Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх дітей, у твердій грошовій формі 2500 грн.. Обгрунтовуючи поданий позов, позивачка вказує, що з 2000 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, за час якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, що призвело до того, що більше двох років вони спільно не проживають. Діти сторін перебувають на утриманні позивачки, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. Вищевказану обставини і стали причиною звернення позивачки до суду з даним позовом. Дана позовна заява надійшла до суду і відповідно до автоматизованого розподілу судових справ між суддями була передана на розгляд судді Хмель Р.В.. З метою уточнення місця реєстрації відповідача було надіслано запит, відповідь на який повернулася до суду 29.03.2021 року. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 31.03.2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Від представника відповідача, адвоката Волощук В.В., надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить поновити строк на подання відзиву, а також стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 1700 грн, в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання відмовити за недоведеністю. Заперечуючи викладені у відзиві обставини, [PERSON] надала відповідь на відзив, в якому вказала, що невизнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який в даний час продовжує навчання обгрунтовано лише тим, що у нього немає доходів з І кварталу по ІІІ квартал 2021 року, проте при цьому відповідачем не взято до уваги обставину, що повнолітні діти, які продовжують навчання потребують матеріальної допомоги. Як стверджує позивач. відповідач є працездатним і ха віком і за станом здоров`я, інших неповнолітніх та непрацездатних членів сім`ї на його утриманні не перебуває , тому він в змозі надавати матеріальну допомогу обом синам, оскільки закон передбачає, що батьки мають нести рівні обов`язки по утриманню дітей. Щодо незгоди відповідача у частині розміру стягнення з нього аліментів на неповнолітнього сина, позивач просить врахувати, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при цьому мінімальний же рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, в обрахування мінімального рекомендованого розміру аліментів на дитину відповідного віку позивачка посилається на ЗУ "Про державний бюджет України на 2022 рік". З урахуванням вищевикладених обставин, вважає, що наведені відповідачем у відзиві обставини є безпідставними. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Ставківської сільської ради) та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Зі змісту позову вбачається та не заперечується відповідачем, що сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо утримання їх дітей. Так, вирішуючи спір щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина сторін, суд виходить з наступного. Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримання в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини, у зв`язку з цим суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду, визначивши їх розмір в твердій грошовій сумі, як просить позивач. Визначаючи конкретний розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд відповідно до ст.182 СК України враховує вік дитини, а також те, що неповнолітній син сторін проживає з матір`ю. Відповідних документів щодо необхідності здійснення додаткових витрат на дитину позивачем не надано. Також судом враховується стан здоров`я і матеріальне становище відповідача в межах наданих доказів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років :з 1 січня 2022 року складає 2618 гривень. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений рівень є мінімальним та гарантованим розміром аліментів, що не може бути меншим. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу )платника аліментів. В ході судового розгляду, виходячи з наданих сторонами документів не встановлено, що відповідач, [PERSON] , має значний дохід та можливість сплачувати аліменти в розмірі 2500 грн на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Аналізуючи доводи позову та надані документи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, що буде достатнім для забезпечення матеріальних затрат на дитину, з урахуванням того, що відповідні затрати також несе інша сторона, а також того, що зазначений розмір є більшим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та яку буде мати можливість сплачувати батько дитини, з урахуванням того, що він є особою працездатного віку, оскільки інших доказів суду не надано, має можливість влаштуватись на роботу з метою надання відповідної матеріальної допомоги дитині. Крім того, у відповідності до ст.192 Сімейного кодексу України сторони не позбавлені можливості звернутись до суду з відповідним позовом щодо зміни визначеного розміру аліментів. Отже, пред`явлений позов в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина підлягає частковому задоволенню. Щодо стягнення аліментів на повнолітнього сина сторін. [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, зокрема довідкою №26/21 від 05.03.2021 року, що [PERSON] є повнолітнім, навчається на денній формі навчання в Гайворонському політехнічному коледжі, а відтак потребує матеріальної допомоги, оскільки саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання. Також, відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, проте на даний момент ніде не працевлаштований. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків за три квартали 2021 року дохід інформація про доходи відповідача відсутня. Враховуючи наведене вище, те, що повнолітній син відповідача навчається на денній формі навчання, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги, а також те, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає та відсутність доказів його непрацездатності та неможливості надання матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Суд зауважує, що за загальним правилом право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, тобто стягувачу, в даному випадку, стягувачем є позивач. Відтак, з огляду на вибір позивачем способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, суд надає оцінку обґрунтованості визначеного позивачем розміру аліментів та спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд враховує всі фактичні обставини справи, а саме матеріальне становище відповідача, те, що останній має задовільний стан здоров`я, є працездатним, перебування на його утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, а також те, що обов`язок утримувати своїх повнолітніх дітей покладається на обох батьків, та вважає достатнім стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньго сина, який продовжує навчання, у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Оскільки позивачем не наведено підстав для стягнення з відповідача аліментів за минулий період, та не надано доказів того, що нею вживались заходи щодо їх одержання з відповідача та ухилення останнього від їх сплати, суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнення аліментів з дати звернення до суду, тобто з 24.03.2021 року. При цьому суд зазначає, що нормами чинного СК України не встановлено мінімального розміру аліментів, які стягуються за рішенням суду на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання. Відповідно, підстави для визначення мінімального розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відсутні. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial