Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що відповідач, з метою отримання банківських послуг, 19.01.2018 року приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № SAMABWFC00001412551 та отримання кредитної картки, шляхом підписання відповідної Анкети-заяви. Оскільки [PERSON] було порушено зобов`язання умов кредитного договору, у нього станом на 07.04.2020 року виникла заборгованість перед АТ «Акцент-Банк» в сумі 31\~444,06 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 19\~366,43 грн., заборгованості за відсотками 12\~077,63. Враховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON] суму в розмірі 31 444 грн. 06 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. 01.10.2020 року Луцьким міськрайонним судом було винесено заочне рішення про стягнення з [PERSON] заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Позов задоволено частково. 10.06.2022 року на адресу суду надійшла заява зі сторони відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення, в якій він просить поновити пропущений строк для подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення, посилаючись, що рішення прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема не належно повідомлено його про час та місце судового засідання, що порушує його право, як відповідача на справедливий суд. 07.12.2021 року Луцьким міськарйонним судом Волинської області було скасоване заочне рішення та призначено справу до слухання. В судове засідання представник позивача не з`явився, по не відомій суду причині. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Подав на адресу суду клопотання, у якому просив розгляд справи відкласти на інший час задля уникнення можливих ризиків, пов`язаних з пересуванням задля участі в судовому засіданні у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, від 14.03.2022 року № 133/2022. Разом із тим суд зауважує, що підстави відкладення розгляду справи регламентовано приписами ст. 223 ЦПК України, а тому оцінюючи поважність причини неявки відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи суд враховує, що Луцький міськрайонний суд Волинської області працює у штатному режимі із врахуванням вимог ст. 12 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Будь-якого рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства у цьому суді у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів на час розгляду цієї справи, що могло б зумовлювати припинення розгляду справ, наразі не приймалося. Відомості щодо перебування представника відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан у матеріалах справи відсутні та ним не надавалися до клопотання. При цьому відповідач не зазначає будь-яких обставин неможливості явки у судове засідання, в т.ч. тих, які б безпосередньо вказували на загрозу його життю, здоров`ю та безпеці (неможливість пересування у межах міста у зв`язку із проведенням бойових дій, неможливість вільного пересування містом у зв`язку із запровадженням тимчасових обмежень тощо), що, як наслідок, перешкоджали йому ефективно реалізовувати свої права та обов`язки. Будь-якого мотивування неможливості приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів вказане клопотання не містить. Крім того, суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду цієї справи з врахуванням доводів сторони відповідача, яка містяться у відзиві, поданому 20.10.2021 року. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.01.2018 року приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № SAMABWFC00001412551 та отримання кредитної картки, шляхом підписання відповідної Анкети-заяви разом з Умовами та Правилами і Тарифами. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://a-bank.ua/terms/. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 07.04.2020 року у відповідача виникла заборгованість перед АТ «Акцент-Банк» в сумі 31444,06 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 19366,43 грн., заборгованості за відсотками 12077,63 грн. (а.с. 5). За змістом ст. ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст.\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У заяві позичальника від 19.01.2018 року відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема відсотки та пеню. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що який саме Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банку», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15). Відтак суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1\~ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про пеню та штрафи за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Суд вважає, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://a-bank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.01.2018 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року по справі №342/180/17 провадження №14-131цс19 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Відтак враховуючи вищенаведене, підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за відсотками 12077,63 грн. відсутні, а тому в цій частині позову слід відмовити. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 19 366,43 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 1294,62 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ч. 3\~ст. 288 ЦПК України\~повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. На підставі викладеного,\~\~

Outcome: partial