдалося поспілкуватися з власницею домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , гр. [PERSON] , яка письмово повідомила, що 30.07.2020р. вона разом з своїми родичами за адресою: [ADDRESS] , проводила реконструкцію сараю, де всі роботи проводились згідно з документами (будівельного паспорту, повідомлення про початок робіт тощо (копії документів додала). Після виїзду слідчо-оперативної групи дійсно було встановлено факт пошкодження огорожі, будівельниками, які представились родичами гр. [PERSON] . В подальшому матеріал було направлено до СВ Соборного ВП ДВП для ознайомлення та подальшого прийняття рішення, щодо внесення відомостей до ЄРДР, після ознайомлення з матеріалом СВ Соборного ВП ДВП не вбачили ознак кримінального правопорушення, оскільки заявником не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 36). Позивачі просять у позові визнати недостовірною інформацію, подану КП «Дніпровська міська студія телебачення» ДМР у вказаному сюжеті, зобов`язати телеканал спростувати недостовірну інформацію. Вирішуючи спір, суддя виходить із такого. Відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини третьої статті 175 ЦПК України). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Означене роз`яснене у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи». Така позиція підтримується Верховним Судом у своїх постановах, зокрема, у постанові Верховного Суду від 13.02.2019р. по справі № 439/1469/15-ц (провадження № 61-5189св18). Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ст. 34). Разом з тим, відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя. Статтею 27 Закону України «Про інформацію» передбачено, що порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законами України. У відповідності до ст. 59 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» телерадіоорганізація зобов`язана: а) дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії; в) поширювати об`єктивну інформацію". Згідно зі ст. 61 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» телеглядачі мають право у порядку, визначеному законом, спростовувати інформацію про них, поширену телерадіоорганізацією. За ст. 64 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи. Телерадіоорганізація зобов`язана розглянути заяву у семиденний термін з дня її надходження, якщо інше не передбачено законодавством України. На вимогу заявника телерадіоорганізація зобов`язана надати йому можливість безкоштовного прослуховування (перегляду) відповідного фрагменту програми чи передачі або надати копію запису фрагменту з відповідною оплатою. Якщо в телерадіоорганізації відсутні достатні докази того, що поширені нею відомості відповідають дійсності, вона зобов`язана терміново їх спростувати. Спростування повинно бути поширено тією ж телерадіоорганізацією і в такій же програмі чи передачі, що й відомості, які не відповідають дійсності, або в інший час за домовленістю з особою, права якої були порушені. У спростуванні має бути зазначено, які відомості не відповідають дійсності, коли і в якій програмі чи передачі вони були поширені телерадіоорганізацією. Якщо громадянин чи юридична особа надали текст спростування, то він підлягає поширенню за умови його відповідності вимогам цього Закону. Скорочення чи інші зміни в тексті спростування, поданого заявником, без його згоди не допускаються. Про передбачуваний термін поширення та зміст тексту спростування телерадіоорганізація зобов`язана повідомити заявника. У разі відмови телерадіоорганізації від спростування вона зобов`язана терміново повідомити про це заявника. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Відповідно до статей 94, 277 Цивільного кодексу України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації" (п. 5 Пленуму ВСУ № 1). При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право". Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1, під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі". Позивачі вважають висвітлену у сюжеті недостовірною таку інформацію: «камінь спотикання - сарай, адвокат Юрій Ільєнко заважає реконструювати його пенсіонерці [PERSON] та її сусідці [PERSON] »; «чоловік зажадав тисячу доларів за автограф»; «три года назад он с кувалдой накинулся на моего сына»; «за словами [PERSON] така поведінка вже норма для адвоката та його дружини»; «вони усіляко намагаються завадити закінчити ремонт сараю»; «взяв кувалду огромну і говорить я все поб`ю, визову яких то приставів що ви тут не робили, короче вас тут пов`яжуть». Разом із тим, зі змісту відеосюжету видно, що інформація, яка розповсюджена журналістами телеканалом є: «Камінь спотикання - сарай. Адвокат Юрій Ільєнко заважає реконструювати його пенсіонерці [PERSON] та її сусідці [PERSON] »; «чоловік зажадав для цього 1000 доларів за автограф»; «За словами [PERSON] , така поведінка - вже норма для адвоката та його дружини, вони усіляко намагаються завадити закінчити ремонт сараю». Вислів «три года назад он с кувалдой накинулся на моего сына» належать відповідачці [PERSON] , а висловлювання «взяв кувалду огромну і говорив - я все поб`ю, щоб ви тут нічого не робили, вас тут пов`яжуть» належать [PERSON] (будівельнику), однак вказана інформація поширена саме телеканалом. Одними із основних засад цивільного судочинства є змагальність сторін (ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимі докази). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вивченням матеріалів справи встановлено, що жодних доказів матеріали справи, у т.ч. й сам відео-сюжет, про те, що позивачі заважають реконструювати сарай [PERSON] , [PERSON] зажадав кошти за свій підпис, а поведінка позивачів спрямована на перешкоджання закінчити ремонт сараю не надано. У відеосюжеті відтворено події щодо сперечання між особами - позивачами і будівельниками та спроби відірвати фрагменти будівельної конструкції позивачами, однак означене не є належними і допустимими доказами перешкоджання закінчити ремонт, адже суду не надано жодних правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на нерухоме майно сторін, на земельні ділянки, на будівельні матеріали, дозволів на реконструкцію тощо. Так само, не надано доказів завдання позивачем [PERSON] тілесних ушкоджень сину відповідачки, висловлення погроз тощо. Коментар журналіста «за словами [PERSON] , така поведінка - вже норма для адвоката та його дружини, вони усіляко намагаються завадити закінчити ремонт сараю», не підтверджена першоджерелом, тобто [PERSON] безпосередньо не зазначено про це у сюжеті. Відтак, указана інформація є недостовірною, оскільки вона не підтверджена жодними доказами. Варто одразу зазначити, що суд не бере до уваги як належний і допустимий доказ наданий позивачами Експертний лінгвістичний висновок Інституту Української мови від 15.07.2021р. № 307/232, складений на замовлення позивача [PERSON] , виконаний відповідно д ст. 31 Закону України «Про наукову і науково-технічну експертизу (а.с. 38 - 639), оскільки на виконання вимог ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Стосовно доводів телеканалу, про те, що інформація є оціночними судженнями, то суд із цим не погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Доводи відповідача про те, що інформація в сюжеті має характер оціночних суджень є безпідставними, оскільки ця інформація стосується конкретних подій, конкретних осіб (позивачів) та подається як установлений факт, тобто обставини, що мають місце - наявність спору щодо будівництва сараю, вимагання коштів, перешкоджання будівництву, що повідомляється чітко, точно та є констатацією факту з боку телеканалу. До того ж представник відповідача (телеканалу) наводить у відзиві суперечливі позиції, вказує, що інформація є достовірно, і, водночас, посилається на те, що висвітлена інформація має характер оціночних суджень. Отже, з матеріалів справи встановлено, що відповідачем - КП «Дніпровська міська студія телебачення «Дніпровської міської ради (телеканал «Дніпро TV»), яким не спростований сам факт розповсюдження інформації, вищенаведену недостовірну інформацію було поширено за допомогою відеохостингової системи YouTube, що передбачає велику (необмежену) кількість переглядів та спроможне довести недостовірну про підприємство інформацію великій кількості користувачів мережі Internet. Згідно ст. 1 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» мовник (теле- чи радіо) - суб`єкт господарювання, який створює (комплектує та/або пакетує) телевізійні чи радіопрограми та передачі і розповсюджує їх у відкритому або кодованому вигляді за допомогою технічних засобів шляхом трансляції та ретрансляції для приймання їх споживачами; телебачення - виробництво аудіовізуальних програм та передач або комплектування (пакетування) придбаних аудіовізуальних програм та передач і їх поширення незалежно від технічних засобів розповсюдження; телерадіоорганізація - зареєстрована у встановленому законодавством порядку юридична особа, яка на підставі виданої Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення ліцензії на мовлення створює або комплектує та/чи пакетує телерадіопрограми і/або передачі та розповсюджує їх за допомогою технічних засобів мовлення". Тобто, сам зміст діяльності телерадіоорганізації полягає у поширенні нею інформації за допомогою телерадіопростору, незалежно від способу такого поширення, та її доведення до невизначеного кола глядачів/слухачів. На офіційному сайті «Телеканал Дніпро TV» за посиланням [INFO] о 16 год. 23 хв. поширений сюжет «Через що сваряться сусіди на [ADDRESS] » із коментарями «Сварки, погрози та залякування. На вулиці Армійській у приватному секторі 7 років не вщухає конфлікт між сусідами. Камінь спотикання - сарай. Адвокат Юрій Ільєнко заважає реконструювати його пенсіонерці [PERSON] та її сусідці [PERSON] », якій відсилається до перегляду на даних відеохостингової компанії YouTube за посиланням [INFO] , що набрав 400 переглядів станом на [INFO] За посиланням https://www.youtube.com/watch?v=u8OF1inFpGY сюжет набрав 279 переглядів станом на [INFO] Також у мережі Фейсбук за посиланням https://www.facebook.com/dniprotv/videos/ цей сюжет набрав 196 переглядів. На офіційному сайті Комісії з Журналістської етики за посиланням: [INFO] / наявні відомості про Статус рішення «Публічний осуд» щодо сюжету телеканалу «Дніпро TV» про сусідський конфлікт, за скаргою [PERSON] , поданої 30.04.2021р. стосвоно порушника: сюжет телеканалу «Дніпро TV». Статті кодексу: 03. Повага до приватного життя, 06. Повнота та об`єктивнсть інформації, 08. Відсутність фальсифікації змісту, 09. Відокремлення фактів від припущень, 10. Представлення точки зору опонентів, 12. Виправлення помилок в поширеній інформації, 13. Заборона незаконних методів збору інформації, 17. Заборона на незаконну винагороду. Поширена інформація безпосередньо стосується позивачів - [PERSON] та [PERSON] . Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009р. № 1 недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Позивачі просять спростувати інформацію шляхом опублікування на своїй веб-сторінці КП «Дніпровська міська студія телебачення «Дніпровської міської ради («Телеканал Дніпро TV») з посиланням на рішення суду. Згідно зі ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Поширена відповідачем інформація порушує особисті немайнові права позивачів, зокрема, право на право на честь, гідність і ділову репутацію і її недоторканність. Відео-сюжет містить відомості про протиправні дії та незаконне вимагання коштів, що формує відповідну негативну публічну думку стосовно осіб позивачів. Враховуючи викладене, для задоволення позовних вимог про спростування недостовірної інформації достатньо доведення факту поширення недостовірної, неправдивою або перекрученої інформації, яка може завдати шкоду особистим немайновим правам особи, або висвітлити її вчинки як протизаконні, антиморальні, неналежні, дискредитуючі тощо. При цьому, у спірному сюжеті міститься інформація, що носить стверджувальний характер, в ній йдеться про встановлені факти (про наявність спору, вимагання коштів, перешкоди у будівництві позивачами). Така інформація дискредитує позивачів. Крім того, висвітлена інформація зашкоджує діловій репутації позивача [PERSON] , який є адвокатом, оскільки у сюжеті маються твердження про те, що «адвокат Юрій Ільєнко заважає реконструювати його пенсіонерці [PERSON] та її сусідці [PERSON] »; «за словами [PERSON] , така поведінка - вже норма для адвоката і його дружини». Тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову до КП «Дніпровська міська студія телебачення» Дніпровської міської ради (Телеканал «Дніпро TV») шляхом визнання недостовірною і такою, що порушує особисті немайнові права позивачів - право на право на честь, гідність і ділову репутацію і її недоторканність інформацію, поширену [INFO] КП «Дніпровська міська студія телебачення» Дніпровської міської ради (Телеканал «Дніпро TV») на офіційному сайті «Телеканал Дніпро TV» за посиланням https://dnipro.tv, у вигляді відео «Через що сваряться сусіди на [ADDRESS] » відносно того, що: «камінь спотикання - сарай, адвокат Юрій Ільєнко заважає реконструювати його пенсіонерці [PERSON] та її сусідці [PERSON] »; «чоловік зажадав тисячу доларів за автограф»; «три года назад он с кувалдой накинулся на моего сына»; «за словами [PERSON] така поведінка вже норма для адвоката та його дружини»; «вони усіляко намагаються завадити закінчити ремонт сараю»; «взяв кувалду огромну і говорить я все поб`ю, визову яких то приставів, що ви тут не робили, короче вас тут пов`яжуть»., а також шляхом зобов`язання КП «Дніпровська міська студія телебачення «Дніпровської міської ради (Телеканал «Дніпро TV») спростувати шляхом розміщення відповідачем на офіційному сайті «Телеканал Дніпро TV» за посиланням https://dnipro.tv відео, в якому повідомити про те, що відео- сюжет «Через що сваряться сусіди на [ADDRESS] » відносно того, що: ««камінь спотикання - сарай, адвокат Юрій Ільєнко заважає реконструювати його пенсіонерці [PERSON] та її сусідці [PERSON] »; «чоловік зажадав тисячу доларів за автограф»; «три года назад он с кувалдой накинулся на моего сына»; «за словами [PERSON] така поведінка вже норма для адвоката та його дружини»; «вони усіляко намагаються завадити закінчити ремонт сараю»; «взяв кувалду огромну і говорить я все поб`ю, визову яких то приставів, що ви тут не робили, короче вас тут пов`яжуть» - є недостовірною інформацією. А також зобов`язати КП «Дніпровська міська студія телебачення «Дніпровської міської ради (Телеканал «Дніпро TV») у строк - не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили