Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-02 00:00:00

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 02 лютого 2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів і додаткових витрат на утримання дитини задоволено частково та стягнуто з [PERSON] (ІПН [NUMBER] , адреса реєстрації [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] , [ADDRESS] ) аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] ( [INFO] )у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно починаючи з 30.04.2021 року до досягнення ним повноліття, а саме до [INFO] та стягнуто з [PERSON] (ІПН [NUMBER] , адреса реєстрації [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] , [ADDRESS] ) додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] ( [INFO] )у розмірі 3800 (три тисячі вісімсот) гривень. Також стягнуто з [PERSON] (ІПН [NUMBER] , адреса реєстрації [ADDRESS] ) 504 (п`ятсот чотири) гривні судового збору в дохід держави. 10 лютого 2022 року до суду представником позивача [PERSON] адвокатом Швець К.О. подано клопотання про долучення доказів на підтвердження судових витрат, а саме у загальному розмірі 24540 гривень. 14 квітня 2022 року на електронну адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Далбуз О.С. надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в якому просила залишити клопотання адвоката Швець К.О. про долучення доказів на підтвердження судових витрат без розгляду, оскільки поданий розрахунок є необґрунтованим, безпідставним та завищеним. При цьому просила судове засідання щодо розгляду клопотання адвоката Швець К.О. розглянути без її участі та без участі відповідача [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, що не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, судом встановлено наступні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, зазначене рішення Приморського районного суду міста Одеси від 02 лютого 2022 року дійсно не містить посилання на вирішення питання про витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. В той же час, позивач у своєму позові просив, серед іншого, стягнути судові витрати. Так, представником позивача приведено розрахунок судових витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи № 522/7823/21, що заявляються до відшкодування, в якому просили стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі № 522/7823/21 у загальному розмірі 24540,00 грн. Також, представником [PERSON] адвокатом Швець К.О. на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, загалом надані належним чином засвідчені копії наступних документів: Договору про надання правової допомоги б/н від 02.02.2021р.; Додаткової угоди №1 від 10.02.2021 р. до Договору про надання правової допомоги б н від 02.02.2021 р.; Акту про надання послуг № 1 від 04.02.2022 р.; квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 10.02.2021р.; квитанції до прибуткового касового ордера №2 від 04.02.2022 р.; квитанції до прибуткового касового ордера № 60/937 від 20.10.2021 р., з яких вбачається вартість наданих юридичних послуг з підготовки та участі адвоката Швець К.О. у судових засіданнях з розгляду Приморським районним судом м. Одеси позовної заяви про стягнення аліментів і додаткових витрат на утримання дитини. Від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Так представник відповідача зазначає, що клопотання подано поза межами п`ятиденного строку, 10.02.2022 року. Проте суд не може прийняти вказаний аргумент. Оскільки клопотання було надіслано через службу доставки 07.02.2022 року. Щодо розміру судових витрат. За положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Згідно практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, визначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. А у рішенні Європейського суду у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частині обґрунтованості понесених позивачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою, у заявленому розмірі, суд також звертає увагу на положення ст. 137 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial