Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визнання дійсним договору купівлі -продажу №187 від 15.03.2001 року, який був зареєстрований Вознесенською Універсальною товарно-сировинною біржею та зареєстровані в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.03.2001 року вона придбала домобудівництво [ADDRESS] у відповідача [PERSON] . Угоду сторони зареєстрували на Вознесенській Універсальній Товарно-сировинній біржі 15.03.2001 року за реєстровим № 187 та в подальшому вона отримала реєстраційне посвідчення ММБТІ №5071. Між продавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] як покупцем, при укладенні спірного договору купівлі-продажу будинку було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов. При цьому сторонами належним чином були виконані всі умови договору, але не здійснено нотаріальне посвідчення. На час укладення угоди, через юридичну необізнаність сторони зазначену угоду не посвідчили нотаріально, а на даний час здійснити нотаріальне посвідчення договору відповідач відмовляється. Тому з метою можливості користування та розпорядження фактично належним їй будинком, просить визнати зазначений договір дійсним. Ухвалою від 03.12.2021 року провадження по справі відкрито та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення та шляхом розміщення оголошення про виклик особи в судове засідання. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на адресу суду від відповідача не надходило. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, 11.04.2022 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. 15.03.2001 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку [ADDRESS] , посвідчений 15.03.2001 року під № 187 Вознесенською Універсальною товарно-сировинною біржею. (а.с.9). Згідно реєстраційного посвідчення виданого 29.03.2001 року Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, будинок [ADDRESS] зареєстрований за позивачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.03.2001 року №187 посвідченого Вознесенською Універсальною товарно-сировинною біржею (а.с.10). Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття. Оскільки, права і обов`язки сторін за договором купівлі-продажу житлового будинку виникли і закінчилися до набрання чинності Цивільним Кодексом України, а суть позову складає недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, то слід застосувати Цивільний Кодекс Української РСР. Відповідно до ст.227 Цивільного кодексу УРСР 1963р., який діяв на час укладення договору, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 47 Цивільного кодексу УРСР 1963р., який діяв на час укладення договору, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.334 Цивільного кодексу України). Цей договір був укладений згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», що діяв у той час, відповідно до якої біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Спірний договір був укладений на біржі 15.03.2011 року №187 та в подальшому зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації на ім`я позивача, що підтверджено реєстраційними посвідченнями ММ БТІ під реєстровим номером 5071. Таким чином правочин був вчинений відповідно до діючого Закону України «Про товарну біржу» та повністю виконаний сторонами. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визнати дійсним договір купівлі-продажу жилого будинку [ADDRESS] , який укладений між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, посвідчений 15.03.2001 року під № 187 Вознесенською Універсальною товарно-сировинною біржею.

Outcome: approved