Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-12 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] , заінтересована особа: Боярський відділ реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявою, в якій просила суд оголоситиОголосити померлою [PERSON] , [INFO] , уродженку села Бузова Києво-Святошинського району Київської області, останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] , останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що13 вересня 2017 року на ім`я чоловіка заявниці, [PERSON] , який помер [INFO] , склала заповіт [PERSON] , [INFO] , яким заповідала йому все своє майно. Інших спадкоємців, у тому числі й тих, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, що залишилась після її смерті, немає. 09 жовтня 2017 року близько 17:00 години [PERSON] пішла з місця свого фактичного проживання: [ADDRESS] і зникла в невідомому напрямку. Жодні причини її зникнення не були відомі, тому з цього приводу 21 жовтня 2017 року чоловік заявниці [PERSON] звернувся до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та відомості за заявою про зникнення [PERSON] були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1201710009917 від 22.10.2017 року за ч.1 ст. 115 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР. З довідки Голосіївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві вбачається, що [PERSON] була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , яка належала їй на праві власності, що підтверджується дублікатом Свідоцтва про право власності від 24 лютого 1999 року. З часу зникнення [PERSON] минуло майже чотири роки, однак жодних відомостей від неї не надходило, правоохоронним органам відшукати її теж не вдалося. [INFO] у віці 39 років передчасно помер чоловік заявниці - [PERSON] , [INFO] , уродженець смт. Бабинці Бородянського району Київської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05 січня 2021 року Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Від шлюбу у заявниці з її чоловіком [PERSON] народилось двоє дітей: [PERSON] . [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження. Після смерті чоловіка, заявниця [PERSON] , звернулася з заявою від свого імені та в інтересах своїх малолітніх дітей про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Микитенко Наталії Станіславівни, де було заведено спадкову справу № 56/2021. Інших спадкоємців, у тому числі й тих які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після чоловіка заявниці та які б прийняли спадщину, немає. Виходячи з вищенаведених обставин, [PERSON] , [INFO] , уродженку села Бузова Києво-Святошинського району Київської області, останнє відоме місце фактичного проживання: [ADDRESS] можна оголосити померлою. Оголошення [PERSON] померлою є необхідним для вступу в спадщину її спадкоємців, які зможуть оформити право власності на спадкове майно, яке вона за заповітом заповіла померлому чоловіку заявниці, в порядку спадкування. Такими спадкоємцями є заявниця [PERSON] та двоє її малолітніх дітей. . В судовому засідання заявник та її представник заяву підтримали за викладених у ній обставин, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи 1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення заявника, її представника та заявлених у справі свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця є невісткою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. 13 вересня 2017 року на ім`я чоловіка заявниці [PERSON] , який помер [INFO] , склала заповіт [PERSON] , [INFO] , яким заповідала йому все своє майно. Інших спадкоємців, у тому числі й тих, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, що залишилась після її смерті, немає. Згідно довідки Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві від 22.11.2021 р. станом на теперішній час, розшукується [PERSON] , як безвісно зникла, розшук проводиться з 11.12.2017 року, дата зникнення 09.11.2017 року. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Згідно з ч.3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. При цьому, слід зазначити, що у відповідності до роз`яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5, на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України. При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19). Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18). Враховуючи положення статті 46 ЦК України, надані заявником письмові докази, відсутність інформації про умисне переховування [PERSON] , [INFO] , суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що існують достатні підстави для припущення смерті [PERSON] , [INFO] , яка з 2017 року відсутня за місцем свого проживання, з 11.12.2017 р. перебуває у розшуку як безвісти зникла особа. При цьому, будь-яка інформація щодо [PERSON] , [INFO] , протягом останніх п`яти років відсутня. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе оголосити померлою [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] ) останнє місце проживання: [ADDRESS] , останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] . Днем смерті [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , потрібно вважати день набрання чинності вказаним судовим рішенням. Також, суд зауважує, що згідно зі ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved