Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

У квітні 2022 року позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 29 квітня 2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старосинявського управління юстиції у Хмельницькій області (державний орган, що видав свідоцтво Пилявська сільська рада), актовий запис № 2. У шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що подружнє життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, з вересня 2019 року між нею та відповідачем припинені фактичні шлюбні стосунки, вони проживають окремо, спільний побут та сімейний бюджет відсутні. Просила суд не надавати строк для примирення, тому що шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження та примирення з відповідачем неможливе та буде суперечити її інтересам, у зв`язку з цим просила розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 20 квітня 2022 року подала до суду заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просила їх задовольнити, а також просила не надавати термін для примирення (арк.спр. 19). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 11 травня 2022 року подав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю та просивїх задовольнити, а також просив не надавати термін для примирення (арк.спр. 26). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надійшло. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 18 квітня 2022 року вказана вище позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін(арк..спр.16). Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частини другої статті 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29 квітня 2007 року, суд установив, що [PERSON] та [PERSON] 29 квітня 2007 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Старосинявського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис №2(арк. спр. 4). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (арк.спр. 7) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 вересня 2014 року (арк.спр. 9). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами у справі, регулюються нормами права, які містяться в\~главі 11 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України). Відповідно до\~статті 51\~Конституції України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~і чоловіка.Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24 СК України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, що визначено частиною третьою\~статті 105 СК України. Відповідно до вимог частини першої статті 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами частини другої\~статті 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин\~факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. Суд зауважує, що принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо припинення шлюбних відносин, небажання примиритися. Суд враховує також те, що відповідач повністю визнав позовні вимоги, просив не надавати строк для примирення та погоджується на розірвання шлюбу, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та відповідно до вимог статті 206\~ЦПК України є підставою для задоволення позову. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі у зв`язку з наданням сторонам строку для примирення. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в статтях\~105,\~110,\~112 СК України, на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому у відповідності до вимог частини першої статті 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору стягнути на її користь з відповідача згідно приписів частини першої статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved