Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача Рокитнівської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно: 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями та земельна ділянка, яке належало покійній. Позивач як спадкоємець за законом, своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк, як вказує, з поважної причини. Строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори закінчився 09 вересня 2019 року. Однак позивач тяжко захворів та перебував на стаціонарному лікуванні з 08 липня 2019 року по 15 серпня 2019 року та з 20 серпня 2019 року по 09 вересня 2019 року, що підтверджується медичними довідками № 400 від 11.04.2022 та №27 від 09.09.2019. На підставі вказаного, просить задовольнити позов та визначити додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 02 березня 2022 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за такою та призначено підготовче засідання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги просила задовольнити, з підстав наведених в позовній заяві. Представник Рокитнівської селищної ради в засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи. Подав заяву, з якої вбачається, що розгляд справи він просить здійснювати у його відсутності. Заперечень щодо задоволення позову немає. Заслухавши представника позивача, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Так, судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Рокитнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с. 7). [PERSON] доводиться сином померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.02.2022 ( а.с. 8). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] отримала спадщину, яка складається з 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] (а.с.12). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, [PERSON] мала у власності земельну ділянку кадастровий номер 5625055100:01:001:0906 (а.с.13) Згідно довідки Рокитнівської селищної ради [PERSON] , яка померла [INFO] проживала одна. Як вбачається із згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та повідомлення державного нотаріуса заповітів від імені [PERSON] не значиться, після її смерті - [INFO] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , інших заяв від інших спадкоємців не надходило. Постановою державного нотаріуса Рокитнівської державної нотаріальної контори Рівненської області від 18.02.2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.11). Звернувшись із заявою до державного нотаріуса Рокитнівської державної нотаріальної контори Рівненської області про прийняття спадщини, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що позивач не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подав заяви до нотаріальної контори у шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вказана обставина послужила причиною звернення до суду із цим позовом. Так, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини позивач, як спадкоємець за законом, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. Причиною пропуску шестимісячного строку з часу відкриття спадщини є те, що позивач з 20.08.2019 по 09.09.2019 знаходився на лікуванні денного стаціонару з діагнозом ІХС стенокардія стабільна, Атеросклероз . ГХ ІІ ст.. прогресуюча течія з високим ступенем ризику. СН ІІст.А, що підтверджується довідкою №27 від 09.09.2019 (а.с. 87). Вказаному передувало його перебування на стаціонарному лікуванні в КНП «ОПЛ №4» ООР в період часу з 08.047.2019 року по 15.08.2019 року (довідка № 400 від 11.04.2022). Саме наявністю цих обставин позивач обґрунтовує те, що був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса у визначений законом шестимісячний строк, який закінчився. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно позиції Верховного Суду України викладеної у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину в наданий судом додатковий строк, має право звернутися до суду з вимогами про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, якщо спадкоємці, які прийняли спадщину, не дають згоду на внесення нотаріусом за місцем відкриття спадщини цих змін. На підставі рішення суду нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини позивач обґрунтовує перебуванням на лікуванні з 08 липня 2019 року по 09 вересня 2019 року, а також віддаленістю свого місця проживання, оскільки проживає у [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст.12.13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Верховний Суд у своїй Постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Із досліджених судом доказів вбачається, що після відкриття спадщини, позивач не встиг своєчасно реалізувати свої спадкові права через перебування на лікуванні. Цю обставину суд вважає достатньо вагомою причиною, яка перешкодила позивачу своєчасно особисто звернутися до нотаріальної контори по місцю знаходження спадкового майна, як це передбачено частиною 2 ст.1269 ЦК України, у встановлений шестимісячний строк. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними, оскільки позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька та пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, а тому позов необхідно задовольнити та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини два місяці з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved