Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-10 00:00:00

У грудні 2021 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить визнати таким, що втратив право на користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] [PERSON] .. В обґрунтування позову зазначив, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.2021 р., належить квартира [ADDRESS] , яку він купив у своєї матері [PERSON] .. Коли його мати - [PERSON] була власником вказаної квартири, то приблизно у 1994 р. зареєструвала до квартири свого чоловіка [PERSON] , і після продажу квартири вони залишилися у ній проживати та бути зареєстрованими. Він проживає за іншою адресою. У листопаді 2020 р. [PERSON] пішов з квартири і більше не повернувся. Його місце знаходження невідомо. Відповідач не сплачує комунальні платежі які на нього нараховуються. Відповідач відгук на позов не надав. Перевіривши матеріали справи докази: копії: договору купівлі-продажу квартири; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради; довідки ТОВ «Нова-Ком»; акт ТОВ «УЮТ-2011» про непроживання, свідоцтва про шлюб (а.с. 5, 6, 7, 8, 9, 10), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. Позивач, згідно договору купівлі-продажу від 01.06.2021 р., є власниками квартири [ADDRESS] .\~Відповідач є\~чоловіком [PERSON] \~-\~матері позивача,\~який у\~спірній квартирі\~ \~не проживає\~з листопада\~2020\~р.. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачем відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, вони вважаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми згідно до ст. ст. 76-80 ЦПК України, і свідчать про наявність перешкод позивачу у користуванні належною йому власністю та підстав для визнання відповідача, члена його сім`ї, таким, що втратив право користування житлом, так як він понад рік відсутній в ньому. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, у виді судового збору в розмірі 908 грн. сплаченого ним при пред`явлені позову. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved