Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між банком та відповідачем було укладено договір №22038000400679 від 03.09.2020 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит на власні споживчі потреби у розмірі 74400,00 грн. строком на 60 місяців з щомісячною комісією за обслуговування кредиту - 03.09.2020 по 02.01.2022 5% від суми кредиту, з 03.01.2022 по 02.04.2023 - 4% від суми кредиту, з 03.04.2023 по 02.07.2024 - 3 % від суми кредиту, 03.07.2024 по 03.09.2025 - 1,95% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0 %. Однак, позичальник умови договору не виконав, загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням відсотків та комісії станом на 21.10.2021 року становить 114066,77 грн., яка складається із: суми залишку строкового кредиту 72749,49 грн., суми залишку простроченого кредиту 396,63 грн., суми прострочених відсотків, 0.65 грн., суми залишку прострочених комісій 40920 грн. Оскільки боржник не виконав свої зобов`язання за договором, то позивач просив суд стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 01.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, які просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до суду повторно не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позов не подавала. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечував представник позивача у своїй заяві. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №22038000400679 від 03.09.2020 року, відповідно до якого позивач надав відповідачці кредит на споживчі потреби в сумі 74400,00 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника. Позичальник у свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі у встановлені терміни згідно даного Договору. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору, станом на 21.10.2021 року відповідачка має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у розмірі 114066,77 грн., в тому числі: суми залишку строкового кредиту 72749,49 грн., суми залишку простроченого кредиту 396,63 грн., суми прострочених відсотків, 0.65 грн., суми залишку прострочених комісій 40920 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти. За правилами ст. 525, 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно до п. 2.1 Договору, позичальник зобов`язаний повертати кредит щомісячно за ануїтетним графіком погашення 3 числа кожного місяця. Пунктом 1.2. Договору передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредиту - 03.09.2020 по 02.01.2022 5% від суми кредиту, з 03.01.2022 по 02.04.2023 - 4% від суми кредиту, з 03.04.2023 по 02.07.2024 - 3 % від суми кредиту, 03.07.2024 по 03.09.2025 - 1,95% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0 %.. Згідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору, останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного повернення позичальником отриманих сум кредитних коштів, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов`язань, прийнятих на себе згідно до умов цього Договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася та сплати процентів, належних за договором. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що невиконання відповідачкою своїх договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Так, відповідачка своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористалася, а тому суд, виходячи із наданого розрахунку позивача, дійшов висновку про доведеність розміру заборгованості відповідачки за Договором у сумі 114066,77 грн. Враховуючи вище викладені обставини, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved