Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

16 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позову зазначила, що 25 грудня 2015 року зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] . Шлюб був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міжрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №761. Внаслідок шлюбних відносин із відповідачем, [INFO] народилася донька [PERSON] , а [INFO] донька [PERSON] . Проживали з чоловіком в будинку, який належав матері відповідача, що знаходиться за фактичною адресою його проживання. На початку сімейного життя між ними не виникало серйозних непорозумінь та негараздів. Однак з часом їхні стосунки стали псуватись, причиною яких позивач вважає нехтування відповідачем сімейними цінностями, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Позивачці створювались нестерпні умови проживання, які виражалися у зверхньому ставленні до неї, неповага до неї як до дружини всілякими потураннями та незадоволенням будь чим, що нею було зроблено. З ініціативи відповідача між ними стали виникати сварки, що впливало на її психічний стан та кожен раз спричиняло душевні страждання. Їй фактично було заборонено покидати домогосподарство і вона не мала права без дозволу відповідача кудась відлучатись. Позивач висловлювала своє незадоволення зверхнім та неповажним ставленням до неї, але відповідач, який на 14 років старший за неї, її прохання ігнорував і продовжував своїми діями пригнічувати її та її бажання. Врешті, в липні 2021 року разом з дітьми вона змогла покинути домогосподарство, в якому проживали спільно із відповідачем та переїхала до своїх батьків в смт. Ситківці, де разом із дітьми проживає і до даного часу. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у неї на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь до нього як до чоловіка, втрачено почуття любові та поваги. Позивач не має бажання поновлювати з ним будь-які відносини, а тому вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Спільних з відповідачем дітей позивач оформила у дитячий садочок смт. Ситківці, а сама влаштувалась на роботу в комунальний заклад «Ситковецька спеціальна школа» Вінницької обласної ради на посаду соціальний педагог. При народженні спільні з відповідачем діти були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , тобто господарство, яке належить батькам відповідача. В той же час, позивач зареєстрована та проживає в будинку своїх батьків по [ADDRESS] . Оскільки позивачка переїхала разом із дітьми проживати до своїх батьків, вона переконана, що спільні з відповідачем малолітні діти, також повинні бути зареєстровані та проживати разом із нею в домогосподарстві, яке належить її батькам на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS] . 22 листопада 2021 року на засіданні комісії з питань захисту дітей Райгородської сільської ради, де був присутній також і відповідач, позивач запропонувала йому вирішити питання щодо надання ним згоди на перереєстрацію місця проживання спільних дітей з с. Дмитрушки в домогосподарство своїх батьків в смт. Ситківці. На її пропозицію надати згоду та подати відповідну заяву відповідач категорично відмовив. У зв`язку із зазначеними обставинами, позивач змушена звернутись до суду для вирішення зазначеного питання. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав у повному обсязі, судові витрати просив стягнути пропорційно задоволеним вимогам. Представник органу опіки та піклування Райгородської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при розгляді справи просив взяти до уваги висновок комісії з питань захисту прав дитини, затверджений рішенням виконавчого комітету сільської ради від 26.11.2021 року №123 «Про визначення місця проживання дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ». Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 25 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження Серія [NUMBER] від 12.10.2017 року та Серія [NUMBER] від 14.05.2019 року, виданими виконавчим комітетом Дмитрушкінської сільської ради Уманського району Черкаської області. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] ,та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] . З довідки Райгородської сільської ради №02.24.1187 від 12.11.2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] ,та [PERSON] , [INFO] , фактично, без реєстрації, з 27.08.2021 року проживають по [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до довідки Ситковецької спеціальаної школи Вінницької обласної ради від 12.11.2021 року №04-01/475 [PERSON] , [INFO] , працює в даній школі на посаді соціального педагога з 26.08.2021 року. Зазначені обставини також підтверджуються довідкою КЗ «Ситковецька спеціальна школа» №11 від 15.11.2021 З характеристики соціального педагога [PERSON] , виданої Ситковецькою спеціальною школою Вінницької обласної ради, видно, що остання за місцем роботи характеризується позитивно. З диплому молодшого спеціаліста Серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] у 2016 році закінчила Уманський медичний коледж за спеціальністю «Сестринська справа» та здобула кваліфікацію медична сестра. З дипломів В19 №255190 від 30 червня 2019 року та М20 №134782 від 31 грудня 2020 року видно, що [PERSON] здобула освіту в Уманському державному педагогічному Університеті імені Павла Тичини за спеціальністю «6.010106 Соціальна педагогіка» за кваліфікаційно-освітнім рівнем бакалавра та спеціальністю «231 Соціальна робота» за кваліфікаційно-осввітнім рівнем магістра відповідно. Згідно довідки Ситковецького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» №34 від 19.11.2021 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , прийняті до даного закладу відповідно до наказу №25 о/д від 23 серпня 2021 року та відвідують дану установу. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Райгородської сільської ради, який, розглянувши заяву [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Райгородської сільської ради, вважає доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей з матір`ю [PERSON] . Згідно із актами обстеження умов проживання від 18 листопада 2021 року, які було проведено комісією у складі сільського голови Михайленка В.М., зав. сектором війського обліку та юридичного супроводу [PERSON] , спеціаліста ССД [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , для проживання, навчання, виховання, відпочинку та розвитку дітей створені належні умови. Спільне життя між подружжям не склалося. Сімейні стосунки між ними погіршилися через взаємні непорозуміння та різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, любові, взаєморозуміння, їх сім`я фактично розпалася, з липня 2021 року вони стали проживати окремо і перестали вести спільне господарство. За змістом положень ч.1ст.24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно частини першої ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України , суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, що позивач та відповідач на даний час разом не проживають, подружні стосунки між ними припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, та не заперечує проти його задоволення, а тому, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї між сторонами неможливе, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їхніх дітей, а тому шлюб слід розірвати. За змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Приписами ст. 161 СК України визначається, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Як вбачається із представлених суду доказів діти проживають разом із матір`ю [PERSON] , яка працює в Ситковецькій спеціальній школі на посаді соціального педагога, має самостійний дохід і можливість утримувати дітей. Як видно із висновку органу опіки та піклування Райгородської сільської ради, останній вважає доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] . Згідно актів обстеження умов проживання, позивачкою [PERSON] створені всі належні умови для проживання, навчання, виховання, відпочинку та розвитку малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Аналіз вказаних доказів дозволяє дійти висновку, що діти постійно проживають із позивачкою, де мають звичні заняття, звичне коло рідних, друзів, тобто на сьогодні у матері дітей створена атмосфера любові, душевного комфорту, можливості морального та культурного зростання, а також належної матеріальної забезпеченості. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дітей разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дітей, а навпаки повністю відповідає інтересам дітей, що не заперечується і самим відповідачем [PERSON] , який визнав позов, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. Щодо визначення судом місця реєстрації дітей, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 33 Конституції України\~кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно\~ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених\~постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 207 (далі-Правил)\~передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно з вимогами п. 3 Правил, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі-орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Таким чином, враховуючи, що цим судовим рішенням визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю, що є підставою для їх реєстрації за місцем проживання без згоди батька, а також те, що суд не є органом, до повноважень якого належить визначення місця реєстрації дитини, суд вважає, що в частині позову щодо визначення місця реєстрації дітей необхідно відмовити. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що до матеріалів справи долучено квитанцію про сплату судового збору № 59809534 від 10.12.2021 року. В підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до суду надано, ордер, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги від 08.11.2021 року, акт виконаних робіт від 04.05.2022 року, в якому розписано виконані адвокатом роботи, кількість витраченого часу на виконану роботу та сума, за підсумком витрати на правову допомогу склали 6550,80 грн., які сплачені на користь адвоката, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 04.05.2022 на суму 6550 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, то судові витрати слід розподілити між сторонами пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 1362 грн. 00 коп. та 4912,50 грн.

Outcome: partial