розмістити на офіційному сайті «Телеканал Дніпро TV» за посиланням https://dnipro.tv повний текст рішення суду у цій справі. Інші вимоги позивача - до телеканалу про публікування статті під відповідним заголовком і змістом (які позивачі процитували у прохальній частині позову), вилучити поширену інформацію, заборонити всім відповідачам вибачатися, не можуть бут задоволені, оскільки не є передбаченим законом способом захисту порушеного права. Так, суд не вправі зобов`язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України (Постанова Верховного Суду від 20.02.201р. у справі № 401/573/17). Аналогічна правова позиція щодо неможливості зобов`язання публічного вибачення за поширення недостовірної інформації висловлена ЄСПЛ у справі «Редакція газети «Праве дело» та Штекель проти України». Вимоги позивачів про зобов`язання відповідачів заборонити використовувати і поширювати стосуються вимог на майбутнє, що не відповідає завданню та основній засаді цивільного судочинства, яким є розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав (ч. 2 ст. 2 ЦПК України). З огляду на це, вимоги позивачів до КП «Дніпровська міська студія телебачення «Дніпровської міської ради, [PERSON] і [PERSON] не підлягають задоволенню у цій частині. Стосовно доводів позивачів про порушення права на недоторканність особистого і сімейного життя у зв`язку із забороною із боку позивачки на відеозйомку, то слід зауважити таке. Відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості (ч. 1 ст. 270 ЦК України). Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 ЦК України. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення (ч. 1 ст. 275 ЦК України). У частині першій статті 307 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути знята на фото- , кіно- , теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Знімання фізичної особи на фото- , кіно- , теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом (частина третя статті 307 ЦК України). Водночас, у разі здійснення відеозйомки без згоди власника, що є втручанням сторонніх осіб в особисте та сімейне життя, то належним способом захисту порушеного права у такому випадку є зобов`язання припинити відеозйомку, знищити усю зібрану щодо цього відео інформацію. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 17.05.2018р. у справі №576/910/15-ц (провадження №61-21480св18). Проте позивачі такого способу захисту як зобов`язання телеканал припинити відео-зйомку, знищити усю зібрану щодо цього відео-інформацію не обрали. З огляду на викладене, вважаю, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України, суд також вирішує питання щодо стягнення судового збору. Оскільки позовні вимоги задоволено частково - лише у частині вимог до КП «Дніпровська міська студія телебачення «Дніпровської міської ради, суд стягує з цього відповідача на користь позивачів сплачений кожним з них при зверненні до суду судовий збір в розмірі по 908,00 грн. (а.с. 15, 63), всього 1816,00 грн., що є мінімальними ставками судового збору, менше яких не сплачується. Вирішуючи питання про стягнення оплати за отримання правничої допомоги з відповідача, судддя дійшов такого висновку. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited»проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). На підтвердження надання правової допомоги позивачем наданий договір про надання правничої допомоги від 12.07.2021р. за № 03/07, укладений [PERSON] із Адвокатським об`єднанням «Аратта» в особі адвоката Дивляша О.В. (а.с. 47-48), додаток до договору із описом орієнтованої вартості послуг, а саме: аналіз документів, узагальнення судової практики - 1350,00 грн., складання позовної заяви - 1500,00 грн., представництво в суді - 600,00 грн., всього 3450,00 грн. (а.с. 49), квитанцію від 30.07.2021р. про сплату [PERSON] за послуги в сумі 2850,00 грн. (а.с. 50) (тобто без витрат на участь у с/з). Суд вважає, що сума заявлених позивачем до відшкодування відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката співмірна із складністю справи, кваліфікацією і досвідом адвоката, узгоджується з умовами укладеного між адвокатським об`єднанням та клієнтом договором про надання юридичних послуг. Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача - КП «Дніпровська міська студія телебачення «Дніпровської міської ради на користь позивача - [PERSON] витрати на правову допомогу за дві задоволених вимоги з п`яти (лише за визнання недостовірною інформації та її спростування), а саме, в розмірі 1140,00 грн. (2850,00/5*2). Загальний розмір судових витрат, який слід стягнути з «Дніпровська міська студія телебачення «Дніпровської міської ради на користь позивачів становить 2956,00 грн. (1816,00 грн. (судовий збір) + 1140,00 грн. (витрати на правову допомогу). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial