Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому прохає визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] зареєстрований 17.04.1998 за № 132. Заявлені вимоги мотивує тим, що 17.04.1998 [PERSON] продала,\~а [PERSON] \~та [PERSON] \~придбали квартиру\~ [ADDRESS] ,\~про що\~уклали відповідний\~договір.\~Даний договір купівлі-продажу був зареєстрований Комсомольською універсальною товарною біржею за №132 від 17.04.1998. У технічному паспорті на квартиру Кременчуцьким МБТІ був проведений відповідний запис щодо зміни власників згаданого нерухомого майна на [PERSON] та [PERSON] . На даний час позивач не може оформити спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки договір-купівлі продажу квартири не посвідчений нотаріально, виникла необхідність у зверненні до суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 31.03.2022 провадження у справі було відкрито з призначенням справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. За ухвалою суду від 14.04.2022 підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] на задоволенні позову наполягав з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнала, проте заперечила щодо твердження позивача про незгоду позивача на нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу квартири. Пояснила, що вказаний договір вони зареєстрували на біржі, і він не підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що 17.04.1998 за №132 Комсомольською універсальною товарною біржею зареєстрований договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Вказаний договір був укладений між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] Кременчуцьким МБТІ був проведений відповідний запис щодо зміни власників нерухомого майна на [PERSON] та [PERSON] реєстровий № 244 у реєстровій книзі № 3 18.05.1998. За договором [PERSON] продала, а [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] за договірною ціною. Продавець одержала гроші в повній сумі. Обидві сторони виконали умови угоди, проте не посвідчили її в нотаріальній конторі. Як вбачається з копії свідоцтва серії [NUMBER] виданого Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до ч. 1 п. 4 Прикінцевих та\~Перехідних положень\~ЦК України 2003\~року Цивільний\~кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спірні правовідносини виникли у 1999 році, тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, дані цивільні відносини регулюються положеннями ЦК Української РСР 1963 року. За змістом ст.ст.128,153\~ЦК УРСР\~1963\~року право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоду по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорі даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно буди досягнуто згоди. Відповідно до ст.\~224\~ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. При цьому, згідно ст.\~227\~ЦК УРСР\~1963\~року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Згідно ч. 1 ст.\~47\~ЦК УРСР\~1963\~року нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. При цьому, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено ст.\~15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу» згідно частини другої якої угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. При цьому, така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Дані положення були чинними і на час спірних правовідносин. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» зі змінами та доповненнями, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Так, Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13.12.1995, передбачали таку підставу для державної реєстрації об`єктів нерухомого майна як договори купівлі-продажу, зареєстровані біржою. В свою чергу, пунктом 27 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 р. N 18/5 (в редакції станом на момент укладення договору купівлі-продажу) встановлено, що відповідно до чинного законодавства обов`язковому нотаріальному посвідченню підлягають договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, довічне утримання) жилого будинку, іншого нерухомого майна (статті 227,242,244,426 Цивільного кодексу). Так, покупці [PERSON] та [PERSON] в установленому законом на час спірних правовідносин порядку 18.05.1998 зареєстрували право власності на нерухоме майно в Кременчуцькому МБТІ, що також підтверджується реєстраційним написом на договорі купівлі-продажу. Статтею 328\~ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч.1 ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно зі ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності дост.392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. З урахуванням наведених правових норм та фактичних обставин справи суд приходить до висновку, що при укладанні договору купівлі-продажу між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним його умовам, виконання договору відбулося, а саме продавець отримала кошти, а покупцям було передано нерухоме майно і до них перейшло право власності на спірну квартиру, яке в установленому порядку було ними зареєстровано, а тому позовні вимоги про визнання договору-купівлі-продажу дійсним підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved