Jurisdiction: civil
Date: 2022-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь нараховану, але невиплачену заробітну плату в сумі 37154 грн 85 коп. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що у період з 27.12.2018 по 31.05.2021 вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем та обіймала посаду головного бухгалтера. Відповідач по справі нараховував їй заробітну плату, проте тривалий час її не виплачував. Внаслідок цього виникла заборгованість по заробітній платі на суму 37154 грн 85 коп. З цих причин вона була змушена звільнитися за згодою сторін 31.05.2021. При звільненні у наказі було також передбачено виплату їй компенсації за невикористану щорічну відпустку тривалістю 10 календарних днів. Відповідач відмовляється сплатити позивачу заборгованість, чим грубо порушує вимоги трудового законодавства. У зв`язку з зазначеним позивачка змушена звернутися до суду з вимогою про стягнення на її користь з відповідача заборгованості з виплати заробітної плати. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2021 року цивільну справу за наданим позовом було передано за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Вказана справа надійшла до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 17.01.2022 року. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2022 року - у вказаній справі головуючим суддею визначено Мельничука О.В. Ухвалою судді від 28.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання, призначене на 28.04.2022, учасники справи не з`явилися. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача до суду не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Відзиву із запереченнями на позов не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "АПС Сервіс Україна" в період з 27 грудня 2018 року по 31 травня 2021 року та займала посаду головного бухгалтера. Дане підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с. 7). Отже, між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України та ЗУ «Про оплату праці». Як вбачається з Наказу №8/к (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 31.05.2021 (а.с.9) 31.05.2021 позивачка була звільнена із займаної посади головного бухгалтера за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Вказаним наказом передбачено виплату позивачці компенсації за невикористану відпустку тривалістю 10 календарних днів. Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч. 1ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з виплати заробітної плати відповідачем у нього утворилася заборгованість перед позивачем. Так, згідно довідки №21, виданої 31.05.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "АПС Сервіс Україна" (а.с.8), борг за підприємством на момент звільнення перед позивачем, з виплати нарахованої заробітної плати, становить 37154,85 грн, в т.ч.: грудень 2020року - 2391,55 грн; січень 2021 року - 2700,94 грн; лютий 2021 року - 7516,28 грн; березень 2021 року - 7516,28 грн; квітень 2021 року - 8074,85 грн; травень 2021 року - 8954,95 грн. Відповідно до вимог ст. ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На час розгляду справи представником відповідача не надано до суду будь-яких доказів, щодо належного виконання зобов`язань з виплати заробітної плати позивачу, спростування суми заборгованості чи будь-яких інших заперечень щодо позовних вимог. Враховуючи зазначене, відсутність відомостей про виплату відповідачем заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати станом на 31.05.2021 позивачу, з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПС Сервіс Україна" на користь позивачки [PERSON] підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у розмірі 37154,85 грн. Оскільки позивачі у справах про стягнення заробітної плати відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, на підставі ч. 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн за вимогу про стягнення заробітної плати.

Outcome: approved