Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-12 00:00:00

Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їхню відсутність. Представник позивача [PERSON] - адвокат Златі Д.С. на задоволенні позовних вимог наполягав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про народження позивача; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO] ; копія свідоцтва на нерухоме майно від 13.11.2012р., оформленого на ім`я [PERSON] (на Ѕ частину житлового будинку); копія витягу про державну реєстрацію прав від 13.11.2012р., оформленого ні ім`я [PERSON] ; копія рішення виконкому Котловинської сільської ради Ренійського району від 25.06.2012р. ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] та [PERSON] (за кожним з них - на Ѕ частину); копія рішення Котловинської сільської ради Ренійського району від 08.12.1993р. №43 про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.02.2015р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості Ѕ частки нерухомості від 17.03.2021р.; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 15.02.2022р.; копія заяви [PERSON] від 21.09.2012р. про прийняття спадщини після смерті чоловіка; копія заяви від 21.09.2012р. [PERSON] про відмову від спадщини на користь [PERSON] ; копія заяви [PERSON] від 24.09.2012р. про відмову від спадщини на користь [PERSON] ; копія заяви [PERSON] від 31.10.2014р. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія довіреності від 16.04.2014р.; копія довідки Котловинської сільської ради Ренійського району від 23.10.2014р. про склад сім`ї [PERSON] на день його смерті; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 10.10.2012р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти, спадкові договори не оформлялися); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.10.2012р. (дата заведення спадкової справи - 10.10.2012р.); копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ - трактору; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2014р. №1188; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2014р. №1189; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 15.02.2022р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач, відповідачі [PERSON] , [PERSON] у справі являються рідними дітьми [PERSON] , відповідачка [PERSON] була його дружиною. За життя [PERSON] та [PERSON] належало майно - житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] - кожному з них по Ѕ частині нерухомості. [PERSON] оформила право власності на належну їй Ѕ частину житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , отримавши свідоцтво про право власності від 13.11.2012р. Чоловік [PERSON] - [PERSON] за життя не встиг оформити право власності на належну йому іншу Ѕ частину житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] . Незважаючи на це, саме на ім`я [PERSON] рішенням №43 від 08.12.1993р. Котловинської сільської ради Ренійського району була передана присадибна земельна ділянка за вищевказаною спірною адресою для житлової забудови. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] - помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] його дружина звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Про це свідчить її заява від 21.09.2012р. про прийняття спадщини, подана нотаріусу. Крім того, на день смерті разом із спадкодавцем мешкав і його неповнолітній син - [PERSON] , який в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь своєї матері - [PERSON] . Надалі, реалізуючи своє спадкове право, [PERSON] , діюча від свого імені, а також від імені та в інтересах свого сина - [PERSON] (на підставі довіреності), звернулась за оформленням спадщини після смерті чоловіка, отримавши копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2014р. №1188 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2014р. №1189 - щодо спадкового майна - трактора марки МТЗ-82.1 із реєстраційним номером [NUMBER] . На спадщину у вигляді Ѕ частини житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , [PERSON] не претендує, оформляти її в цій частині не буде, відповідачі [PERSON] та [PERSON] також не заперечували щодо оформлення позивачем спадщини в цій частині. Отже, після смерті [PERSON] спадщину на належне йому майно (1/2 частину нерухомості, на яку не оформлялися правовстановлюючі документи) прийняв його неповнолітній син, спадщина стала належати [PERSON] , який прийняв її, користувався нею, але юридично її не переоформив на себе. У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказану частину нерухомості, про що 03.02.2015р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи позивач надати не може у зв`язку із неоформленням їх спадкодавцем. Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса. Отже, після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на Ѕ частину житлового будинку, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач прийняв спадщину за законом в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачі на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Крім того, за ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини [PERSON] , діюча в інтересах [PERSON] , звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. На ім`я [PERSON] було оформлено свідоцтво про прийняття спадщини за законом (на Ѕ частину трактора, що належав спадкодавцю). Як зазначив позивач, після смерті [PERSON] у нього були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкову частину житлового будинку. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину юридично, фактично, а також виходячи з положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у подачі його законним представником заяви про прийняття спадщини, його подальших діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на житловий будинок, розпорядження щодо його цільового використовування тощо). Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини був неповнолітньою особою - спадкоємцем першої черги за законом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на Ѕ частину житлового будинку з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.4 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved