Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

В листопаді 2021 року представник Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу у розмірі 10486,23 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 20.02.2021 року виявлено факт незаконного знищення дерев громадянином [PERSON] на території Суворовської селищної територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту), що є порушенням ст.69 Лісового кодексу України, ст. ст.10, 40 Закону України «Про рослинний світ». Даний факт зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення від 2.02.2021 року та в постанові про накладення адміністративного стягнення від 23.02.2021 року, яка винесена державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу. Відповідач вчинив правопорушення у вигляді знищення дерев без дозвільних документів, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.65-1 КУпАП. Про встановлення вини у діях відповідача свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення. Внаслідок вчиненого відповідачем правопорушення державі нанесено шкоду у розмірі 10\~486,23 грн. Розмір шкоди, нанесений відповідачем державі, розраховано державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу відповідно до Додатку 1 «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». Інспекція зверталась до відповідача з претензією №30 від 19.03.2021 року про необхідність добровільно відшкодувати суму збитків нанесених державі, які утворились внаслідок здійснення відповідачем правопорушення, передбаченого ст.65-1 КУпАП України. З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу у вигляді збитків, нанесених державі Україна у розмірі 10\~486,23 грн. на користь держави Україна, та судових витрат у розмірі 2270,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.9). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.02.2021 року, складеного громадським інспектором з охорони довкілля [PERSON] , [PERSON] здійснив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65-1 КУпАП, зокрема, о 11 год. 30 хв. 20.02.2021 року знищував полезахисну смугу, а саме, зрізав бензопилою три дерева породи софора, одне дерево діаметром 35 см., друге дерево діаметром 20 см., третє дерево діаметром 16 см., вздовж автомобільної траси Суворове-Приозерне за межами населеного пункту на землях Суворовської селищної ради Суворовської ОТГ Ізмаїльського району, без порубного білета (а.с.14-15). Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення №000180 від 23.02.2021 року [PERSON] визнано винним за ст.65-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. (а.с.17). Даних про скасування постанови суду не надано. Відповідно до квитанції ПАТ «Укрпошта» [PERSON] здійснено оплату штрафу у повному обсязі (а.с.18). Згідно із обґрунтованим розрахунком розміру шкоди, заподіяної лісу (лісосмузі) [PERSON] здійсненим за «Таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року за № 665, розмір шкоди становить 10\~486,23 грн. (а.с.13). Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) 19.03.2021 року [PERSON] за адресою його реєстрації, було надіслано претензію №30 (а.с.11), але відповідач її проігнорував та добровільно не сплатив заподіяну шкоду. Так, відповідно до \~ст.66 Конституції України\~кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно зі ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 170 ЦК України встановлено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Частина 1 статті 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та п.п.1, 7 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 року №275, Держекоінспекція є центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів та здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 року №230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2020 року за №350/34633, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Згідно з розділом ІІ Положення, Інспекція пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами (п.9), вживає в установленому прядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах (п.10). Статтею 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що природні ресурси України є власністю Українського народу, середовища» від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, законами України. Статтею 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Як вбачається з вимог ст. 69 зазначеного Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди. Відповідно до ст.67 Лісового кодексу України у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: заготівля деревини; заготівля другорядних лісових матеріалів; побічні лісові користування; використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт. Законодавством України можуть передбачатися й інші види спеціального використання лісових ресурсів. Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети. Порядок\~та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно із ч.1 ст.68 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється на лісових ділянках, які виділяються для цієї мети, без надання земельних ділянок. Відповідно до\~ч.1\~ст.69\~Лісового кодексу\~України спеціальне\~використання лісових\~ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Відповідно до ст.70 Лісового кодексу України заготівля деревини здійснюється при використанні лісових ресурсів у порядку рубок головного користування, що проводяться в стиглих і перестійних деревостанах. Згідно із ч.4 ст.68\~Закону України ст.41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно зі ст.40 Закону України «Про рослинний світ», порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Відповідно до\~ст.41\~Закону України\~"Про\~охорону навколишнього\~природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до п.1 ч.2 ст.105\~Лісового кодексу\~України відповідальність\~за порушення\~лісового законодавства\~несуть особи,\~винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Згідно із ст. 6, 25, 36 Закону України «Про рослинний світ» Державна екологічна інспекція України здійснює державне управління у сфері охорони та контролю використання та відтворення рослинного світу. Відповідно до ст.5 Закону України "Про\~охорону навколишнього\~природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до\~ст.107 Лісового кодексу України\~підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Пунктом 6 розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.09.2017 року за №652 встановлено, що Інспекція має право розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №665 затверджено «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту». Згідно\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 та п.8 ч.2\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до частини 1\~статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розмір шкоди, нанесений відповідачем державі розраховано державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-західного округу відповідно до Додатку 1 «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». Відповідно до обґрунтованого розрахунку шкоди, заподіяної лісосмузі [PERSON] розмір заподіяної шкоди становить 10\~486,23 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені, тому підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача слід стягнути розмір шкоди в розмірі 10\~486,23 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати 2270,00 грн. судового збору.

Outcome: approved