Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду із позовом про збільшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що присуджених аліментів відповідно до рішення Рівненського міського суду від 14.11.2016 року недостатньо для забезпечення необхідного життєвого рівня дитини. Вважає, що мінімально визначений законом розмір аліментів на утримання доньки, що їх мав би сплачувати відповідач на день подачі цього позову складає 1309 гривні. Вказує, що відповідач, є фізично здоровою людиною, неповнолітніх (крім доньки) або непрацездатних осіб на своєму утриманні не має. Також їй відомо, що відповідач придбав собі у 2021 році квартиру, офіційно працює за кордоном, а отже має можливість сплачувати аліменти у сумі 2500 грн З урахуванням цього вважає, що для задоволення необхідних соціальних та культурних потреб доньки, необхідним та доцільним просити суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 2500 гривень щомісячно, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним. Ухвалою суду від 17 січня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. Відповідач подав до суду відзив на позов, з якого встановлено, що аліменти у розмірі 2500 грн. на дитину, щомісячно є для нього непосильним. Вказує, що на сьогоднішній день офіційно ніде не працює., має мінливий та систематичний дохід. Зазначає, що стягнення аліментів у розмірі 2500 гривень щомісячно буде необгрунтованим, не забезпечить дотримання справедливої рівноваги між інтересами батька і дитини. З огляду на вказане відповідач вважає, що спроможний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень. Позивачка надіслала до суду відповідь на відзив, у якому заперечує проти аргументів, вказаних відповідачем у відзиві на позов. Зокрема, зазначає, що є всі правові підстави для збільшення розміру аліментів на утримання спільної дитини, оскільки з 2016 року значно зросли ціни на комунальні послуги, одяг, іжу. Звертає суд увагу на те, що відповідач у серпні 2020 року придбав двохкімнатну квартиру в м. Рівне, а відтак вважає, що є всі підстави для збільшення розміру аліментів саме у розмірі, якому вона просить. Позивач подала суду письмову заяву, в якій позов підтримала повністю та просить суд його задовольнити. Розгляд справи просить провести у її відсутність. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи заяву позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, встановив таке. 14 листопада 2016 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який рішенням Рівненського міського суду від 14 листопада 2016 року розірвано. Цим же рішенням стягнено з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів , стаття 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини , стаття 184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі ). Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20). Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, враховуючи матеріальний стан платника аліментів, наявність у нього на праві власності майна, а також розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який є мінімальним рекомендованим розміром аліментів, а також враховуючи те, що позивачкою доведено погіршення її майнового стану, то суд вважає, що розмір аліментів слід збільшити до суми 2000 гривень щомісячно. Новий розмір аліментів слід стягувати з дня набрання рішенням законної сили відповідно до підпункту 4 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів . Крім цього, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial