Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Син [PERSON] , [INFO] зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . На протязі останніх шести років [PERSON] приймав участь в житті [PERSON] як син, а саме: останній проживав в будинку [PERSON] . [PERSON] допомагав [PERSON] матеріально, купував одяг, предмети домашнього вжитку, лікував тощо. Новосад [PERSON] періодично лікувався у медичних закладах, однак стан його здоров`я тільки погіршувався. З часом, [PERSON] став безпорадним, в зв`язку з хворобою він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. Після своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, складений 22 травня 2018 року, на користь свого сина [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений виконуючим обов`язки старости Новоолександрівського старостинського округу № 8 Дмітрієвою А.В. та зареєстрований в книзі за № 8-4. Відповідно до змісту складеного заповіту все майно, що належить [PERSON] на день його смерті де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, а також все те, на що він за законом мав права, усі майнові права та обов`язки, які належать йому на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права і обов`язки, які належать йому на день смерті, він заповідає своєму синові - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 754 від 03.11.2021 року [PERSON] складений заповіт у виконкомі Раївської сільської ради Новоолександрівського старостинського округу № 8 за № 8-4 від 22.05.2018 року не змінював та не відміняв. Просить встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 2015 року по день смерті [PERSON] . Представник заявника [PERSON] до початку судового засідання надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Раївської сільської ради до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить прийняти рішення згідно діючого законодавства. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 05.04.2021 року, вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , про що виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області зроблено актовий запис №59. Згідно заповіт складеного [PERSON] 22.05.2018 року, посвідченого виконуючим обов`язки старости Новоолександрівського старостинського округу № 8 Дмітрієвою А.В. та зареєстрований в книзі за № 8-4, усе своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося він заповів своєму синові [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 773 від 16.11.2021 року Новосад Веніамін, який помер [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на день смерті проживав разом з сином [PERSON] без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . З повідомлення завідувача Другої синельниківської державної нотаріальної контори Мельникова О.Ж. №2161/01-16 від 28.12.2021 року вбачається, що після померлого [INFO] Новосад Веніаміна, спадкова справа не заведена. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1\~\~ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1\~ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт проживання заявника [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявник не має.\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved