Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-20 00:00:00

Заявники звернулись до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із спільною заявою, в якій просять суд розірвати шлюб, укладений 18.12.2003 між [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №916 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Свої вимоги заявники мотивують наступним. Відносини подружжя зайшли у глухий кут. Подружжя втратило будь - які почуття один до одного. Фактично шлюбні відносини між заявниками припинені та спільне господарство не ведеться з 01.08.2021. За таких обставин заявники вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. При цьому зазначають, що між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утримані обох спільних дітей: [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить нотаріально посвідчений договір від 30.03.2022. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як установлено судом 18.12.2003 між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №916 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини [PERSON] . Зазначене підтверджується оригіналом Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 09.11.2012. За період шлюбу у сторін народилися двоє спільних дітей: донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 1233, та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 840. Як встановлено судом з матеріалів справи, протягом останнього часу стосунки між подружжям погіршились, фактично шлюбні відносини між заявниками припинені та спільне господарство не ведеться з 01.08.2021. На думку заявників шлюб носить лише формальний характер, оскільки кожен має протилежні погляди на життя. Як вказують заявники шлюбні відносини не можуть бути поновлені, сім`я розпалась і зберігати шлюб нема сенсу, оскільки примирення неможливо. Враховуючи наведене, вирішили розірвати шлюб. При цьому зазначають, що між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утримані обох дітей [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить нотаріально посвідчений договір від 30.03.2022. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Статтею 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як вбачається із ч. 3 ст.293ЦПК\~України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Враховуючи наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даної заяви, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, оскільки сім`я розпалась і її збереження неможливе, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, а відтак суд приходить до висновку про задоволення вимог заявників та розірвання шлюбу між сторонами. Таким чином, в ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні заявників. Згідно з ч. 3\~ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved