Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-13 00:00:00

Позивач: Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути суму шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків нанесених державі Україна у розмірі 7915 грн 37 коп та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. Ухвалою судді від 23.12.2021 року надана позовна заява була залишена без руху як така, що подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України; позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 11.01.2022 року представником позивача надано суду заяву про усунення недоліків позовної заяви та уточнену позовну заяву. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Миколаївської області Мельник І.Л., відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №000796 від 02.09.2020 року було встановлено, що в полезахисній лісосмузі на території Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області [PERSON] самовільно здійснив знищення до ступеня припинення росту сухостійного дерева породи «Акація» без відповідного дозволу, а саме лісорубного квитка, що є порушенням ст.ст.10,40 Закону України «Про рослинний світ», ст.ст. 68,69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст.68,69 Лісового кодексу України. Внаслідок вказаного порушення була заподіяна шкода державі на суму 7915 грн 37 коп. Розмір шкоди, нанесеної відповідачем державі, розрахований державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Миколаївській області відповідно до Додатку 1 «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» (Постанова Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №665). Відповідачем шкоду не відшкодовано. У зв`язку з цим, позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою судді від 12.01.2022 року прийнято вищевказану позовну заяву (уточнену) до розгляду; відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 15.03.2022 року у вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з позовом надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, також зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі до початку розгляду справи по суті. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Щодо позовної вимоги про відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної навколишньому середовищу у вигляді збитків, нанесених державі Україна. Так, згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено у частинах 2, 3 ст. 1 ЛК України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Заготівля деревини може здійснюватися у порядку спеціального використання лісових ресурсів (ч. 1 ст. 67 ЛК України). Спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно (ч. 1 ст. 69 ЛК України). Відповідно до ч. 1 ст. 105 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Зокрема, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2020 року [PERSON] в полезахисній лісосмузі на межі м. Первомайська та Первомайського району (територія Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області) самовільно здійснив знищення до ступеня припинення росту одного дерева породи «Акація» (стан дерева - сухе), діаметром у корі біля шийки кореня 57 см, за допомогою бензопили «Ворства», без лісорубного квитка, що є порушенням ст. 69 Лісового кодексу України. Відносно відповідача [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення № 000796 від 02.09.2020 року (а.с. 73-74). В матеріалах справи наявна постанова №53 від 04.09.2020 року про накладення на відповідача [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу 527 грн (а.с.75-76). Як вбачається із розрахунку розміру шкоди, проведеного 02.09.2020 року Державною екологічною інспекцією у Миколаївській області, загальна сума спричиненої відповідачем шкоди, заподіяної лісовому господарству внаслідок самовільного знищення дерева породи акація (дерево - сухе), становить 7915 грн 37 коп (а.с. 72). 29.09.2020 року Державною екологічною інспекцією у Миколаївській області на адресу відповідача було направлено лист (вих. № 3/03-02/2825) щодо добровільної сплати суми збитків в розмірі 7915 грн 37 коп (а.с. 70-71). Відповідачем сума збитків не сплачена. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про рослинний світ», порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Згідно ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах встановлених законодавством України. Також, статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно ст.107 ЛК України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. В силу ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказаними нормами закону встановлені загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Таким чином, для встановлення обставин, чи є підстави для настання відповідальності за спричинення майнової та моральної шкоди необхідні: наявність шкоди, протиправне діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відповідач позов визнав до початку розгляду по суті, надавши суду відповідну заяву. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Стаття 82 частина 1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов, що є обґрунтованим і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи зазначене, з відповідача необхідно стягнути на користь держави суму шкоди, заподіяної навколишньому середовищу, у вигляді збитків, нанесених Державі Україна, в розмірі 7915 грн 37 коп, як просить позивач. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. При зверненні до суду з наданим позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн, що підтверджується платіжним дорученням №761 від 02.12.2021 року (а.с.82). Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так, згідно матеріалів справи відповідач до початку розгляду справи по суті надав суду заяву, в якій повністю визнав позов, отже, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1135 грн. Решту 50 відсотків судового збору, що становить 1135 грн, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача: Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області). На підставі викладеного та

Outcome: approved