Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-04 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 04 лютого 2022 року згідно наказу управління молоді та спорту Хмельницької міської ради від 02.02.2022 року №13-к «Про звільнення [PERSON] » його в черговий раз було звільнено з посади директора Хмельницької дитячо-юнацької спортивної школи №2. В зв`язку з тим, що лист Міністерства молоді та спорту України від 28.04.2021 року №3601/4.5 «Про реорганізацію дитячо-юнацьких спортивних шкіл» та рішення позачергової шостої сесії Хмельницької міської ради від 09 червня 2021 року №4 «Про припинення Хмельницької дитячо-юнацької спортивної школи №2 шляхом приєднання до Хмельницької дитячо-юнацької спортивної школи №3» прийняті з порушеннями та не відповідають чинному законодавству, а також порушують права та законні інтереси позивача в тому числі право на працю, змушений був звернутись з відповідними позовами в Хмельницький окружний адміністративний суд до Міністерства молоді та спорту України «Про визнання протиправним та не чинним листа Міністерства молоді та спорту України від 28.04.2021 року №3601/4.5 «Про реорганізацію дитячо-юнацьких спортивних шкіл»» (Справа №560/612/22) та Хмельницької міської ради «Про визнання протиправним та скасувати рішення позачергової шостої сесії Хмельницької міської ради від 09 червня 2021 року №4 «Про припинення Хмельницької дитячо-юнацької спортивної школи №2 шляхом приєднання до Хмельницької дитячо - юнацької спортивної школи №3» . Вказане чергове\~звільнення позивач\~вважає незаконним\~ просить\~суд \~визнати незаконним\~та скасувати\~ наказ\~04\~лютого 2022\~ \~управління молоді\~та спорту\~Хмельницької міської\~ради від\~02.02.2022\~року №13-к\~«Про звільнення\~ [PERSON] »\~ \~з посади\~директора Хмельницької\~дитячо-юнацької\~спортивної школи\~№2,\~поновити його\~на роботі\~на посаді\~директора Хмельницької\~дитячо-юнацької\~спортивної школи\~№2\~ з\~04\~лютого 2022\~року з\~стягненням заробітної\~плати за\~час вимушеного\~прогулу. 2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 09 березня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено в порядку спрощеного провадження на 23.03.2022 року. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. 05.05.2022 року ухвалено заочне рішення по справі. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Наказом №90 від 24.03.2011 року [PERSON] прийнятий на роботу директором Хмельницької дитячо-юнацької спортивної школи № 2. Під час виконання обов`язків директора претензій зі сторони роботодавця не було. 23.09.2015 року з ним був укладений контракт, як з керівником підприємства із строком дії до 24.09.2020 року. 24.12.2015 року п.29 контракту уповноваженим органом був викладений в новій редакції і термін дії контракту змінений по 24.09.2025 року. Згідно наказу управління молоді та спорту Хмельницької міської ради від 22.09.2020 року №59-к, 24.09.2020 року його звільнено з роботи з посади директора Хмельницької ДЮСШ №2. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.02.2021 року (Справа №686/24140/20), 15.04.2021 року згідно наказу управління молоді та спорту Хмельницької міської ради від 15.04.2021 року №18-к його поновлено на посаді директора Хмельницької ДЮСШ №2. Згідно наказу управління молоді та спорту Хмельницької міської ради від 16.04.2021 року №19-к позивача в черговий раз звільнено з посади директора Хмельницької ДЮСШ №2 16.04.2021 року. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.09.2021 року (Справа №686/11408/21), 27.09.2021 року згідно наказу управління молоді та спорту Хмельницької міської ради від 23.09.2021 року №66-к мене поновлено на посаді директора Хмельницької ДЮСШ №2. 18 жовтня 2021 року членом комісії [PERSON] позивачу було вручене попередження, що відповідно до рішення позачергової шостої сесії Хмельницької міської ради від 09 червня 2021 року №4 «Про припинення Хмельницької дитячо-юнацької спортивної школи №2 шляхом приєднання до Хмельницької дитячо-юнацької спортивної школи №3», рішення сьомої сесії Хмельницької міської ради від 17 липня 2021 року №111 «Про внесення змін до рішення позачергової шостої сесії Хмельницької міської ради від 09 червня 2021 року №4 «Про припинення Хмельницької дитячо-юнацької спортивної школи №2 шляхом приєднання до Хмельницької дитячо-юнацької спортивної школи №3», Хмельницька дитячо - юнацька спортивна школа №2 припиняє діяльність шляхом приєднання до Хмельницької дитячо-юнацької спортивної школи №3, в зв`язку з чим позивач підлягає вивільненню за п.1 ст.40 КЗпП України. З даних листа Міністерства молоді та спорту України від 28.04.2021 року №3601/4.5 «Про реорганізацію дитячо-юнацьких спортивних шкіл» судом вбачається, що Хмельницькою міської радою за ініціативи начальника управління молоді та спорту [PERSON] розпочато процедуру припинення Хмельницької дитячо-юнацької спортивної школи №2 . 04 лютого 2022 року згідно наказу управління молоді та спорту Хмельницької міської ради від 02.02.2022 року №13-к «Про звільнення [PERSON] » позивача в черговий раз було звільнено з посади директора Хмельницької дитячо-юнацької спортивної школи №2. 4.Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав. Обгрунтованим на думку суду, є посилання позивача на незаконність наказу про звільнення. Суд вважає, що роботодавцем порушена ст.49-2 КЗпП України, адже жодних інших варіантів роботи позивачу не було запропоновано, що порушує на думку суду його трудові права, не запропоновано інших вакансій та також не повідомлено про їх відсутність. Беручи до уваги, що позивач має переважне право на працевлаштування через вислугу років, більш ніж десять років. Крім цього, роботодавцем порушено п.2 ст.49-4 КЗпП України так, як ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Суд рахує, що відповідачем порушено частину 2 ст.40 КЗпП України в якій визначено, що звільнення з підстав, зазначених у п.п.1,2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу а також, вимоги ст.42 КЗпП України де чітко зазначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Роботодавцем не проведено жодних аналізів для встановлення кваліфікації і продуктивності праці, а також не надано позивачу жодних пропозицій працевлаштування, які були вакантними протягом двох місяців від дня попередження про вивільнення. Зважаючи, що судом встановлено порушення прав позивача тому достатньо підстав вважає, що прийнятий наказ про звільнення позивача є незаконними тому приходить до висновку, що є достатні підстави для поновлення на роботі позивача та стягнення компенсації за час вимушеного прогулу. Позивачем за грудень 2021 року відпрацьовано 11 днів зарплата за фактично відпрацьований час 12091,68 грн., в січні 2022 року 3 дні з зарплатою 4569,63 грн. Середня заробітна плата становить -1190,09 грн. Кількість днів вимушеного прогулу з 04 лютого 2022 року по 05 травня 2022 року 64 дні (64х1190,09=76165,76 грон). Враховуючи вище\~викладене,\~беручи до\~уваги,\~що дійсно\~мало місце\~незаконне звільнення\~позивача тому\~позовні вимоги\~в частині\~стягнення середнього\~заробітку за\~час вимушеного\~прогулу підлягають\~задоволенню,\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 76165,76 грн. з нарахуванням і утриманням з суми середнього заробітку податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових плати при виплаті цих коштів. 5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Таким чином, з моменту укладення трудового договору, в даному випадку у формі видання наказу про прийняття на роботу, з працівником розпочинаються трудові правовідносини, одним із обов`язкових елементів яких є виконання визначених посадовою інструкцією конкретних функціональних обов`язків Згідно зі статтею 235 КЗпП України підставою для поновлення працівника на роботі є його звільнення без законних підстав. Тому поновлено на роботі може бути лише працівника, якого звільнено незаконно, з порушенням процедури звільнення чи за межами підстав, передбачених законом чи договором або за відсутності підстав для звільнення. Відповідно до положень ч.2 ст. 235 КЗпП України - при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно роз`яснень, викладених у п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. Відповідно до п. 8 р. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число \~календарних днів за цей період. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. 6.Судові витрати. Відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір» позивачем не сплачено судовий збір тому суд вважає судові витрати по справі стягнути з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог на користь держави.

Outcome: approved