Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-10 00:00:00

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] 15 вересня 2011 року звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 15 вересня 2011 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Проте, відповідач, зобов`язання перед АТ КБ "Приватбанк" за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 29 листопада 2021 року має заборгованість за кредитом 19435,36 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2021 року, відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 07 лютого 2022 року. У судове засідання 07 лютого 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання сповіщені належним чином. У позовній заяві представник АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, та винесення заочного рішення. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відкладено на 09 березня 2022 року. У зв`язку зі знаходженням судді Свяченої Ю.Б. у відпустці розгляд справи відкладено на 11 квітня 2022 року. У судове засідання 11 квітня 2022 року учасники процесу не з`явилися . Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судові засідання 07 лютого 2022 року та 11 квітня 2022 року не з`явився. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи сповіщався шляхом направлення судових повісток на судові засідання 07 лютого 2022 року, 09 березня 2022 року та 11 квітня 2022 року на адресу відповідно до відповіді з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, а саме: м. Одеса, пров. Штабний, 1, та шляхом оголошення про виклик до суду на вебпорталі «Судова влада України» на 07 лютого 2022 року, 09 березня 2022 року та 11 квітня 2022 року. До суду повернувся конверт з судовою повісткою на судове засідання, яке призначене на 07 лютого 2022 року з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою". Виходячи з правової позиції Верховного Суду від 01 квітня 2021 року по адміністративній справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування. Такий підхід підтверджується чіткою та послідовною судовою практикою, зокрема постановою Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 814/1469/17, постановами Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі N 906/142/18, від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 4ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» такими що підлягають частковому задоволенню, на підставі нижченаведеного. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ "КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 15 вересня 2011 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач виконав вимоги укладеного між ним та відповідачем кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, які в цьому договорі зазначені, що не спростовано стороною відповідача. Із позову вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Згідно статей 526, 527, 530ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач зазначив, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у відповідача станом на 29 листопада 2021 року має заборгованість за кредитом 19435,36 грн. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Факт виконання позивачем своїх зобов`язань за правочином та анкетою-заявою б/н від 15 вересня 2011 року, підтверджується, зокрема, поясненнями представника позивача, наданими у позові. На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, у тому числі процентів за користування кредитними коштами, АТ КБ "ПриватБанк" окрім анкети-заяви надав довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» за кредитним договором від 15 вересня 2011 року, яка містить підпис відповідача. У вказаній довідці зазначено: Процентна ставка: у пільговому періоді 0,01 % річних, поза межами пільгового періоду 42 % річних для картки "Універсальна Голд" та 43,2 % річних для картки "Універсальна" При невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту - 84 % річних для картки "Універсальна Голд" та 86,4 % річних для картки "Універсальна" Штраф за прострочення платежів більш ніж на 30 днів становить 500 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом. З урахуванням нарахованих прострочених процентів і комісій та інше. Тобто сторонами при укладенні кредитного договору було досягнуто згоди щодо істотних умов договору. Заперечень щодо підпису указаної довідки відповідачем не надавалася. У постанові від 12 лютого 2020 року у справі N 382/327/18-ц Верховний Суд урахував, що у довідці про умови кредитування, яка підписана позичальником, визначено розмір відсотків за користування кредитом, а тому вони підлягають стягненню. Оскільки у довідці не встановлено розмір пені, штрафу та комісійних, у їх стягненні слід відмовити. Аналогічні правові позиції містяться в постановах Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 358/384/19, від 04 листопада 2020 року у справі № 534/1072/18-ц, від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20, від 07 квітня 2021 року у справі № 724/970/20. Таким чином, за наданим позивачем документами між сторонами досягнуто згоди щодо розміру нарахованих процентів, адже довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» від 15 вересня 2011 року підписана [PERSON] , що не спростовано відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за подання даного позову позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № BOJ62B3M2U від 02 грудня 2021 року на зазначену суму. Враховуючи те, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню, стягненню підлягає судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а отже в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved